ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" червня 2021 р. Справа№ 925/1671/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Андрієнка В.В.

суддів: Сітайло Л.Г.

Шапрана В.В.

секретар судового засідання - Добрицька В.С.

учасники справи згідно протоколу судового засідання

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Черкасигаз Збут"

на рішення Господарського суду Черкаської області від 18.03.2021 (повний текст рішення складено: 02.04.2021)

у справі №925/1671/20 (суддя Чевгуз О.В.)

за позовом Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Черкасигаз Збут"

про стягнення 68 543 613,22 грн

УСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Черкаської області від 18.03.2021 у справі №925/1671/20 позов задоволено повністю. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "ЧЕРКАСИГАЗЗБУТ" на користь Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" 68 543 613,22 грн основного боргу та 735 700,00 грн витрат на сплату судового збору.

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з того, що позивач на виконання умов договору поставив відповідачу природний газ, відповідач не здійснив повну оплату, отже позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості у сумі 68 543 613,22 грн є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Здійснюючи розподіл судових витрат суд першої інстанції керувався ЗУ "Про судовий збір" та ст. 129 ГПК України.

Не погодившись з прийнятим рішенням суду, Товариство з обмеженою відповідальністю "Черкасигаз Збут" 21.04.2021 в установлений процесуальний строк подало апеляційну скаргу, в якій просило суд скасувати рішення Господарського суду Черкаської області від 18.03.2021 у справі №925/1671/20 у частині стягнення з ТОВ "Черкасигаз Збут" на користь АТ "НАК "Нафтогаз України" 250 333,23 грн судового збору.

В обґрунтування своєї скарги відповідач зазначав, що саме АТ "НАК "Нафтогаз України" є винним у виникненні даного спору у частині стягнення 35 352 118,99 грн та зверненні позивача до суду з даним позовом у відповідній частині, тому судовий збір згідно ч. 9 ст. 129 ГПК України в розмірі 250 333,23 грн мав бути покладений судом першої інстанції на АТ "НАК "Нафтогаз України" пропорційно розміру позовних вимог, щодо яких станом на 17 грудня 2020 року був відсутній предмет спору.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.04.2021 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Черкасигаз Збут" у справі №925/1671/20 передано на розгляд колегії суддів у складі: Андрієнко В.В. (головуючий суддя), судді Сітайло Л.Г., Шапран В.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 05.05.2021 відкрито апеляційне провадження у справі №925/1671/20 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Черкасигаз Збут". Розгляд справи призначено на 02.06.2021.

Позивач у своєму відзиві на апеляційну скаргу просив суд рішення Господарського суду Черкаської області залишити без змін, апеляційну скаргу відповідача без задоволення.

В обґрунтування свого відзиву позивач зазначав, що станом на 01.10.20200 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб складав 2 102,00 грн, тому судовий збір за подання позову становить 1 028 154,20 грн. Тому позивач вірно сплатив судовий збір у розмірі 735 700,00 грн з урахуванням законодавчого обмеження у 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Таким чином, на думку позивача рішення Господарського суду Черкаської області є повністю законним і обґрунтованим.

У відповідності до вимог ч.ч. 1, 2, 5 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

У відповідності з п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України та ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 86 ГПК України).

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ст. 76 ГПК України).

Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, що їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї (ч. 8 ст. 80 ГПК України).

Колегія суддів звертає увагу, що відповідно до ч. 4 ст. 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

З матеріалів господарської справи убачається наступне.

07 листопада 2018 року між Публічним акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (продавець за договором, позивач у справі) (згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 6 березня 2019 року № 226 "Деякі питання акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" перейменовано в Акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"), в особі начальника Департаменту реалізації газу Журавльової І.Л., який діє на підставі довіреності від 26.10.2018 № 14-205, та ТОВ "Черкасигаз Збут" (покупець за договором, відповідач у справі), в особі директора Коханюка В.М., що діє на підставі Статуту, було укладено договір купівлі-продажу природного газу № 18-556-Н.

