РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.05.2021Справа № 910/2031/21

Господарський суд міста Києва у складі судді Щербакова С.О., за участю секретаря судового засідання Філон І.М., розглянувши матеріали господарської справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Спар-Інвест"

до Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Київські електромережі"

про визнання правочинів недійсними та застосування наслідків недійсності правочинів

Представники:

від позивача: Іванов О.В., Волокітін А.В.;

від відповідача: Кравчик С.М., Клименко Я.М.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Спар-Інвест" (далі-позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Київські електромережі" (далі-відповідач), в якому просить суд:

- визнати недійсною додаткову угоду №1 від 20.11.2017 до договору про приєднання, яке не є стандартним №НП4-552-17/86694 від 20.11.2017 укладену між Приватним акціонерним товариством "ДТЕК Київські електромережі" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Спар-Інвест";

- визнати недійсною додаткову угоду №2 від 20.11.2017 до договору про приєднання, яке не є стандартним №НП4-552-17/86694 від 20.11.2017 укладену між Приватним акціонерним товариством "ДТЕК Київські електромережі" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Спар-Інвест";

- застосувати наслідки недійсності правочинів - додаткової угоди №1 від 20.11.2017 до договору про приєднання, яке не є стандартним №НП4-552-17/86694 від 20.11.2017, додаткової угоди №2 від 20.11.2017 до договору про приєднання, яке не є стандартним №НП4-552-17/86694 від 20.11.2017 та стягнути з Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Київські електромережі" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Спар-Інвест" 22 000 000, 00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що спірні додаткові угоди укладені всупереч вимогам договору про приєднання, яке не є стандартним №НП4-552-17/86694 від 20.11.2017 та приписам ст.ст. 17-2, 18 Закону України "Про електроенергетику".

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.02.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи здійснюється в порядку загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 11.03.2021.

02.03.2021 через відділ автоматизованого документообігу суду відповідач подав клопотання про застосування спливу строку позовної давності, в якому зазнає, що позивач звернувся до суду з позовом, зокрема про визнання правочинів недійсними (додаткових угод) недійсними поза межами позовної давності, у зв`язку з чим просить суд застосувати наслідки спливу строку позовної давності.

05.03.2021 відповідач через відділ автоматизованого документообігу суду подав відзив на позовну заяву, в якому, зокрема зазначає, що місце розташування об`єкту будівництва - житлового комплексу з об`єктами соціально-побутового призначення, який приєднується до електричних мереж відповідно до договору - 11-й мікрорайон житлового масиву «Позняки», при цьому джерелом покриття навантаження, у відповідності до детального плану територій даного мікрорайону є ПС «Славутич» 110/35/10. Крім того, відповідач зазнає, що ТОВ "Спар-Інвест" підписано договір про приєднання №НП4-552-17/86694 від 20.11.2017 та спірні додаткові угоди № 1 та № 2 до нього без будь-яких зауважень та заперечень, в свою чергу в позовній заяві ТОВ "Спар-Інвест" не наведено фактичних обставин, з якими закон пов`язує визнання таких додаткових угод недійсними на момент їх вчинення.

10.03.2021 через відділ автоматизованого документообігу суду позивач подав клопотання про витребування додаткових документів, в якому просить суд витребувати у позивача проектно-кошторисну документацію по будівництву об`єкту «Будівництво ПС 110/35/10 кв «Славутич»; розрахунок участі ТОВ "Спар-Інвест" у фінансуванні розвитку об`єкту «Будівництво ПС 110/35/10/ кВ «Славутич», що відображений у додаткових угодах №1 та №2 від 20.11.2017 до договору приєднання, яке не є стандартним №НП4-552-17/86694 від 20.11.2017 у розмірі 47 000 000, 00 грн, який розрахований відповідно до Методики розрахунку плати за приєднання електроустановок та електричних мереж, яка затверджена постановою НКРЕ від 12.02.2013 № 115.

Також, 10.03.2021 позивач подав до суду клопотання про залучення третьої особи, в якому просить суд залучити до участі у справі, у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг.

