ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.05.2021м. ДніпроСправа № 904/6308/20

за позовом Фермерського господарства "МАРІНЕ ПЛЮС"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "СІМАД"

про стягнення попередньої оплати та пені за порушення строків виконання зобов`язань за Договором

Суддя Юзіков С.Г.

При секретарі судового засідання: Кулебі Т.Ю.

Представники:

Позивача - Важеніна С.А. ордер серії ВЕ № 1033103 від 23.03.2020 (адвокат)

Відповідача - не з`явився

СУТЬ СПОРУ:

Позивач просить стягнути з Відповідача 81 805,97 грн., з них: 55 020,00 грн. - попередньої оплати, 26 785,97 грн. - пені.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 30.11.2020 призначено справу №904/6308/20 до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників за наявними в матеріалах справи документами. Заперечень щодо порядку розгляду справи від сторін не надходило. Судом зобов`язано: Відповідача, протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі, надати відзив на позовну заява; Позивача, протягом 5 днів з дня одержання відзиву, надати відповідь на відзив.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 03.04.2021 постановлено перейти від спрощеного позовного провадження до розгляду справи № 904/6308/20 за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 30.03.2021.

Відповідач явку повноважних представників у жодне судове засідання не забезпечив, відзив на позов чи докази відсутності боргу на час розгляду справи господарському суду не надав.

Відповідач про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належно, на адресу вказану у позові та ЄДР, хоча на адресу суду повернулися поштові відправлення №821, 625, 833 з відміткою "за закінченням терміну зберігання", "адресат відсутній за вказаною адресою".

Відповідно до ч.7 ст.120 ГПК України у разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за можливості сповістити їх з допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Пунктом 5 ч.6 ст. 242 ГПК України визначено, що днем вручення судового рішення є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Судовими рішеннями є: 1) ухвали; 2) рішення; 3) постанови; 4) судові накази (ч.1 ст. 232 ГПК України).

В ході розгляду даної справи Господарським судом Дніпропетровської області, відповідно до п.4 ч.5 ст.13 ГПК України, створено учасникам справи умови для реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Секретарем судового засідання, для вжиття всіх необхідних заходів повідомлення сторони про розгляд справи, передавалися телефонограми Відповідачеві за номером, який зазначений у позові та ЄДР, однак оператором телефонного зв`язку повідомлено, що зв`язок відсутній.

На офіційному сайті Судова влада України, судом розміщено повідомлення для Відповідачів про розгляд справи №904/6308/20.

Стаття 43 ГПК України зобов`язує учасників судового процесу та їх представників добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Частиною 1 ст. 202 ГПК України визначено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до ч. 2 ст. 202 ГПК України суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні.

Справа, згідно зі ст. 165 ГПК України, розглядається за наявними у ній матеріалами.

У судовому засіданні досліджено надані Позивачем докази.

У судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представника Позивача господарський суд

ВСТАНОВИВ:

12.08.2019 сторонами укладено Договір №3.12/08-2019 (далі Договір), за п.1.1. якого Постачальник (Відповідач) зобов`язався в порядку та на умовах, визначених цим Договором, передати у власність Покупця (Позивача) товар, а Покупець зобов`язався своєчасно прийняти і здійснити його оплату на умовах цього Договору.

Перелік найменування товару: Каток КЗК-6-01, вартість якого становить 110 000,00 грн., зазначені в Додатку №1 до даного Договору "Специфікація", яка є невід`ємною частиною даного Договору (п.1.2. Договору).

Загальна вартість товару визначається в Додатку №1 до даного Договору "Специфікація" та становить 91 700,00 грн., окрім того ПДВ-20% - 18 340,00 грн. Разом загальна договірна вартість товару становить 110 040,00 грн.(п.3.1. Договору).

Оплата товару проводиться в національній валюті України шляхом перерахування коштів на поточний рахунок Постачальника, вказаний в реквізитах даного Договору, в наступному порядку:

Попередня оплата товару здійснюється Покупцем у розмірі 50 % - 55 020, 00 грн. з урахуванням ПДВ 20% - 9 170,00 грн. після підписання сторонами даного Договору.

Остаточна оплата товару у розмірі 50% - 55 020,00 грн. з урахуванням ПДВ 20 % - 9 170,00 грн. здійснюється протягом 3-х банківських днів з моменту підписання сторонами Акту приймання-передачі товару (видаткової накладної) (п.3.2., 3.3., 3.3.1. Договору).

Постачальник поставляє товар за адресою: 66141, Одеська область, Балтський район, село Кармалюківка, протягом 14 робочих днів, з моменту підпису Договору (п.4.1. Договору).

Постачальник поставляє товар за адресою, вказаною в п.4.1. даного Договору, про що повідомляє представника Покупця не пізніше ніж за 1 робочий день до запланованої дати поставки (п.4.2. Договору).