В преамбулі договору зазначено, що сторони керуються Законом України "Про ринок природного газу", постановою КМУ від 19.10.2018 № 867 "Про затвердження Положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу", іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до умов договору сторони взяли на себе такі зобов`язання:

- продавець зобов`язався передати покупцеві у 2018 році природний газ, покупець зобов`язався прийняти та оплатити його на умовах цього договору. (п. 1.1, редакція якого змінювалася додатковими угодами);

- природний газ, що передається за цим договором, використовується покупцем виключно для постачання побутовим споживачам (п. 1.2 договору);

- продавець передає покупцеві з 01 листопада 2018 року по 30 листопада 2018 року (включно) природний газ обсягом 45 000,00 тис куб метрів (п. 2.1 договору, редакція якого змінювалася додатковими угодами);

- приймання-передача природного газу, переданого продавцем покупцеві у відповідному місяці купівлі-продажу, оформляється актом приймання-передачі (п. 3.2 договору);

- ціна за 1000 куб м газу становить 6 235, 51 грн, крім того податок на додану вартість 20%, всього до сплати 7 482,61 грн; ціна за 1000 куб м газу з 01.05.2019 становить 7 184,80 грн, крім того податок на додану вартість 20% (разом 8 621,76 грн з ПДВ); з 01.05.2019 по 31.05.2019 (включно) - 5 990,00 грн, крім того податок на додану вартість 20% (разом 7 188,00 грн з ПДВ), з 01.06.2019 по 30.06.2019 (включно) 6 299,00 грн, крім того податок на додану вартість 20% (разом 7 558,80 грн з ПДВ); з 01.06.2019 по 30.06.2019 (включно) 5 553,89 грн, крім того податок на додану вартість 20% (разом 6 664,67 грн з ПДВ); з 01.07.2019 по 31.07.2019 (включно) 4 905,675 грн, крім того податок на додану вартість 20% (разом 5 886,81 грн з ПДВ); з 01.08.2019 по 31.08.2019 (включно) 4 653,544 грн, крім того податок на додану вартість 20%; з 01.09.2019 по 30.09.2019 (включно) 4 493,6363 грн, крім того податок на додану вартість 20%; з 01.10.2019 по 30.09.2019 (включно) 4 272,7604 грн, крім того податок на додану вартість 20%; з 01.11.2019 по 30.11.2019 (включно) 4 899,00 грн, крім того податок на додану вартість 20%; з 01.01.2019 по 31.12.2019 (включно) 4 276,6958 грн, крім того податок на додану вартість 20%; з 01.01.2020 по 30.04.2020 (включно) 5 500,00 грн, крім того податок на додану вартість 20%; з 01.01.2020 по 31.01.2020 (включно) 4 650,00 грн, крім того податок на додану вартість 20% (разом 5 580,00 грн з ПДВ); з 01.02.2020 по 29.02.2020 (включно) 3 948,00 грн, крім того податок на додану вартість 20% (разом 4 737,60 грн з ПДВ); з 01.03.2020 по 31.01.2020 (включно) 3 396,00 грн, крім того податок на додану вартість 20% (разом 4 075,20 грн з ПДВ); з 01.04.2020 по 30.04.2020 (включно) 2 897,00 грн, крім того податок на додану вартість 20% (разом 3 476,40 грн з ПДВ); з 01.05.2020 по 31.05.2020 (включно) 2 275,72 грн, крім того податок на додану вартість 20% (разом 2 730,86 грн з ПДВ); з 01.06.2020 по 30.06.2020 (включно) 2 142,280 грн, крім того податок на додану вартість 20% (разом 2 570,736 грн з ПДВ); з 01.07.2020 по 31.07.2020 (включно) 2 297,530 грн, крім того податок на додану вартість 20% (разом 2 757,036 грн з ПДВ) (п. 5.2 договору з врахуванням додаткових угод);

