ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"01" червня 2021 р. Справа №914/324/20

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії:
Головуючого судді Бонк Т.Б.,
Суддів Матущак О.І.,
Якімець Г.Г.,
секретар судового засідання Борщ І.О.,
за участю представників сторін:
позивача - не з`явився (належно повідомлений),

відповідача1- Жуган І.О. (довіреність №18-11-00015 від 04.01.2021)

відповідача2 не з`явився (належно повідомлений),

відповідача3- не з`явився (належно повідомлений),

розглянувши апеляційну скаргу Фізичної особи підприємця Шеремети Святослава Романовича, б/н від 02.11.2020 (вх. № апеляційного суду 01-05/3190/20 від 09.11.2020)

на рішення Господарського суду Львівської області від 13 жовтня 2020 року (суддя Ділай У.І., повний текст рішення складено 22.10.2020, м. Львів)

у справі №914/324/20

за позовом Квартирно-експлуатаційного відділу м. Львова, м. Львів

до відповідача 1 Регіонального відділення Фонду державного майна України по Львівській, Закарпатській та Волинській областях, м. Львів

до відповідача 2 - Державного підприємства "Виробничо-поліграфічне підприємство МО України "Армія України", м. Львів

до відповідача 3 Фізичної особи підприємця Шеремети Святослава Романовича, м. Львів

про припинення дії договору оренди №54 від 06.05.2019 і зобов`язання передати нерухоме майно

В С Т А Н О В И В :
Короткий зміст вимог позовної заяви і рішення суду першої інстанції:
У лютому 2020року КЕВ м.Львова звернулось до Господарського суду Львівської області з позовом до РВ ФДМ України по Львівській, Закарпатській та Волинській областях (далі РВ ФДМ України), ДП "Виробничо-поліграфічне підприємство МО України "Армія України" та ФОП Шеремети С.Р. про припинення дії договору оренди №54 від 06.05.2019 і зобов`язання передати нерухоме майно.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що на підставі договору оренди від 06.05.2019 №54 РВ ФДМ України передало в оренду ФОП Шереметі С.Р. нерухоме майно - нежитлові приміщення, розташовані в будівлі складу літ «В-1» площею 686,2 м кв, та будівлю виробничого корпусу літ.Б-3, площею 2190,5 м кв., загальною площею 2876,7 м кв. у м. Львів на вул. Тернопільська, 38, терміном до 05.04.2022. На виконання наказу Міністра оборони України від 28.08.2019 №473 «Про передачу нерухомого майна у місті Львів», актом приймання - передачі від 02.10.2019, затвердженого Міністром оборони України від 03.10.2019, нерухоме майно військового містечка №318, що розташоване за адресою: м. Львів, вул. Тернопільска, 38, передано з балансу ДП МОУ «Армія України» на баланс КЕВ м. Львова, з подальшим його закріпленням на праві оперативного управління за військовою частиною НОМЕР_1 . Відповідно до вказаного акту на баланс КЕВ м.Львова передано 4 будівлі: адміністративну будівлю інв. №18 загальною площею 1137,1 кв.м, виробничий корпус інв. №17 загальною площею 3481,2 кв.м, склад інв. №20 загальною площею 1331,7 кв.м та водонасосну інв. №22 площею 10,7 кв.м.

