РІШЕННЯ

31 травня 2021 року м. ТернопільСправа № 921/809/20

Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Гирили І.М.

за участі секретаря судового засідання Бега В.М.

розглянув справу

за позовом Комунального підприємства "Підприємство матеріально технічного забезпечення" Тернопільської міської ради, вул. Гайова, 54, м. Тернопіль, 46000

до відповідача Комунального підприємства Тернопільської обласної ради "Тернопільська обласна аптека №78", вул. Руська, 23, м. Тернопіль, 46001

про стягнення плати за фактичне користування майном в розмірі 988 108,07 грн

За участі представників:

позивача: Берегуляка В.Ф. - адвоката

відповідача: Осіва П.В. - адвоката

В порядку ст. ст. 8, 222 Господарського процесуального кодексу України (надалі ГПК України), здійснюється повне фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів, а саме: програмно-апаратного комплексу Акорд.

Заяв про відвід (самовідвід) судді та секретаря судового засідання з підстав, визначених ст. ст. 35-37 ГПК України не надходило.

Суть справи:

Комунальне підприємство "Підприємство матеріально-технічного забезпечення" Тернопільської міської ради, надалі позивач, звернулось до Господарського суду Тернопільської області з позовом до Комунального підприємства Тернопільської обласної ради "Тернопільська обласна аптека №78", надалі відповідач, про стягнення плати за фактичне користування майном в розмірі 988 108,07 грн.

Підставою позову визначено безпідставне користування відповідачем майном комунальної власності нежитловими приміщеннями, площею 633,7 кв.м, за адресою: вул. Руська, 23, м. Тернопіль, після припинення дії Договору оренди індивідуально визначеного (нерухомого або іншого) майна, що належить до комунальної власності №3084 від 20.10.2011 та наявність рішення Господарського суду Тернопільської області від 14.11.2017 у справі №921/555/17-г/14, яким, зокрема, зобов`язано КП ТОР "Тернопільська обласна аптека №78" звільнити вказане приміщення та передати його позивачу.

Позовні вимоги обґрунтовано приписами ст. 785 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України), Закону України "Про оренду державного та комунального майна" та положеннями Договору оренди №3084 від 20.10.2011.

В підтвердження позовних вимог до матеріалів справи долучено належним чином засвідчені копії: Договору оренди індивідуально визначеного (нерухомого або іншого) майна, що належить до комунальної власності №3084 від 20.10.2011 та Додатку до нього від 05.09.2016; рішення виконавчого комітету Тернопільської міської ради №114 від 22.02.2017; акту прийому-передачі основних засобів від 01.03.2017; рішення Господарського суду Тернопільської області від 14.11.2017 та постанови Західного апеляційного господарського суду від 27.06.2019 у справі №921/555/17-г/14; актів обстеження нежитлових приміщень комунальної власності від 01.10.2020 та від 01.12.2020; вимоги державного виконавця №448 від 11.01.2019; претензій №84 від 19.10.2020 та №97 від 15.12.2020 тощо.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.12.2020 головуючим суддею для розгляду справи №921/809/20 визначено суддю Гирилу І.М.

Ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 29.12.2020 позовну заяву Комунального підприємства "Підприємство матеріально технічного забезпечення" Тернопільської міської ради за № 100 від 24.12.2020 (вх. № 948 від 24.12.2020) залишено без руху та встановлено останньому строк для усунення визначених в ухвалі недоліків позовної заяви.

05.01.2021 позивачем усунуто визначені в ухвалі від 29.12.2020 недоліки позовної заяви.

Ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 11.01.2021 вказану вище позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі 921/809/20; постановлено здійснювати розгляд справи 921/809/20 за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання у справі № 921/809/20 призначено на 14:30 год. 08.02.2021; запропоновано учасникам справи подати/надіслати суду заяви по суті справи та з процесуальних питань (при наявності).

22.01.2021 на адресу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву б/н від 19.01.2021 (вх. № 560), в якому останній висловив свою позицію з приводу позовних вимог та просив залучити до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Тернопільську обласну раду. В обґрунтування зазначеного клопотання зазначав, що остання є власником приміщення, а отже рішення у даній справі може вплинути на її законні інтереси.