- оплата за природний газ здійснюється покупцем виключно коштами шляхом 100-відсоткової поточної оплати протягом місяця поставки природного газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий природний газ, крім фактично переданого природного газу, визначеного абзацом третім цього пункту, здійснюється до 25 числа (включно) місяця, що настає за місяцем купівлі-продажу газу. Остаточний розрахунок з оплати вартості придбаного природного газу на суму наданих побутовим споживачам пільг, субсидій та компенсацій проводиться за процедурою, визначеною Порядком фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 04.03.2002 року № 256 і має бути здійснений протягом 90 днів з 1 числа місяця, що настає за місяцем купівлі-продажу природного газу (п. 6.1 договору);

- строк у межах якого сторони можуть звернутися до суду з вимогою про захист своїх прав за цим договором (строк позовної давності), у тому числі щодо стягнення основної заборгованості, пені, штрафів, інфляційних нарахувань, відсотків річних, становить п`ять років (п. 9.3 договору);

- договір набуває чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів печатками сторін (за їх наявності), поширює свою дію на відносини, що фактично склалися між сторонами з 01 листопада 2018 року, і діє у частині продажу природного газу до 30 листопада 2018 року (включно), а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення (п. 11.1 договору, редакція якого змінювалася додатковими угодами).

Додатковими угодами до Договору сторони погоджували обсяг природного газу, який має бути переданий за кожен місяць окремо, а також його ціну (том 1 арк. с. 28-55).

На виконання умов Договору, позивач передав у власність відповідача, за період з листопада 2018 року по липень 2020 року, природний газ на загальну суму 3 082 855 490,73 грн, що підтверджується актами приймання-передачі природного газу, які підписані уповноваженими представниками та скріплено печатками сторін, без зауважень щодо обсягу поставленого газу, вартості за одиницю товару та загальної його вартості за відповідний місяць (том 1 арк. с. 56-76):

від 30.11.2018 на суму 311 921 091,67 грн,

від 31.12.2018 на суму 355 863 363,04 грн,

від 31.01.2019 на суму 449 780 809,99 грн,

від 28.02.2019 на суму 296 493 068,12 грн,

від 31.03.2019 на суму 268 209 954,56 грн,

від 30.04.2019 на суму 122 571 739,33 грн,

від 31.05.2019 на суму 41 120571,30 грн,

від 30.06.2019 на суму 23 528 937,24 грн,

від 31.07.2019 на суму 20 753 117,80 грн,

від 31.08.2019 на суму 24 380 080,00 грн,

від 30.08.2029 на суму 35 063 254,13 грн,

від 31.10.2019 на суму 75 038 272,19 грн,

від 30.11.2019 на суму 186 638 215, 09 грн,

від 31.12.2019 на суму 208 867 928,47 грн,

від 31.01.2020 на суму 255 865 548,17 грн,

від 29.02.2020 на суму 176 236 348,74 грн,

від 31.03.2020 на суму 114 054 483,13 грн,

від 30.04.2020 на суму 70 671 856,64 грн,

від 31.05.2020 на суму 26 040 720,38 грн,

від 30.06.2020 на суму 9 506 198,56 грн,

від 31.07.2020 на суму 10 249 659,18 грн.

Обставини справи, установлені судом першої інстанції.

Позивач зазначив, що плату за переданий газ відповідач здійснив лише частково, що підтверджується виписками по рахунку та не виконав зобов`язання у строк визначений Договором, чим порушив умови господарського зобов`язання, зокрема вимоги пункту 6.1 Договору.

Відповідач на підтвердження оплати за природний газ надав платіжні доручення.

Невиконання відповідачем взятих на себе зобов`язань за договором стало підставою для звернення позивача до суду для захисту порушеного права та примусового стягнення заборгованості в розмірі 68 543 613,22 грн (у зв`язку із задоволенням судом заяви про зменшення розміру позовних вимог), що підтверджується наявним у матеріалах справи розрахунком заборгованості відповідача.

Отже, правовідносини між сторонами виникли на підставі договору купівлі-продажу природного газу № 18-556-Н від 07.11.2018.