Позивач вказує, що у зв`язку з виникненням потреби у використанні вказаного майна з метою розміщення особового складу ВЧ НОМЕР_1 , на підставі п.5.14 договору оренди, яким передбачено, що у разі якщо орендоване майно буде необхідним для потреб органу управління майном, орендар зобов`язується на вимогу орендодавця за наявності звернення органу управління майно, достроково припинити його дію та звільнити орендоване майно протягом 10днів, МОУ звернулось до РВ ФДМ України з ініціативою щодо дострокового розірвання договору оренди від 06.05.2019 №54. РВ ФДМ України листом від 21.11.2019 повідомило позивача про передачу функцій орендодавця до КЕВ м.Львова та необхідність у зв`язку із цим приведення до відповідності чинному законодавству України договірних відносин щодо оренди державного нерухомого майна за умовами договору оренди № 54 від 06.05.2019. У зв`язку з чим позивач стверджує, що РВ ФДМ України самоусунулось від виконання законних вимог органу управління майном та не вжило заходів щодо розірвання (припинення) договору оренди. Листом від 26.11.2019 позивач повідомив орендаря (ФОП Шеремету Р.С.) про нового балансоутримувача, а листом 13.12.2019 повідомив про необхідність звільнення орендованих приміщень з посиланням на наказ МО України № 473 від 28.08.2019 та п. 5.14 договору оренди. Оскільки орендар спірне майно не повернув, позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 13 жовтня 2020 року у справі №914/324/20 позов задоволено частково. Зобов`язано ФОП Шеремету С.Р. передати КЕВ м. Львова нерухоме майно нежитлові приміщення, розташовані в будівлі склад літ В-1 площею 686,2 м кв. та будівлю виробничого корпусу літ. Б-2 площею 2190,5 м кв., загальною площею 2876,7 м кв., яке знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Тернопільська, 38. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог про припинення дії договору оренди №54 від 06.05.2019, суд першої інстанції вказав, що чинне законодавство не передбачає такого матеріально-правового способу захисту права як припинення дії договору, у зв`язку з чим суд вказав про невідповідність ст.16 ЦК України та ст. 20 ГК України обраного позивачем способу захисту. При прийнятті рішення про задоволення позовних вимоги в частині зобов`язання ФОП Шеремета С.Р. повернути орендоване майно суд першої інстанції виходив з того, що позивач є органом, на баланс якого передано спірне військове майно, та на який покладено відомчий контроль за його використанням, а відтак суд вказав, що КЕВ наділений повноваженнями як передачі спірного майна, так і його витребування, в тому числі і в судовому порядку. Суд відхилив доводи ОСОБА_1 про недійсність п.5.14 договору оренди, вказавши, що такий пункт не визнаний недійсними в судовому порядку та підлягає застосуванню до даних правовідносин. Також в судовому рішення зазначено, що РВ ФДМ України усно повідомило про направлення письмового повідомлення орендарю про зміну балансоутримувача та необхідність звільнення орендованого майна відповідно до п.5.14, однак доказів такого повідомлення до матеріалів справи не долучено.

Короткий зміст вимог та узагальнених доводів учасників справи:

ФОП Шеремета С.Р. (відповідач3) не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить рішення скасувати та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позову.

Апеляційна скарга обгрунтована, зокрема, тим, що умовами п.10.7 договору оренди чітко визначені підстави для припинення дії договору (закінчення строку, на який його укладено, загибелі орендованого майна, достроково за взаємною згодою чи рішенням суду, банкрутством орендаря, ліквідації орендаря-юридичної особи чи у разі його смерті), серед яких не передбачено можливості дострокового припинення договору в односторонньому порядку за повідомленням однієї із сторін. Разом з тим, скаржник вказує, що у випадку припинення чи розірвання договору обов`язок передачі орендованого майна міг виникнути в нього виключно перед балансоутримувачем (яким у даному випадку є ДП Виробничо-поліграфічне підприємство МО України "Армія України"), а позивач міг стати таким лише за умови внесення відповідних змін до договору оренди, однак таких змін до внесено не було, а тому заявлена позовна вимога про передачу орендованого майна позивачу, який не є стороною договору, є безпідставною. Вказує, що умовами п.5.14 передбачено припинення договору на вимогу орендодавця за наявності звернення органу управління майном, однак в матеріалах справи відсутні докази направлення письмового повідомлення РВ ФДМ України про зміну балансоутримувача та необхідність звільнення орендованого майна відповідно до п.5.14 договору оренди. Поряд з тим, скаржник також вважає, що зазначення в п.5.14 договору оренди обов`язку орендаря припинити дію договору на вимогу орендодавця не відповідає положеннями ч.ч.1, 2 ст. 781 ЦК України, ч. 1 ст. 291 ГК України, ч.ч. 1,2 ст. 26 ЗУ «Про оренду державного та комунального майна», а відтак є недійсним.

05.01.2021 позивача(КЕВ м.Львова) надійшла заява, в якій він вказує, що підтримує рішення суду першої інстанції та просить відмовити у задоволені апеляційної скарги.

Ухвалою від 07.12.2020 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою відповідача.

Подальший рух справи викладено в ухвалах апеляційного суду.