08.02.2021 позивачем через відділ діловодства господарського суду долучено до матеріалів справи письмові пояснення б/н б/д (вх. №1113), в яких підприємство висловило свою позицію з приводу наведених відповідачем у відзиві на позов доводів. Твердження відповідача про те, що рішення у даній справі може вплинути на права та обов`язки Тернопільської обласної ради вважав передчасними.

В підготовчому засіданні 08.02.2021, яке відбулось за участі повноважних представників сторін, оголошено перерву до 09:00 год. 16.02.2021, про що постановлено та занесено до протоколу судового засідання відповідну ухвалу, а присутніх в підготовчому засіданні повноважних представників сторін повідомлено під розписку (в матеріалах справи).

12.02.2021 відповідач звернувся до суду з клопотанням б/н від 12.02.2021 (вх. №1272), згідно з яким просив суд залучити до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Тернопільську обласну раду та зупинити провадження у справі №921/809/20 до набрання законної сили рішенням суду у справі №921/105/19.

В обґрунтування клопотання щодо доцільності залучення до участі у справі Тернопільської обласної ради зазначав, що остання є власником і засновником відповідача. Стверджував, що згідно з п. 3.1 Статуту аптека для виконання статутних завдань має майно, яке є спільною власністю територіальних громад сіл, селищ, міст Тернопільської області і належить їй на правах господарського відання.

Обґрунтовуючи вказане вище клопотання в частині зупинення провадження у справі, звертав увагу суду на наявність судових процесів, зокрема, у справі №921/105/19, щодо визначеності Тернопільської обласної ради як титульного власника нерухомого майна аптеки, що розташоване в м. Тернополі по вул. Руська, 23 та скасування свідоцтва про право власності Тернопільської міської ради серії САВ №051362 від 18.04.2007, виданого виконавчим комітетом Тернопільської міської ради. Так, 01.02.2021

В підготовчому засіданні 16.02.2021, яке відбулось за участі повноважних представників сторін, оголошено перерву до 09:10 год. 22.02.2021, про що постановлено та занесено до протоколу судового засідання відповідну ухвалу, а присутніх в підготовчому засіданні учасників справи повідомлено під розписку (в матеріалах справи).

22.02.2021 відповідачем через відділ діловодства господарського суду долучено до матеріалів справи письмові пояснення б/н від 19.02.2021 (вх. №1496).

З огляду на перебування судді Гирили І.М. у відпустці, розгляд справи 22.02.2021 не відбувся.

Ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 26.02.2021 підготовче засідання у справі №921/809/20 було призначено на 09:00 год. 10.03.2021.

Ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 10.03.2021 в задоволенні клопотання відповідача про залучення до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Тернопільської обласної ради, вул. Грушевського, 8, м. Тернопіль відмовлено; в задоволенні клопотання відповідача про зупинення провадження у справі №921/809/20 до набрання законної сили рішенням суду у справі №921/105/19 відмовлено; строк підготовчого провадження у справі №921/809/20 продовжено на тридцять днів; відкладено підготовче засідання на 15:30 год. 22.03.2021; запропоновано сторонам у справі подати/надіслати суду заяви з процесуальних питань (при наявності).

В підготовчому засіданні 22.03.2021, яке відбулось за участі повноважного представника позивача, суд оголосив перерву до 09:00 год. 31.03.2021, про що постановив відповідну ухвалу, яку занесено до протоколу судового засідання. Присутнього в підготовчому засіданні 22.03.2021 повноважного представника позивача про підготовче засідання 31.03.2021 повідомлено під розписку (в матеріалах справи), відповідача відповідною ухвалою.

Ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 31.03.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу № 921/809/20 до судового розгляду по суті на 16:00 год. 12.04.2021.

Ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 12.04.2021, зважаючи на неявку в судове засідання повноважних представників сторін та заявлені ними клопотання, розгляд справи № 921/809/20 по суті було відкладено на 15:30 год. 26.04.2021.

З огляду на хворобу судді Гирили І.М., судове засідання 26.04.2021 не відбулось.

Ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 11.05.2021 судове засідання по розгляду справи № 921/809/20 по суті було призначено на 09:00 год. 26.05.2021.