У судовому засіданні 11.03.2021, розглянувши подане позивачем клопотання про залучення третьої особи, оскільки необхідною умовою для залучення до участі у справі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору є те, що прийняте за результатом розгляду справи рішення може вплинути на її права та/або обов`язки, проте, враховуючи предмет спору у даній справі щодо визнання недійсними додаткових угод сторонами яких є позивач та відповідач, та застосування наслідків недійсності таких додаткових угод, прийняте рішення жодним чином не вплине на права та/або обов`язки Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, а відтак суд дійшов висновку про відмову в задоволенні клопотання позивача про залучення третьої особи.

Крім того, у судовому засіданні 11.03.2021, розглянувши клопотання позивача про витребування додаткових документів, суд задовольнив заявлене клопотання та зобов`язав Приватне акціонерне товариство "ДТЕК Київські електромережі" надати суду проектно-кошторисну документацію по будівництву об`єкту «Будівництво ПС 110/35/10 кв «Славутич» в частині, що стосується позивача та, відповідно, розрахунок участі ТОВ "Спар-Інвест" у фінансуванні розвитку об`єкту «Будівництво ПС 110/35/10/ кВ «Славутич».

Також, у судовому засіданні оголошено перерву до 01.04.2021.

15.03.2021 через відділ автоматизованого документообігу суду позивач подав відповідь на відзив, в якій, зокрема зазначає, що фінансування будівництва ПС 110/35/10 кВ «Славутич» не є таким, що призначене для спільних потреб позивача, оскільки договором про приєднання визначено лише приєднання об`єкту Будівництво житлового комплексу з об`єктами соціально-побутового призначення, місце розташування об`єкта замовника: 11 мікрорайон житлового масиву «Позняки» (Дніпровська набережна, 18); технічними умовами № НП4-552-17 визначено, що джерелом електропостачання є ПС: Осокорки 110/10, в свою чергу, проектна документація стосувалася лише об`єкту «Будівництво житлового комплексу з об`єктами соціально-побутового призначення (І-ІІІ етапи)».

15.03.2021 позивач також подав до суду заперечення на клопотання про застування спливу строку позовної давності, в яких вказує, що про невідповідність додаткових угод № 1 та № 2 умовам договору про приєднання, позивачу стало відомо після укладення додаткової угоди № 4, тобто позивач дізнався про своє порушене право - 17.04.2019.

29.03.2021 через відділ автоматизованого документообігу суду відповідач подав заперечення на відповідь на відзив, в яких, зокрема зазначає, що частина плати за приєднання, що визначає вартість розвитку електричних мереж для забезпечення приєднання електроустановки замовника з урахуванням долі участі замовника у фінансуванні капітального будівництва та/або реконструкції об`єктів, призначених для спільних потреб, становить 47 000 000, 00 грн та є такою, що визначена не за Методикою розрахунки плати за приєднання електроустановок до електричних мереж, яка затверджена постановою НКРЕ від 12.03.2013 № 115, а саме за домовленістю сторін.

Також, 29.03.2021 відповідач подав до суду пояснення щодо клопотання про витребування документів, в якому зазначає, що проектно-кошторисна документація на будівництво об`єкта ПС 110/35/10 кВ «Славутич» не стосується предмета спору та є надто об`ємною, в той же час на виконання вимог суду надав експертний звіт щодо розгляду проектної документації за проектом «Будівництво ПС 110/35/10 кВ «Славутич» за адресою: м. Київ, Дніпровська набережна, який складений ПП «Енергострім» та затверджений ДП «Укрдержбудекспертиза» від 14.07.2015, а також зазначає, що вартість розвитку електричних мереж визначена за домовленістю сторін договору.

Крім того, 29.03.2021 відповідач подав до суду клопотання про поновлення строку, в якому просить суд продовжити строк для подання ПрАТ "ДТЕК Київські електромережі" заперечень на відповідь на відзив на позовну заяву.

31.03.2021 позивач через відділ автоматизованого документообігу суду подав письмові пояснення, в яких зазначає, що положеннями Закону України «Про електроенергетику», Правил приєднання електроустановок до електричних мереж та договору чітко встановлено, що плата за нестандартне приєднання повинна визначатися згідно Методики.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.04.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Судове засідання у справі № 910/2031/21 призначено на 15.04.2021.