Так, ухвалою від 06.04.2021, враховуючи розумні строки розгляду апеляційної скарги, розгляд справи відкладено на 01.06.2021.

31.05.2021 від представника апелянта адвоката Хом`як О.Г. надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з його перебуванням на реабілітації після лікування діагностованого вірусу Sars-CoV-2.

У судове засідання 01.06.2021 з`явились представник РВ ФДМ України(відповідач1), яка підтримала вимоги апеляційної скарги та просила скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції. Зазначила, зокрема, що п.5.14 договору оренди не передбачає автоматичного припинення договору, а є підставою для його дострокового розірвання.

Інші учасники справи не забезпечили явки своїх уповноважених представників.

Слід зазначити, що в судове засідання від 01.06.2021 від КЕВ м.Львова з`явилась Улинець О.М., яка на підтвердження повноважень представляти інтереси позивача надала лише довіреність №20 від 23.04.2021, з якої не вбачається, що така видана Улинець О.М. як адвокату. Інших належних відповідно до вимог ст.ст. 56,60 ГПК України доказів наявності у Улинець О.М. повноважень представляти інтереси позивача суду не надано.

Розглянувши подане представником апелянта клопотання про відкладення розгляду справи, колегія суддів відхиляє його з огляду на те, що сторона не обмежена в праві укласти договір про надання правової допомоги з іншим представником. Крім того, з урахуванням зазначених підстав (перебуванням на реабілітації представника апелянта) апеляційний суд вже відкладав розгляд справи ухвалою від 06.04.2021, і суд не визнав явки представників сторін обов`язковою.

Розглянувши наявні у справі матеріали, давши належну правову оцінку доводам, які містяться в апеляційній скарзі, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід задоволити, а оскаржуване рішення суду першої інстанції належить скасувати, з огляду на наступне.

Згідно з встановленими судами першої та апеляційної інстанцій обставин, і визначених відповідно до них правовідносин, вбачається, що :
06.05.2019 Регіональне відділення Фонду державного майна України по Львівській, Закарпатській та Волинській областях (орендодавець) та ФОП Шеремета С.Р. (орендар) уклали договір оренди №54.

Відповідно до п.1.1 договору орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування державне нерухоме майно - нежитлові приміщення, розташовані в будівлі складу літ «В-1» площею 686,2 м кв. та будівля виробничого корпусу літ.Б-3, площею 2190,5 м кв., загальною площею 2876,7 м кв. у м. Львів по вул. Тернопільська- 38, що перебувають на балансі ДП «Виробничо-поліграфічне підприємство МО України "Армія України» (далі-балансоутримувач).

Відповідно до п.10.1 договір укладено на 2роки 11місяців та діє з 06.05.2019 по 05.04.2022.

Згідно з п. 5.14 у разі якщо орендоване майно буде необхідне для потреб органу управління майном, орендар зобов`язується на вимогу орендодавця, за наявності звернення органу управління майном, достроково припинити дію договору оренди та в двомісячний термін з дня попередження звільнити орендоване майно.

Зміни до умов цього договору або його розірвання допускається за взаємною згодою сторін. Зміни, що пропонуються внести, розглядаються протягом одного місяця з дати їх подання до розгляду іншою стороною. Усі зміни та доповнення до цього договору вносяться у такій самій формі, що і цей договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено законом (п.10.3).

Відповідно до п.10.6 реорганізація орендодавця або перехід права власності на орендоване майно тертім особам не є підствою для зміни або припинення чинності цього договору і він зберігає свою чинність для нового власника орендованого майна (його правонаступників).

Згідно з п. 10.7 договору оренди чинність договору припиняється внаслідок закінчення строку, на який його було укладено, загибелі орендованого майна, достроково за взаємною згодою сторін або за рішенням суду, банкрутства орендаря, у разі смерті орендаря.

Сторони погоджуються, що договір може бути достроково розірвано на вимогу орендодавця, якщо орендар: користується майно не відповідно до умов цього договору, погіршує стан майна, не сплачує орендну плату протягом 3місяців підряд, не робить згідно з умовами договору поточний ремонт майна, без письмового дозволу орендодавця передав майно, його частину у користування іншій особі, перешкоджає співробітникам орендодавця та/або уповноваженого органу управління здійснювати контроль за використанням майна, виконання умов цього договору (п.10.8 договору).