В судовому засіданні 26.05.2021, яке відбулось за участі повноважних представників позивача та відповідача, суд розпочав розгляд справи по суті, заслухав вступне слово учасників справи по суті позовних вимог, дослідив наявні в матеріалах справи письмові докази та оголосив перерву до 11:00 год. 31.05.2021, про що постановив відповідну ухвалу, яку занесено до протоколу судового засідання. Присутніх в судовому засіданні повноважних представників сторін про судове засідання 31.05.2021 повідомлено під розписку (в матеріалах справи).

В судовому засіданні 31.05.2021, яке відбулось за участі повноважних представників сторін, суд продовжив розгляд справи по суті, заслухав заключне слово учасників справи та оголосив вступну та резолютивну частину рішення.

Повноважний представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав, наведених у позовній заяві та посилаючись на долучені до матеріалів справи письмові докази. Зокрема зазначив, що між сторонам у справі був укладений Договір оренди індивідуально визначеного (нерухомого або іншого) майна, що належить до комунальної власності №3084 від 20.10.2011. Майно, яке було передано в оренду відповідачу у даній справі є приміщенням комунальної власності, що розташоване за адресою: м. Тернопіль, вул. Руська, 23, площею 633,7 кв.м. Відповідно до вказаного правочину, з врахуванням усіх укладених до нього додаткових угод, термін дії Договору визначено до 31.12.2016. Стверджував, що факт припинення дії Договору встановлений та висвітлений в рішенні Господарського суду Тернопільської області від 14.11.2017 у справі №921/555/17-г/14, яке набрало законної сили після завершення її розгляду в суді апеляційної інстанції. Зауважив, що відповідно до умов Договору відповідач прийняв у строкове платне користування визначене в Договорі майно згідно з актом приймання-передачі. По завершенню дії Договору орендар не виконав належним чином його умови, не повернув відповідно до п. 9.2 Договору дане майно, у зв`язку із чим виникли підстави для стягнення неустойки за повернення орендованого майна. Вказав, що Законом чи Договором не передбачено обов`язку направляти чи надсилати на адресу орендаря рахунки за фактичне користування. Відповідно до умов Договору (п. 3.1) сума оренди становила 14 193,52 грн, з урахуванням ПДВ (2838,70 грн). У зв`язку із зазначеним відповідна сума нараховувалась за фактичне користування приміщенням за період з вересня 2018 року по 30.11.2020 в розмірі орендної плати. Загальна сума становить 988 108,07 грн.

Щодо додаткових пояснень відповідача, просить врахувати, що 22.02.2017 Виконавчим комітетом Тернопільської міської ради було прийнято рішення №114 "Про безоплатну передачу на баланс майна комунальної власності", згідно з яким нежитлові приміщення комунальної власності за адресою: вул. Руська, 23, м. Тернопіль, загальною площею 633,7 кв.м, безоплатно передані на баланс КП "Підприємство матеріально-технічного забезпечення", яке є позивачем у даній справі. Підставою для прийняття Виконавчим комітетом вказаного вище рішення слугувало звернення КП "Підприємство матеріально-технічного забезпечення" Тернопільської міської ради №99 від 14.02.2017, метою якого було реалізація намірів своєї статутної діяльності шляхом створення комунальної аптеки на базі комунального майна. Повноваження на прийняття даного рішення Виконавчим комітетом визначено рішенням Тернопільської міської ради від 20.06.2011 "Про удосконалення порядку оренди майна, що належить до комунальної власності територіальних громад міста Тернополя". Відповідно до вказаного рішення Виконавчий комітет від імені територіальних громад міста Тернополя наділений повноваженнями Орендодавця щодо нерухомого майна будівель, споруд, приміщень. Так, згідно п. 2 Додатку №2 до рішення від 26.04.2013 "Про розмежування повноважень по управлінню майном, що є комунальною власністю міста Тернополя" підприємства, установи та організації засновані на комунальній власності можуть за погодженням галузевих управлінь, відділів, серед інших, здійснювати: передачу комунального майна з балансу на баланс комунальних підприємств, установ, організацій згідно рішення Виконавчого комітету та передачу в оренду комунального майна згідно Положення про оренду комунального майна територіальних громад міста Тернополя, затверджених Тернопільською міською радою. Відповідно до п. 5.26 р. 5 Положення, чинного на момент спірних правовідносин, органами, уповноваженими укладати договори є управління, відділи, підприємства, організації комунальної форми власності. Відповідно до п. 5.31 зазначеного Положення, органами уповноваженими управляти майном, здійснювати функції щодо укладення, переукладення, припинення дії договорів оренди, виступати позивачами, відповідачами в суді є управління, відділи, підприємства, організації комунальної форми власності, на балансі яких знаходиться дане комунальне майно. Вважає, що факт того, що КП "Підприємство матеріально-технічного забезпечення" Тернопільської міської ради, оскільки йому на баланс після припинення дії Договору оренди передано спірне приміщення, є належним органом по управлінню цим майном встановлено в рішенні Господарського суду Тернопільської області від 14.11.2017 у справі №921/555/17-г/14, яке набрало законної сили та має преюдиційне значення для учасників даної справи. Відповідно до згаданого вище рішення суду відповідача зобов`язано звільнити приміщення та передати його по акту приймання-передачі саме КП "Підприємство матеріально-технічного забезпечення" Тернопільської міської ради. Також звернув увагу на п. 7.3 згаданого вище Положення, яким передбачено, що кошти отримані від оренди майна комунальних підприємств спрямовуються на рахунок комунальних підприємств, на балансі яких знаходиться відповідне комунальне майно. Зауважив, що відповідач частково сплачував на рахунок позивача кошти за фактичне користування приміщенням, зобов`язувався це робити і звільнити дане приміщення відповідно до адресованих на адресу позивача листів №139 від 19.05.2017 та №150 від 07.07.2017.