13.04.2021 через відділ автоматизованого документообігу суду відповідач подав заперечення на пояснення позивача, в яких зазначає, що дольова участь позивача у фінансуванні капітального будівництва та/або реконструкції енергооб`єктів була визначено за погодженням сторін на основі їх вільного волевиявлення.

У судовому засіданні 15.04.2021 оголошено перерву до 13.05.2021.

29.04.2021 відповідач через відділ автоматизованого документообігу суду подав додаткові пояснення, в яких вказує, що оплата частини плати за приєднання була визначено на підставі проектно-кошторисної документації.

Також, 12.05.2021 відповідач подав до суду додаткові пояснення у справі.

У судовому засіданні 13.05.2021 оголошено перерву до 27.05.2021.

26.05.2021 через відділ автоматизованого документообігу суду відповідач подав заяву про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, в якій просить суд стягнути з позивача на користь відповідача витрати на професійну правничу допомогу у сумі 175 000, 00 грн.

У цьому судовому засіданні представники позивача підтримали заявлені позовні вимоги.

Представники відповідача заперечили проти задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст. 233 Господарського процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та витребуваних судом.

У судовому засіданні 27.05.2021 відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

20.11.2017 між Публічним акціонерним товариством «Київенерго» (далі - виконавець послуг) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Спар-Інвест" (далі - замовник) укладено договір №НП4-552-17/86694 про приєднання, яке не є стандартним (до 5000 кВт), умовами якого передбачено, що виконавець послуг забезпечує приєднання електроустановок об`єкта замовника (проектування, будівництво, реконструкція, технічне переоснащення та ведення в експлуатацію електричних мереж до точки приєднання) відповідно до схеми зовнішнього електропостачання і проектної документації та здійснює підключення об`єкта замовника до електричних мереж на умовах цього договору.

Відповідно до п. 2.2. договору, замовник оплачує виконавцю послуг вартість приєднання.

Згідно розділу 1 договору, за цим договором до електричних мереж приєднується: Будівництво житлового комплексу з об`єктами соціально-побутового призначення, місце розташування об`єкта замовника: 11 мікрорайон житлового масиву «Позняки» (Дніпровська набережна, 18) - п. 1.1. договору.

Місце (точка) забезпечення потужності об`єкта замовника встановлюється: РУ-10кВРП-483 - п. 1.2. договору.

Точка приєднання (межа балансової належності об`єкта замовника) встановлюється: на наконечниках кабелів живлення ввідно-розподільчих пунктів об`єкту в ВРП об`єкту - п. 1.3. договору.

Тип приєднання об`єкта замовника: нестандарте - п. 1.4. договору.

Замовлено до приєднання потужність в місці приєднання: 4373 кВт - п. 1.5. договору.

Категорія надійності електропостачання І - 467 кВт; ІІ - 3906 кВт; ІІІ - 0,00 кВт - п. 1.6. договору.

Ступінь напруги в точці приєднання визначається напругою на межі балансової належності і буде становити 0,38 кВ, 4 клас - п. 1.7. договору.

За умовами п. 3.1.1. договору, виконавець послуг зобов`язаний забезпечити в установленому порядку приєднання об`єкта замовника (проектування, будівництво та ведення в експлуатацію електричних мереж зовнішнього електрозабезпечення об`єкта замовника від місця забезпечення потужності до точки приєднання) у строки, зазначені в договорі, після виконання замовником зобов`язань, визначених п. 3.2. договору.

В свою чергу, п. 3.2.2. договору визначено, що замовник зобов`язаний оплатити на умовах цього договору вартість послуг з приєднання.

Пунктом 4.1. договору визначено, що плата за нестандарте приєднання електроустановок замовника до електричних мереж виконавця послуг визначається відповідно до Методики розрахунку плати за приєднання електроустановок до електричних мереж, яка затверджена постановою НКРЕ від 12.02.2013 № 115 після узгодження виконавцем послуг проектної документації на будівництво електроустановок зовнішнього електрозабезпечення та оформлення виконавцем послуг технічного рішення щодо такої проектної документації, а значення плати за приєднання оформлюється відповідною додатковою угодою до цього договору із урахуванням вартості проектної документації на будівництво електроустановок зовнішнього електрозабезпечення.