Відповідно до п.10.11 у разі припинення або розірвання цього договору майно протягом трьох днів орендар повертає балансоутримувачу.

Відповідно до наказу Міністерства оборони України від 28.08.2019 №473 «Про передачу нерухомого майна у м. Львів» та по акту приймання-передачі від 02.10.2019, нерухоме майно військового містечка №318, що розташоване за адресою: м. Львів, вул. Тернопільська, 38 передано з балансу Державного підприємства Міністерства оборони України «Армія України» на баланс Квартирно-експлуатаційного відділу м. Львова з подальшим його закріпленням на праві оперативного управління за військовою частиною НОМЕР_1 (а.с. 18, 19-21).

Згідно з зазначеним актом приймання-передачі на баланс КЕВ м. Львова було передано 4 будівлі: адміністративну будівлю інвентарним номером 18 загальною площею 1 137,1 кв.м, виробничий корпус інвентарним номером 17 загальною площею 3 481,2 кв.м, склад інвентарним номером 20 загальною площею 1 331,7 кв.м, водонасосну інвентарним номером 22 площею 10,7 кв.м.

У п.4 вказаного акту «пропозиції комісії» вказано: припинити дії договорів оренди у зв`язку з передачею майна військовій частині НОМЕР_1 та необхідністю використання майна для потреб Збройних Сил України.

Тимчасово виконуючий обов`язки начальника Головного управління майна та ресурсів МО України звернувся до РВ ФДМ України з листом від 06.09.2019, в якому вказано, що листами від 19.08.2020 зазначене управління зверталось до РВ ФДМ України щодо дострокового розірвання на підставі п.5.14 договорів оренди державного нерухомого майна, яке обліковується на балансі ДП «Виробничо-поліграфічне підприємство МО України "Армія України». У зв`язку з нагальною необхідністю розміщення особового складу ВЧ А 2736 вказане управління просило надати інформацію щодо повідомлення орендарів (а.с. 17).

14.11.2019 РВ ФДМ України видано наказ №01262, відповідно до якого вирішено передати функції орендодавця державного майна згідно з спірним договором оренди №54 від 06.05.2019 до позивача.

Листом від 21.11.2019 №11-03-04100 РФ ФДМ України звернулось до КЕВ м.Львова, в якому вказав, що у зв`язку з передачею функцій орендодавця державного майна по договорах оренди до КЕВ м.Львова, позивачу необхідно привести договірні стосунки з орендарями у відповідність до законодавства та повідомити РВ ФДМ України про результати зміни стану оренди (а.с. 14).

26.11.2019 КЕВ м.Львова направив ФОП Шереметі С.Р. повідомлення №5466, в якому вказав, що на виконання наказу Міністерства оборони України від 28.08.2019р. №473 «Про передачу нерухомого майна у м. Львів» на баланс КЕВ м. Львова передано нерухоме майно містечка №318 за адресою м. Львів, вул. Тернопільська, 38, а відтак просить допустити працівників для обміру приміщень для складання технічної документації (а.с. 15).

У відповідь на зазначений лист орендар повідомив, що оскільки КЕВ м.Львова не є ні орендодавцем, ні балансоутримувачем за умовами договору оренди, воно не може здійснювати будь-яких заходів, спрямованих на інвентаризацію орендованих об`єктів нерухомості.

Листом від 29.11.2020 №11-03-04271 РВ ФДМ України повідомило ФОП Шеремету С.Р. про прийняття рішення щодо передачі функцій орендодавця державного майна до КЕВ м.Львів та необхідність, у зв`язку із цим, приведення до відповідності чинному законодавству України договірних відносин щодо оренди державного нерухомого майна за умовами договору оренди № 54 від 06.05.2019 (а.с. 48).

13.12.2019 КЕВ м. Львів надіслало ФОП Шеремета С.Р. лист про необхідність звільнення орендованих приміщень з посиланням на наказ МО України № 473 від 28.08.2019 та п. 5.14 договору оренди, відповідно до якого у разі якщо орендоване майно буде необхідне для потреб органу управління майном, орендар зобов`язується на вимогу орендодавця, за наявності звернення органу управління майном, достроково припинити дію договору оренди та в двомісячний термін з дня попередження звільнити орендоване майно (а.с. 49).