Враховуючи усе наведене вище, вважає, що на сьогоднішній день КП "Підприємство матеріально-технічного забезпечення" Тернопільської міської ради є належним позивачем у даній справі, а позовні вимоги є такими, що підлягають до задоволення.

Повноважний представник відповідача позовні вимоги заперечив в повному обсязі, в тому числі з огляду на пропуск строку позовної давності. Стверджує, що ст. 785 ЦК України, на яку позивач посилається у позовній заяві, визначено відповідальність орендаря за несвоєчасне повернення майно у вигляді неустойки. Ст. 258 ЦК України за вимогою до сплати неустойки застосовує один рік позовної давності.

Поряд із цим, наполіг на тому, що позивач у даній справі є неналежним. Зауважив, що з Договору та додаткової угоди до нього, які містяться в матеріалах справи та були предметом дослідження у попередньому судовому засіданні, вбачається, що орендодавцем є Виконавчий комітет Тернопільської міської ради, а управління обліку та контролю за використанням комунального майна, як уповноважений орган по укладенню договорів оренди, а не позивач у даній справі. Вважає, що передача майна з балансу на баланс не є підставою для правонаступництва, оскільки підстави правонаступництва чітко визначені ст. 512 ЦК України.

Звернув увагу суду на те, що згадані представником позивача під час виступу у даному судовому засіданні рішення та положення не були предметом дослідження на стадії дослідження доказів. Поряд із цим, вважає, що такі рішення є внутрішніми питаннями міської ради з органами, які вона створює та наділяє певними повноваженнями. Разом із тим, вищу юридичну силу ніж положення ЦК України чи Закону України "Про оренду державного і комунального майна" вказані документи не можуть мати. Просив суд врахувати, що згадані позивачем рішення чи положення не передбачають, що нові балансоутримувачі стають сторонами діючих договорів оренди. Наголосив на тому, що Орендодавцем по Договору, за яким позивач просить стягнути неустойку за затримання повернення приміщення, є Виконавчий комітет Тернопільської міської ради. Будь-які угоди, які б свідчили про внесення змін до Договору оренди в частині зміни Орендодавця не досліджувались при розгляді даної справи на стадії дослідження доказів, такі докази суду не надано. Наведене, на думку представника відповідача, свідчить про відсутність у позивача порушеного права, за захистом якого особа може звернутися до господарського суду відповідно до ст. 4 ГПК України. Зауважив, що і ЦК України, і Закон України "Про оренду державного та комунального майна", в редакції на момент підписання договору, передбачали, що договір оренди зберігає силу при зміні власника. Передача майна з балансу одного підприємства на баланс іншого підприємства не веде до зміни власника. В матеріалах справи наявне свідоцтво про право власності та інформаційна довідка, в яких зазначено, що власником приміщень є Тернопільська міська рада. Окрім того, звернув увагу, що рішенням суду від 14.11.2017 у справі №921/555/17-г/14 факт правонаступництва КП "Підприємство матеріально-технічного забезпечення" Тернопільської міської ради прав та обов`язків орендаря за Договором також не встановлено. Зазначені обставини не були предметом судового дослідження. Позов задоволено саме з тих мотивів, що майно передано на баланс КП "Підприємство матеріально-технічного забезпечення" Тернопільської міської ради і балансоутримувач вимагав його повернення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши в судовому засіданні доводи та пояснення повноважних представників сторін, дослідивши норми чинного законодавства, оцінивши наявні у матеріалах справи письмові докази, суд встановив наступне:

20.10.2011 між Виконавчим комітетом Тернопільської міської ради, а Управління обліку та контролю за використанням комунального майна, як уповноваженим органом по укладенню договорів оренди (Орендодавець), з однієї сторони, та Комунальним підприємством "Тернопільська обласна аптека №78" (Орендар), з іншої сторони, було укладено Договір оренди індивідуально визначеного (нерухомого або іншого) майна, що належить до комунальної власності №3084 (надалі - Договір).

Відповідно до п.1.1 Договору Орендодавець на підставі рішення виконавчого комітету міської ради від 17.05.1993 №366 передає, а Орендар 01.07.2011 приймає в строкове платне користування окреме індивідуально визначене майно (нежитлові приміщення) комунальної власності, площею 633,7 кв.м, розміщене за адресою: м. Тернопіль, вул. Руська, 23 (підвал, І поверх), що знаходиться на балансі ПП "Східний масив", вартість якого визначена згідно з висновком про вартість майна/актом оцінки станом на 31.07.2011 і становить 2 383 501,0 грн. без ПДВ. Майно передається в оренду з метою використання під аптеку з виготовленням лікарських засобів.

П. п. 2.1-2.2, 2.4, 2.7 Договору визначено, що Орендар вступає у строкове платне користування майном одночасно із підписанням сторонами Договору та акту приймання-передачі майна. Передача майна в оренду не тягне за собою виникнення в Орендаря права власності на це майно. Власником майна залишається міська рада, а Орендар користується ним протягом строку оренди. У разі припинення цього Договору або по закінченні терміну дії Договору оренди, якщо Договір не продовжений, Орендар зобов`язаний в 10-ти денний термін повернути Орендодавцю майно з проведенням санітарної побілки, збереженими всіма конструктивними елементами і оснащенням, без якого це приміщення не можу бути надане іншому орендарю для негайного використання. Відносини між Орендарем і Орендодавцем припиняються з дати зазначено в Договорі оренди та акті передачі-приймання орендованого майна від Орендаря до Орендодавця. Майно вважається поверненим Орендодавцю з моменту підписання сторонами акта приймання-передачі.

Розмір та порядок внесення орендної плати за користування майном комунальної власності сторони погодили в р. 3 Договору.

При цьому, п. 3.12 Договору сторони визначили, що у разі припинення (розірвання) Договору оренди Орендар сплачує орендну плату до дня повернення майна за актом приймання-передавання включно. Закінчення строку дії Договору оренди не звільняє Орендаря від обов`язку сплатити заборгованість за орендною платою, якщо така виникла, у повному обсязі, враховуючи штрафні санкції.

П. 9.2 Договору сторони погодили, що за затримку повернення орендованого майна Орендар сплачує Орендодавцю неустойку в розмірі орендної плати (плата за фактичне користування майном).

Згідно з п. 10.1. Договору останній укладено строком на 1 рік 6 місяців, що діє з 01.07.2011 по 31.12.2012 включно.

Додатком від 05.09.2016 до Договору термін дії Договору оренди №3084 було продовжено по 31 грудня 2016 року.

22.02.2017 Виконавчим комітетом Тернопільської міської ради прийнято рішення №114, яким Управління обліку та контролю за використанням комунального майна зобов`язано безоплатно передати на баланс Комунального підприємства "Підприємство матеріально-технічного забезпечення" нежитлові приміщення комунальної власності за адресою: м. Тернопіль, вул. Руська, 23, загальною площею 633,7 кв.м первісною (балансовою) вартістю 1 856 358,11 грн, знос 1 463 897,70 грн.