Цей договір набирає чинності з моменту його підписання і діє до повного виконання сторонами передбачених договором зобов`язань, але не довше ніж до 31.12.2022 (п. 7.1. договору).

Додатком № 1 до договору №НП4-552-17/86694 про приєднання, яке не є стандартним (до 5000 кВт) від 20.11.2017 визначені Технічні умови № НП4-552-17 на нестандартне приєднання об`єкта до електричних мереж, зокрема джерело електропостачання: ПС: Осокорки 110/10; ТП/РП: ТП-10/0,4 кВ.

Так, 20.11.2017 між Публічним акціонерним товариством «Київенерго» (виконавець послуг) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Спар-Інвест" (замовник) укладено додаткову угоду № 1 до договору №НП4-552-17/86694 про приєднання, яке не є стандартним (до 5000 кВт) від 20.11.2017, відповідно до якої станом на дату укладення цієї додаткової угоди частина плати за приєднання, що визначає вартість розвитку електричних мереж для забезпечення приєднання електроустановок замовника з урахуванням долі участі замовника у фінансуванні капітального будівництва та/або реконструкції об`єктів, призначених для спільних потреб, визначена відповідно до проектно-кошторисної документації «Будівництво ПС 110/35/10 кВ «Славутич» за адресою: м. Київ, Дніпровська набережна» становить без ПДВ 39 166 666, 67 грн, крім того ПДВ 7 833 333, 33 грн, разом з ПДВ становить 47 000 000, 00 грн.

Згідно п. 2 додаткової угоди, остаточна плата за нестандартне приєднання електроустановок замовника до електричних мереж виконавця послуг буде визначена відповідно до Методики розрахунку плати за приєднання електроустановок до електричних мереж, яка затверджена постановою НКРЕ від 12.02.2013 № 115 після узгодження виконавцем послуг проектної документації на будівництво електроустановок зовнішнього електрозабезпечення та оформлення виконавцем послуг технічного рішення щодо такої проектної документації, а значення плати за приєднання оформляється відповідною додатковою угодою до цього договору без урахування вартості проектної документації на будівництво електроустановок зовнішнього електрозабезпечення.

Також, 20.11.2017 між Публічним акціонерним товариством «Київенерго» (виконавець послуг) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Спар-Інвест" (замовник) укладено додаткову угоду № 2 до договору №НП4-552-17/86694 про приєднання, яке не є стандартним (до 5000 кВт) від 20.11.2017, згідно якої оплата частини плати за приєднання, що визначає вартість розвитку електричних мереж для забезпечення приєднання електроустановки замовника з урахуванням долі участі замовника у фінансуванні капітального будівництва та/або реконструкції об`єктів, призначених для спільних потреб, визначена відповідно до проектно-кошторисної документації «Будівництво ПС 110/35/10 кВ «Славутич» за адресою: м. Київ, Дніпровська набережна», здійснюється замовником після отримання розрахунку-фактури частинами шляхом розстрочення платежу на умовах, що передбачені цією угодою.

Замовник перераховує на поточний рахунок власника плату за приєднання, передбачені додатковою угодою № 1 від 20.11.2017 у розмірі 47 000 000, 00 грн з урахуванням ПДВ 7 833 333, 33 грн.

Відповідно до п. 2 додаткової угоди № 2, замовник зобов`язується протягом 2018 року перерахувати на поточний рахунок виконавця послуг, з обов`язковим призначенням платежу (частина плати за приєднання відповідно до проектно-кошторисної документації «Будівництво ПС 110/35/10 кВ «Славутич» за адресою: м. Київ, Дніпровська набережна» за договором від 20.11.2017 року №НП4-552-17/86694) на підставі рахунків-фактур, які замовник зобов`язаний отримувати у виконавця послуг не пізніше ніж за 10 календарних днів до дня чергової оплати рахунок-фактури.

Також, в додатковій угоді № 2 сторони визначили порядок оплати.

На виконання вимог Закону України "Про ринок електричної енергії" № 2019 від 13.04.2017, який набув чинності 11.06.2017, Загальними зборами акціонерів Публічного акціонерного товариства "Київенерго" від 13.11.2017 прийнято рішення про реорганізацію Публічного акціонерного товариства "Київенерго" шляхом виділу з нього Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Київські Електромережі".