При перегляді рішення місцевого господарського суду судова колегія Західного апеляційного господарського суду керувалась наступним:

Орендні відносини регулюються Цивільним та Господарським кодексами України, а щодо оренди державного майна та майна, що перебуває у комунальній власності, регулюються також Законом України "Про оренду державного та комунального майна", в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин.

Відповідно до ч. 1 ст.759 ЦК України, ч.1 ст. 283 ГК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Частиною 3 ст. 1 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» передбачено, що відносини оренди рухомого та нерухомого майна, закріпленого за військовими частинами, закладами, установами та організаціями Збройних Сил України та інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також за спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади з питань організації спеціального зв`язку та захисту інформації, підпорядкованими йому регіональними органами то територіальними підрозділами, закладами та установами Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, які ведуть його облік у спеціальному порядку, регулюються цим Законом з урахуванням особливостей, передбачених Законом України "Про господарську діяльність у Збройних Силах України".

Згідно з ст.ст. 1, 3 Закону України «Про правовий режим майна у Збройних Силах України» військове майно - це державне майно, закріплене за військовими частинами, закладами, установами та організаціями Збройних Сил України (далі - військові частини). До військового майна належать будинки, споруди, передавальні пристрої, всі види озброєння, бойова та інша техніка, боєприпаси, пально-мастильні матеріали, продовольство, технічне, аеродромне, шкіперське, речове, культурно-просвітницьке, медичне, ветеринарне, побутове, хімічне, інженерне майно, майно зв`язку тощо.

Військове майно закріплюється за військовими частинами Збройних Сил України на праві оперативного управління (з урахуванням особливостей, передбачених частиною другою цієї статті).

З моменту надходження майна до Збройних Сил України і закріплення його за військовою частиною Збройних Сил України воно набуває статусу військового майна. Військові частини використовують закріплене за ними військове майно лише за його цільовим та функціональним призначенням. Облік, інвентаризація, зберігання, списання, використання та передача військового майна здійснюються у спеціальному порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України.

Згідно з ч. 2 ст. 14 Закону України «Про Збройні Сили України» земля, води, інші природні ресурси, а також майно, закріплені за військовими частинами, військовими навчальними закладами, установами та організаціями Збройних Сил України, є державною власністю, належать їм на праві оперативного управління та звільняються від сплати усіх видів податків відповідно до законів з питань оподаткування.

Відповідно до ст. 137 ГК України правом оперативного управління у цьому Кодексі визнається речове право суб`єкта господарювання, який володіє, користується і розпоряджається майном, закріпленим за ним власником (уповноваженим ним органом) для здійснення некомерційної господарської діяльності, у межах, встановлених цим Кодексом та іншими законами, а також власником майна (уповноваженим ним органом).

Відповідно до ч. 1 ст. 23 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» в разі переходу права власності до інших осіб договір оренди зберігає чинність для нового власника.

Судом встановлено, що орендодавцем в спірному договорі оренди нерухомого державного майна від 06.05.2019 №54 виступає РВ Фонду державного майна України по Львівській, Закарпатській та Волинській областях, орендарем є ФОП Шеремета Р.С., балансоутримувачем майна -ДП «Виробничо-поліграфічне підприємство МО України «Армія України».

В ході виконання зазначеного договору на підставі наказу Міністра оборони України від 28.08.2019 №473 «Про передачу нерухомого майна у м. Львів» та актом приймання-передачі від 02.10.2019, нерухоме майно військового містечка №318, що розташоване за адресою: м. Львів, вул. Тернопільська, 38, було передано з балансу ДП Міністерства оборони України «Армія України» (відповідача-2) на баланс Квартирно-експлуатаційного відділу м. Львова (позивача) з подальшим його закріпленням на праві оперативного управління за військовою частиною НОМЕР_1 .

В матеріалах справи наявний лист Тимчасово виконуючий обов`язки начальника Головного управління майна та ресурсів МО України від 06.09.2019, адресований РВ ФДМ України (орендодавцю), в якому вказано про необхідність дострокового розірвання на підставі п.5.14 договорів оренди державного нерухомого майна, яке обліковується на балансі ДП «Виробничо-поліграфічне підприємство МО України "Армія України» (а.с. 17). Водночас ні доказів надіслання відповідачу1(орендодавцю) зазначеного листа, ні відповідей останнього на нього в матеріалах справи немає.

Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що після звернення позивача до орендодавця щодо спірного майна (що підтверджується змістом листа РВ ФДМ України від 21.11.2019), РВ ФДМ видало наказ №01262 від 14.11.2019, яким вирішено передати функції орендодавця державного майна до КЕВ м.Львова, та листом від 21.11.2019 повідомило позивача про необхідність приведення договірних відносини з орендарями нерухомого майна на вул. Тернопільській, 38 у відповідність до законодавства, а саме ініціювати зміну орендодавця та внесення змін договорів.

Аналогічно, листом 29.11.2020 №11-03-04271 РВ ФДМ України повідомило ФОП Шеремету С.Р. про прийняття рішення щодо передачі функцій орендодавця державного майна до КЕВ м.Львів та необхідність, у зв`язку із цим приведення до відповідності чинному законодавству України договірних відносин щодо оренди державного нерухомого майна за умовами договору оренди № 54 від 06.05.2019 (а.с. 48).

Відповідно до ч.1 ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

За умовами п.10.3 укладеного сторонами договору зміни до умов цього договору або його розірвання допускається за взаємною згодою сторін. Зміни, що пропонуються внести, розглядаються протягом одного місяця з дати їх подання до розгляду іншою стороною. Усі зміни та доповнення до цього договору вносяться у такій самій формі, що і цей договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено законом.

Однак, як вбачається з матеріалів справи, ні станом на момент звернення до суду з вказаним позовом, ні на момент прийняття оскаржуваного рішення судом першої інстанції змін до укладеного з відповідачем договору оренди в частині зміни орендодавця та балансоутримувача нерухомого майна внесено не було.

Відповідно до ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом. Законом можуть бути встановлені випадки, коли припинення зобов`язань на певних підставах не допускається.

Згідно з п. 10.7 договору оренди чинність договору припиняється внаслідок закінчення строку, на який його було укладено, загибелі орендованого майна, достроково за взаємною згодою сторін або за рішенням суду, банкрутства орендаря, у разі смерті орендаря.

Сторони погоджуються, що договір може бути достроково розірвано на вимогу орендодавця, якщо орендар: користується майно не відповідно до умов цього договору, погіршує стан майна, не сплачує орендну плату протягом 3місяців підряд, не робить згідно з умовами договору поточний ремонт майна, без письмового дозволу орендодавця передав майно, його частину у користування іншій особі, перешкоджає співробітникам орендодавця та/або уповноваженого органу управління здійснювати контроль за використанням майна, виконання умов цього договору (п.10.8 договору).

Крім того, ще одна підстава припинення дії договору була визначена сторонами в п. 5.14, відповідно до якого у разі якщо орендоване майно буде необхідне для потреб органу управління майном, орендар зобов`язується на вимогу орендодавця, за наявності звернення органу управління майном, достроково припинити дію договору оренди та в двомісячний термін з дня попередження звільнити орендоване майно.

Отже, для реалізації дострокового припинення договору за п. 5.14 необхідним є наявність наступних умов: потреба органу управління у вказаному майні; звернення органу управління до орендодавця; звернення орендодавця до орендаря з ініціативою припинення дії договору та передачі майна.

Однак в матеріалах даної справи відсутні належні та достовірні докази звернення органу управління (МО України), орендодавця (РВ ФДМ України) до орендаря відповідно до передбачених п.5.14. умов з ініціативою про припинення договору та передачу майна.

Як вказано вище, у зв`язку з прийняттям наказу Міністра оборони України від 28.08.2019 №473 та зміною балансоутримувача та органу управління майном, РВ ФДМ було ініційовано процедуру передачі функцій орендодавця нерухомого майна до позивача, як органу, що здійснює управління військовим майном, про що було видано відповідний наказ.

Однак, КЕВ м. Львова не було ініційовано внесення змін договору оренди як в частині зміни орендодавця, так і в частині зміни балансоутримувача майна. Водночас, саме вчинення позивачем вказаних дій на приведення договірних відносин у відповідність до законодавства та обставин, які виникли, зумовили б право позивача як сторони спірних договірних відносин ініціювати їх зміну чи припинення.