01.03.2017 вказане вище приміщення Управлінням обліку та контролю за використанням комунального майна передано, а Комунальним підприємством "Підприємство матеріально-технічного забезпечення" прийнято згідно з Актом прийому-передачі основних засобів від 01.03.2017.

Слід зазначити, що обставини щодо укладення Договору оренди індивідуально визначеного (нерухомого або іншого) майна, що належить до комунальної власності №3084 від 20.10.2011, передачі відповідачу в оренду приміщення площею 633,7 кв. м за адресою: вул. Руська, 23, м. Тернопіль, пролонгації Договору, припинення його дії 31.12.2016, користування відповідачем орендованим майном після закінчення строку дії Договору та проведення оплати за фактичне користування ним встановлені рішенням Господарського суду Тернопільської області від 14.11.2017 у справі №921/555/17-г/14.

Зокрема, зазначеним вище судовим рішенням позовні вимоги КП "Підприємство матеріально-технічного забезпечення Тернопільської міської ради" та Управління обліку та контролю за використанням комунального майна Тернопільської міської задоволено в повному обсязі; зобов`язано Комунальне підприємство Тернопільської обласної ради "Тернопільська обласна аптека №78" звільнити індивідуально визначене майно комунальної власності - нежитлові приміщення, площею 633,7 кв. м за адресою: м. Тернопіль, вул. Руська, 23 та передати його по акту приймання-передачі Комунальному підприємству "Підприємство матеріально-технічного забезпечення Тернопільської міської ради".

Згідно з наявною в Єдиному державному реєстрі судових рішень інформацією рішення Господарського суду Тернопільської області від 14.11.2017 у справі №921/555/17-г/14, набрало законної сили 04.12.2017 та є чинним на сьогодні.

Відповідно до ч. 4 ст. 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Як вже зазначалось вище, предметом судового розгляду у даній справі є вимоги КП "Підприємство матеріально-технічного забезпечення Тернопільської міської ради" про стягнення з КП ТОР "Тернопільська обласна аптека №78" плати за фактичне користування приміщенням за період з 01.09.2018 до 30.11.2020 в сумі 988 108 грн 07 коп.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на п. 9.2 р. 9 Договору. В підтвердження доводів продовження відповідачем користування майном комунальної власності, після припинення строку дії Договору, посилається на акти обстеження нежитлових приміщень комунальної власності №1 від 01.10.25020 та №2 від 01.12.2020, з яких вбачається, що з моменту закінчення строку дії Договору оренди №3084 від 20.10.2011 приміщення використовується КП Тернопільської обласної ради "Тернопільська обласна аптека №78" у повному обсязі.

Правові, економічні та організаційні відносини, пов`язані з передачею в оренду майна, що перебуває в державній та комунальній власності, майна, що належить Автономній Республіці Крим, а також передачею права на експлуатацію такого майна; майнові відносини між орендодавцями та орендарями щодо господарського використання майна, що перебуває в державній та комунальній власності, майна, що належить Автономній Республіці Крим регулюються Законом України "Про оренду державного та комунального майна" №157-ІХ від 03.10.2019 (надалі Закон №157-ІХ).

Передача в оренду майна, що перебуває у комунальній власності здійснюється органами місцевого самоврядування відповідно до вимог цього Закону (ч. 2 ст. 2 Закону №157-ІХ).

Згідно з ч. 1 ст. 283 Господарського кодексу України (надалі ГК України) за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності. У користування за договором оренди передається індивідуально визначене майно виробничо-технічного призначення (або цілісний майновий комплекс), що не втрачає у процесі використання своєї споживчої якості (неспоживна річ).

Ч. 1 ст. 2 чинного на час дії Договору Закону України "Про оренду державного та комунального майна" №2269-ХІІ від 10.04.1992, надалі Закон №2269-ХІІ, визначено, що орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності.

Орендодавцями цілісних майнових комплексів підприємств, їх структурних підрозділів та нерухомого майна, яке відповідно належить Автономній республіці Крим або перебуває у комунальній власності є органи, уповноважені Верховною радою Автономної Республіки Крим та органами місцевого самоврядування управляти майном (абз. 3 ст. 5 Закону №2269-ХІІ).