За прострочення передачі товару згідно пункту 4.1. цього Договору, постачальник сплачує на користь Покупця пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ вартості не переданого товару, за кожний день прострочення (п.6.4. Договору).

Цей Договір набуває чинності з моменту його підписання обома сторонами і скріплення печатками сторін і діє до 31.12.2019, а в частині взаєморозрахунків - до повного розрахунку між сторонами.

Закінчення строку дії Договору не звільняє сторін від відповідальності за невиконання або неналежне виконання зобов`язань за Договором, яке мало місце під час дії Договору (п.10. Договору).

У Специфікації №1 сторони погодили поставку товару: Каток КЗК-6-01 вартістю 110 040,00 грн.

Відповідач виставив Позивачеві рахунок на оплату №00053 від 12.08.2019 на суму 55 020,00 грн.

Позивач, на виконання умов Договору, перерахував Відповідачеві передплату за товар на загальну суму 55 020,00 грн. (з ПДВ), що підтверджується платіжним дорученням №33 від 14.08.2019.

За даними Позивача, не спростованими Відповідачем, останній не поставив товар у передбачений Договором строк.

З посиланням на п. 6.4 Договору, за прострочення Відповідачем строків поставки Товару, Позивач нарахував Відповідачеві пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ у сумі 26 785,97 грн. за період прострочки з 04.09.2019 по 10.11.2020.

Наведені обставини стали причиною звернення Позивачем з позовом та є предметом спору у даній справі.

Предметом доказування у даній справі є факт внесення Позивачем передплати, факт не поставки Товару Відповідачем Позивачеві, у строки встановлені Специфікацією, наявність підстав для нарахування штрафних санкцій, обґрунтованість нарахованих штрафних санкцій.

Відносини, що виникли між сторонами у справі на підставі Договору, є господарськими зобов`язаннями, тому, згідно зі ст. 4, 173-175 і ч. 1 ст. 193 ГК України, до цих відносин мають застосовуватися відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (ст. 655 ЦК України).

Продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу (ч.1 ст. 662 ЦК України).

Продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу (ст. 663 ЦК України).

Статтею 193 ГК України визначено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону та інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його не виконання або виконання з порушенням умов, які визначені змістом зобов`язання.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтею 599 ЦК України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ч.2 ст. 693 ЦК України, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Згідно зі ст. 216-217, 230-231 ГК України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання, шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У ст. 76, 77 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно зі ст. 78, 79 ГПК України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно зі ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідач не надав суду доказів відсутності боргу чи контррозрахунку стягуваної суми, доводи Позивача не спростував.

З наданих до матеріалів справи доказів вбачається, що Позивач, на підставі Договору і рахунків Відповідача, перерахував Відповідачеві попередню оплату, в той час, як Відповідач свої зобов`язання не виконав, доказів поставки товару на спірну суму чи повернення суми передоплати, матеріали справи не містять.

Наявність обставини, на яку сторона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 79 ГПК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 693 ЦК України у Позивача виникло право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати від Постачальника, який одержав суму попередньої оплати товару і не поставив його у встановлений строк.

Як на вимогу до Відповідача про повернення передплати за Договором, Позивач посилається на позовну заяву.

За таких обставин, суд визнає обґрунтованими та підтвердженими матеріалами справи вимоги щодо стягнення суми попередньої оплати.

Згідно зі ст. 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Частиною 6 ст.232 ГК України визначено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено договором або законом, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Перевіривши розрахунки Позивача, судом встановлено, що розрахунки пені проведено не правильно.

Так, Позивач сумарно розрахував пеню за 433 дні, хоча відповідно до ч. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано. Доказів встановлення Договором інших строків нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, Позивач суду не надав.

Отже, за перерахунком суду, беручи до уваги ч. 6 ст. 232 ГК України, пеня за весь період прострочки становить 15 824,06 грн.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що позов необхідно задовольнити частково, до стягнення належать: 55 020,00 грн. - попередньої оплати, 15 824,06 грн. - пені, решта позовних вимог не підлягають задоволенню.

Згідно зі ст. 129 ГПК України господарські витрати у справі слід покласти на сторін, пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст. 2, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241, 247 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов - задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю фірма "СІМАД", 49000, м. Дніпро, вул. Калинова, буд. 49 (код 42857038) на користь Фермерського господарства "МАРІНЕ ПЛЮС", 66141, Одеська область, Балтський район, с. Кармалюківка (код 42343204) 55 020,00 грн. - попередньої оплати, 15 824,06 грн. - пені, 1 820,33 грн. - судового збору.

У решті позову відмовити.

Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається у строк, передбачений ст.256 ГПК України, з урахуванням ч. 4 розділу Х "Прикінцеві положення" цього Кодексу.

Повне судове рішення складене 07.06.2021

Суддя С.Г. Юзіков