Відтак звернення позивача з позовом про припинення договору оренди у даній справі є безпідставним, оскільки КЕВ м. Львова не є стороною договору, а відповідно до його умов лише сторони наділені правом звертатися про зміну чи припинення договору.

У зв`язку з чим апеляційний суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для виконання орендарем обов`язку дострокового припинення дії договору оренди та в двомісячний термін з дня попередження звільнити орендоване майно.

З урахуванням наведеного апеляційний суд погоджується з доводами скаржника про те, що станом на момент звернення до суду з вказаним позовом та прийняття оскаржуваного рішення сторони договору не змінилися, як і не змінилися його умови, та вважає помилковим висновок суду першої інстанції про наявність у позивача повноважень на витребування спірного майна у відповідача.

Доводи позивача про те, що саме бездіяльність РВ ФДМ України щодо припинення спірних договорів оренди спричинила звернення з даними позовними вимогами та обрання саме такого способу захисту у цій справі, не заслуговує на увагу суду, оскільки позивач, маючи потенційні права щодо такого нерухомого майна, фактично їх не реалізував у встановленому порядку.

На підставі викладеного апеляційний суд дійшов висновку про безпідставність заявлених позивачем позовних вимог про припинення договору оренди та зобов`язання відповідача передати КЕВ м.Львова.

Висновок апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги.
Відповідно до ст.236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно з ст.275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право, зокрема, скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.

Статтею 277 ГПК України передбачено, що підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) нез`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що внаслідок нез`ясування обставин, що мають значення для справи та неправильного застосування норм матеріального права суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог в частині зобов`язання ФОП Шеремети С.Р. передати КЕВ м. Львова спірне нерухоме майно. Разом з тим, оскільки суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність підстав для задоволення позовної вимоги про припинення дії договору оренди №54 від 06.05.2019, проте помилково мотивував свій висновок неправильно обраним способом захисту, апеляційний суд залишає оскаржуване рішення суду в цій частині без змін, так як резолютивна частина рішення суду щодо вказаних позовних вимог є правильною.
Отже, рішення суду першої інстанції належить скасувати, прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позову.

Судові витрати в суді апеляційної інстанції.
На підставі ст. 129 ГПК України судові витрати, понесені позивачем у зв`язку з розглядом справи судом першої інстанції, належить покласти на позивача. Судовий збір, сплачений відповідачем при поданні апеляційної скарги, підлягає відшкодуванню відповідачу за рахунок позивача.

Керуючись ст.ст. 86,129, 236, 254, 269, 270, 275,277, 281, 282 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В :
1.Апеляційну скаргу Фізичної особи підприємця Шеремети Святослава Романовича, б/н від 02.11.2020 (вх. № апеляційного суду 01-05/3190/20 від 09.11.2020) -задоволити.

2.Рішення Господарського суду Львівської області від 13.10.2020 у справі № 914/324/20 скасувати в частині задоволених позовних вимог про зобов`язання ФОП Шеремети С.Р. передати Квартирно-експлуатаційному відділу м. Львова нерухоме майно нежитлові приміщення, розташовані в будівлі склад літ В-1 площею 686,2 м кв. та будівлю виробничого корпусу літ. Б-2 площею 2190,5 м кв., загальною площею 2876,7 м кв., яке знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Тернопільська, 38.

В цій частині прийняти нове рішення.

У задоволенні позову КЕВ м. Львова до ФОП Шеремети С.Р. про зобов`язання передати нерухоме - відмовити.

В іншій частині рішення залишити без змін.

3. Стягнути з Квартирно-експлуатаційного відділу м. Львова (ідент. код 07638027, місцезнаходження: 79007, м. Львів, вул. Батуринська, 2) на користь Фізичної особи підприємця Шеремети Святослава Романовича (ідент.номер НОМЕР_2 , місцезнаходження: АДРЕСА_1 ) 6 306,00грн судового збору за перегляд рішення апеляційним судом.

4. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня її проголошення згідно зі ст.ст. 286-289 ГПК України.

Повний текст постанови складено 14.06.2021

Головуючий суддя Т.Б.Бонк

суддя О.І.Матущак

суддя Г.Г.Якімець