Згідно з п. п. 10-12 ст. 1 Закону №157-ІХ, в чинній редакції на момент звернення позивача з даним позовом до суду, оренда - речове право на майно, відповідно до якого орендодавець передає або зобов`язується передати орендарю майно у користування за плату на певний строк; орендар фізична або юридична особа, яка на підставі договору оренди бере майно у користування за плату на певний строк; орендодавець юридична особа, яка на підставі договору оренди передає майно у користування за плату на певний строк.

Відповідно до ст. 3 чинного на час дії Договору Закону №2269-ХІІ відносини щодо оренди майна, що перебуває у комунальній власності регулюються договором оренди, цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно з ч. 3 ст. 283 ГК України об`єктом оренди можуть бути: державні та комунальні підприємства або їх структурні підрозділи як цілісні майнові комплекси, тобто господарські об`єкти із завершеним циклом виробництва продукції (робіт, послуг), відокремленою земельною ділянкою, на якій розміщений об`єкт, та автономними інженерними комунікаціями і системою енергопостачання; нерухоме майно (будівлі, споруди, приміщення); інше окреме індивідуально визначене майно виробничо-технічного призначення, що належить суб`єктам господарювання.

До відносин оренди застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом (ч. 6 ст. 283 ГК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Обов`язок орендаря щодо своєчасного і в повному обсязі внесення орендної плати визначено і у ч. 3 ст. 18 Закону №2269-ХІІ.

Ч. 2 ст. 795 ЦК України унормовано, що повернення наймачем предмета договору найму оформляється відповідним документом (актом), який підписується сторонами договору. З цього моменту договір найму припиняється.

Згідно з ст. 785 ЦК України у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі. Якщо наймач не виконує обов`язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення.

Відповідно до ст. 4 ГПК України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням. До господарського суду у справах, віднесених законом до його юрисдикції, мають право звертатися також особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Ч. 1 ст. 73 ГПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Обов`язок доказування та подання доказів відповідно до ст. 74 ГПК України розподіляється між сторонами виходячи з того, хто посилається на певні юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ст. 76 ГПК України).

Ст. 79 ГПК України передбачено, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються скоріше були (мали місце), аніж не були.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ст. 86 ГПК України).

Як вже зазначалось вище, п. 9.2 р. 9 Договору сторони передбачили, що за затримку повернення орендованого майна Орендар сплачує Орендодавцю неустойку в розмірі орендної плати за фактичне користування майном.

Право наймодавця на звернення до суду з позовом про стягнення плати за фактичне користування майном, після закінчення строку дії договору, наділений наймодавець і в силу приписів ст. 785 ЦК України.

В судовому засіданні встановлено та підтверджено матеріалами справи, що Орендодавцем за Договором оренди №3084 від 20.10.2011, положення якого визначені позивачем як підстава позову, є Виконавчий комітет Тернопільської міської ради, а Управління обліку та контролю за використанням комунального майна, як уповноважений орган по укладенню договорів оренди.

22.02.2017 Виконавчим комітетом Тернопільської міської ради прийнято рішення №114, яким Управління обліку та контролю за використанням комунального майна зобов`язано безоплатно передати на баланс Комунального підприємства "Підприємство матеріально-технічного забезпечення" нежитлові приміщення комунальної власності за адресою: вул. Руська, 23, м. Тернопіль, загальною площею 633,7 кв.м, первісною (балансовою) вартістю 1 856 358,11 грн., знос 1 463 897,70 грн. Вказане приміщення було передано на баланс згідно Акту прийому-передачі основних засобів від 01.03.2017.

Таким чином, станом на день звернення позивача з даним позов до суду та розгляду справи в суді Комунальне підприємство "Підприємство матеріально-технічного забезпечення" Тернопільської міської ради є лише балансоутримувачем нерухомого майна -нежитлового приміщення комунальної власності за адресою: вул. Руська, 23, м. Тернопіль, загальною площею 633,7 кв.м. Прав та обов`язків наймодавця (орендодавця) за Договором №3084 від 20.10.2011 останнім не набуто. Права вимагати від наймача сплати неустойки за користування річчю за час прострочення, зважаючи на невиконання останнім обов`язку щодо повернення речі, балансоутримувач не наділений і чинним законодавством.