Згідно з п. 2.3 Статуту Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Київські Електромережі", товариство є правонаступником ПАТ "Київенерго" в частині переданих йому майна, прав та обов`язків, згідно з розподільчим балансом, а також в частині прав та обов`язків, що визначені частиною 13 розділу ХVIII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про ринок електричної енергії".

Відповідно до Закону України "Про ринок електричної енергії" Приватне акціонерне товариство "ДТЕК Київські Електромережі" є оператором системи розподілу та діє на підставі ліцензії на право провадження господарської діяльності з розподілу електричної енергії, затвердженою постановою НКРЕКП від 13.11.2018 № 1411.

Тож, додатковою угодою № 3 від 20.07.2018 до договору №НП4-552-17/86694 про приєднання, яке не є стандартним (до 5000 кВт) від 20.11.2017 сторонами внесено зміни до договору, а саме в тексті договору найменування: Публічне акціонерне товариство «Київенерго» в усіх відмінках замінено на Приватне акціонерне товариство «ДТЕК Київські Електромережі».

Крім того, додатковою угодою № 3 пункт 1.3. договору викладено в наступній редакції: « 1.3. Точка приєднання (межа балансової належності об`єкта замовника) встановлюється: Житлова частина - на наконечниках кабелів живлення ввідно-розподільчих пунктів об`єкту в ВРП об`єкту; нежитлова частина (тепловий павільойн 6П-1 - вузол секціювання ТМ) - на наконечнику кабелю живлення ввідно-розподільчого пункту об`єкту в РУ-0,4кВ ТП-10/0,4 кВ (ТП-2)».

Як зазначає позивач, у період з 20.02.2018 по 06.11.2018 Товариством з обмеженою відповідальністю "Спар-Інвест" на виконання умов додаткових угод №№ 1,2 було перераховано Приватному акціонерному товариству «ДТЕК Київські Електромережі» грошові кошти у розмірі 22 000 000, 00 грн.

17.10.2019 між Приватним акціонерним товариством «ДТЕК Київські Електромережі» та Товариством з обмеженою відповідальністю "Спар-Інвест" укладено додаткову угоду № 4 про визначення вартості плати за надання послуг з приєднання і порядку розрахунків за договором №НП4-552-17/86694 про приєднання, яке не є стандартним (до 5000 кВт) від 20.11.2017, відповідно до якої доповнено п. 4.1.3. договору пунктом 4.1.3. наступного змісту: «Вартість плати за надання послуг з приєднання об`єкта «Будівництво житлового комплексу з об`єктами соціально-побутового призначення (І-ІІІ етапи)», визначається додаток № 3 до договору і становить 16 982 094, 67 грн, в т.ч. ПДВ 20 % - 2 830 349, 11 грн, при цьому вартість проектно-кошторисної документації на проекті та вишукувальні роботи, що виконані за рахунок замовника складає 207235, 87 грн, у т.ч. ПДВ 20 % - 34539, 31 грн.

Після виконання сторонами п. 2.1.4. договору доручення № 87/ЦП-17/89096 від 21.12.2017 плата за надання послуг з приєднання, зменшується на вартість виконаних проектних та вишукувальних робіт (код 74.10.19-00.00 (ДКПП 016:2010)) згідно зі зведеним кошторисним розрахунком (вартість проектно-кошторисної документації на проектні та вишукувальні роботи) та складає 16 774 858, 80 грн, у т. ч. ПДВ 20 % - 2 795 809, 80 грн.».