Предметом спору у даній справі є матеріально-правова вимога про стягнення основного боргу за договором.

Релевантні джерела права й акти їх застосування. Оцінка висновку суду, рішення якого переглядається, та аргументів учасників справи.

Відповідно до положень ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Цивільного кодексу України (також по тексту ЦК України) цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Частиною 5 вказаної статті визначено, що у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду.

Відносини купівлі-продажу врегульовані Главою 54 ЦК України, відповідно до положень якої за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно ст. 655 Цивільного Кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Якщо продавець зобов`язаний передати покупцеві крім неоплаченого також інший товар, він має право зупинити передання цього товару до повної оплати всього раніше переданого товару, якщо інше не встановлено договором або актами цивільного законодавства (п. 1 та п. 5 ст. 692 Цивільного Кодексу України).

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (стаття 626 ЦК України).

Частиною 1 статті 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно з статтею 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За змістом статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту.

Статтею 530 ЦК України встановлено, що у разі, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За змістом ст. 599, 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання, яке припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Крім того, в силу ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до вимог ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до статті 202 ГК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Матеріалами справи (договором, додатковими угодами до договору, актами приймання-передачі природного газу, виписками про часткову оплату та платіжними дорученнями) підтверджується, що позивачем на виконання вимог Договору у період з листопада 2018 року - липень 2020 року було передано відповідачу природний газ на загальну суму 3 082 855 490,73 грн Відповідач, в порушення прийнятих на себе зобов`язань за Договором, оплатив отриманий природний газ лише частково в сумі 3 014 311 877,51 грн і заборгованість останнього складає 68 543 613,22 грн.

З урахуванням вищенаведеного, суд дійшов висновку що позовні вимоги підлягають задоволенню з підстав їх обґрунтованості.

Стосовно доводів відповідача наведених у апеляційній скарзі, відносно невірно порахованого судом першої інстанції суми судового збору, колегія суддів зазначає наступне.

Сплата судового збору здійснюється в порядку і розмірі, установленому Законом України "Про судовий збір".

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" від 08.07.2011 (із змінами і доповненнями, внесеними Законами України) судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік", установлено у 2020 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць працездатних осіб з 1 січня 2020 року становить 2102,00 гривні.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" визначено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Ставки судового збору визначені у частині 2 указаної статті, а саме, зазначено, що за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру сплачується судовий збір у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Отже, ураховуючи вищенаведене колегія суддів установила наступне.

Звертаючись із позовною заявою позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 735 700,00 грн, при цьому предметом позову було стягнення 103 895 732,21 грн.

У подальшому, від позивача надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог, і останній просив стягнути 68 543 613,22 грн.

З урахуванням предмету позову та заяви про зменшення розміру позовних вимог, сплаті підлягало 1 028 154,20 грн судового збору. Однак, ураховуючи вимоги ЗУ "Про судовий збір", що сума судового збору не може становити більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, суд установив, що сума збору становить 735 700,00 грн (2102,00 *350).

Отже, рішення суду першої інстанції у цій частині прийнято відповідно до вимог ГПК України та ЗУ "Про судовий збір".

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

Ураховуючи наведене, рішення Господарського суду Черкаської області від 18.03.2021 у справі №925/1671/20 відповідає матеріалам справи, є законним та обґрунтованим, підстави, передбачені ст.ст. 277-278 ГПК України для його скасування, відсутні.

Керуючись ст. 129, 267-285 Господарського процесуального кодексу України та ЗУ "Про судовий збір", Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну Товариства з обмеженою відповідальністю "Черкасигаз Збут" на рішення Господарського суду Черкаської області від 18.03.2021 у справі №925/1671/20 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Черкаської області від 18.03.2021 у справі №925/1671/20 залишити без змін.

3. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст. ст. 287-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено та підписано 08.06.2021.

Головуючий суддя В.В.Андрієнко

Судді Л.Г. Сітайло

В.В. Шапран