Окрім того, суд вважає за доцільне зазначити, що п. п. 1.2-1.3 р. 1 Положення про оренду комунального майна територіальної громади м. Тернополя, розміщеного на сайті Тернопільської міської ради за посиланням: http://rada.te.ua, у підрозділі: рішення сесії 2004-2017, розділ сесії, визначено, що від імені територіальної громади м. Тернополя, повноваження орендодавця щодо нерухомого майна (будівель, споруд, приміщень) здійснює виконавчий комітет міської ради. Комунальні підприємства, установи, організації на балансі яких знаходяться об`єкти оренди за погодженням органу, уповноваженого управляти відповідним майном та управління обліку та контролю за використанням комунального майна здійснюють від імені територіальної громади м. Тернополя, повноваження орендодавця нерухомого майна (будівель, споруд, приміщень), термін оренди яких складає не більше п`яти днів (в тому числі для розміщення виставок, експозицій, виставок-продажу, організації концертів та іншу видовищно-розважальну діяльність).

Доводи повноважного представника позивача про те, що рішенням Господарського суду Тернопільської області від 14.11.2017 у справі №921/555/17-г/14 встановлені преюдиційні для розгляду даного спору обставини щодо того, що КП "Підприємство матеріально-технічного забезпечення" Тернопільської міської ради є належним органом по управлінню майном суд вважає безпідставними. Зі змісту судового рішення вбачається, що дані обставини не були предметом судового дослідження; відповідача зобов`язано звільнити приміщення та передати його по акту приймання-передачі КП "Підприємство матеріально-технічного забезпечення" Тернопільської міської ради як його балансоутримувачу.

Наведені вище обставини, на думку суду, свідчать про відсутність у Комунального підприємства "Підприємство матеріально технічного забезпечення" Тернопільської міської ради повноважень на звернення до суду з позовом про стягнення плати за фактичне користування майном на підставі положень Договору.

Враховуючи наведене, в задоволенні позову суд відмовляє.

Щодо заявленого повноважним представником відповідача в судовому засіданні 31.05.2021 клопотання про застосування строку позовної давності, суд відзначає наступне:

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права та інтересу.

За змістом ч. 1 ст. 261 ЦК України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи.

Перш ніж застосовувати позовну давність, господарський суд повинен з`ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв`язку зі спливом позовної давності - за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення.

Згідно з ч. 3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

При вирішенні даного спору судом не встановлено порушеного права або охоронюваного законом інтересу позивача, за захистом якого він звернувся до суду, в позові відмовлено з підстав відсутності у позивача повноважень на звернення до суду з даним позовом.

З огляду на наведене, у суду відсутні підстави для вирішення питання про застосування позовної давності при вирішенні даного спору.

Поряд із цим, суд вважає за доцільне звернути увагу відповідача на сформовану Верховним Судом у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у справі № 916/1319/19 правову позицію щодо застосування ч. 2 ст. 785 ЦК України, згідно з якою ч. 2 ст. 785 ЦК України є особливим заходом цивільної відповідальності (неустойкою), яка визначається в розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення повернення її наймодавцю у разі припинення договору найму та має певну специфіку у застосуванні щодо непоширення на неї скороченого строку позовної давності відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України, оскільки дія такої санкції поширюється на весь час неправомірного користування майном, а також щодо незастосування до неї положень ст. 232 ГК України про припинення нарахування штрафних санкцій по закінченню 6 місяців, оскільки ч. 2 ст. 785 ЦК України передбачено інше (дію санкції на весь період неправомірного користування майном).

Відповідно до вимог ст. 129 ГПК України витрати по сплаті судового збору суд покладає на позивача.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 4, 12, 14, 73-79, 86, 123, 129, 232-233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

1. В позові відмовити.

2. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч. ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України).

Учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції протягом двадцяти днів з дня його проголошення, в порядку визначеному ст.ст. 256-257 ГПК України, з урахуванням п. 17.5 Перехідних положень ГПК України.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 08.06.2021

Суддя І.М. Гирила