Отже, обґрунтовуючи свої вимоги, позивач зазначає, що додаткові угоди №№1,2, якими встановлено обов`язок для позивача здійснити частину плати у розмірі 47 000 000, 00 грн для будівництва ПС 110/35/10 кВ «Славутич» суперечить предмету та змісту договору про приєднання та вимогами Закону України «Про електроенергетику», оскільки п. 2.2. та 4.1. договору про приєднання та Закону України «Про електроенергетику» визначено для позивача обов`язок лише здійснити оплату вартості за приєднання до ПС «Осокорки» об`єкту будівництва та не передбачено обов`язку позивача здійснювати фінансування нового будівництва ПС 110/35/10 кВ «Славутич». Крім того, позивач вказує, що вартість плати за надання послуг з приєднання об`єкту «Будівництво житлового комплексу з об`єктами соціально-побутового призначення (І-ІІІ етапи)» визначена у додатковій угоді № 4 та складає 16 774 858, 80 грн, у зв`язку з чим позивач просить суд визнати недійсними додаткові угоди №1 та № 2 від 20.11.2017 до договору про приєднання, яке не є стандартним №НП4-552-17/86694 від 20.11.2017 укладені між Приватним акціонерним товариством "ДТЕК Київські електромережі" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Спар-Інвест", а також застосувати наслідки недійсності правочинів - додаткової угоди №1 від 20.11.2017 до договору про приєднання, яке не є стандартним №НП4-552-17/86694 від 20.11.2017 та додаткової угоди №2 від 20.11.2017 до договору про приєднання, яке не є стандартним №НП4-552-17/86694 від 20.11.2017 та стягнути з Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Київські електромережі" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Спар-Інвест" 22 000 000, 00 грн.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 1 та ч. 4 ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів (ч. 7 ст. 179 Господарського кодексу України).

Згідно ч. 1 ст. 202 Цивільного кодексу України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 203 Цивільного кодексу України встановлено загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, зокрема:

- зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства;

- особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності;

- волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі;

- правочин має вчинятися у формі, встановленій законом;

- правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним;

- правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

За приписом статті 215 Цивільного кодексу України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього кодексу.

З урахуванням викладеного, недійсність правочину зумовлюється наявністю дефектів його елементів: дефекти (незаконність) змісту правочину; дефекти (недотримання) форми; дефекти суб`єктного складу; дефекти волі - невідповідність волі та волевиявлення.

Пунктом 2.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №11 від 29.05.2013 "Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними" визначено, що вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов`язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків.

Відповідно до статей 215 та 216 Цивільного кодексу України суди розглядають справи за позовами: про визнання оспорюваного правочину недійсним і застосування наслідків його недійсності, про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину.

За змістом п.2.9 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №11 від 29.05.2013 "Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними" відповідність чи невідповідність правочину вимогам закону має оцінюватися господарським судом стосовно законодавства, яке діяло на момент вчинення правочину.

Одночасно, за змістом п.2.5.2 вказаної Постанови Пленуму Вищого господарського суду України необхідно з урахуванням приписів ст.215 Цивільного кодексу України та ст.207 Господарського кодексу України розмежовувати види недійсності правочинів, а саме: нікчемні правочини, недійсність яких встановлена законом (наприклад, ч.1 ст.220, ч.2 ст.228 Цивільного кодексу України, ч.2 ст.207 Господарського кодексу України), і оспорювані, які можуть бути визнані недійсними лише в судовому порядку за позовом однієї з сторін, іншої заінтересованої особи, прокурора.

Такої саме позиції дотримується Вищий господарський суд України і у п.18 Інформаційного листа №01-8/211 від 07.04.2008р. "Про деякі питання практики застосування норм Цивільного та Господарського кодексів України", за змістом якого вимога про визнання недійсним правочину та застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути пред`явлена будь-якою заінтересованою особою. Цивільний кодекс України не дає визначення поняття "заінтересована особа". Тому коло заінтересованих осіб має з`ясовуватись в кожному конкретному випадку в залежності від обставин справи та правових норм, які підлягають застосуванню до спірних правовідносин, якщо інше не встановлено законом.

За таких обставин, приймаючи до уваги положення Цивільного кодексу України та Господарського процесуального кодексу України, позивачем при зверненні до суду з вимогами про визнання договору недійсним повинно бути доведено наявність тих обставин, з якими закон пов`язує визнання угод недійсними.

Крім того, виходячи зі змісту статей 15, 16 Цивільного кодексу України, статті 20 Господарського кодексу України та Господарського процесуального кодексу України, застосування певного способу судового захисту вимагає доведеності належними доказами сукупності таких умов: наявності у позивача певного суб`єктивного права (інтересу); порушення (невизнання або оспорювання) такого права (інтересу) з боку відповідача; належності обраного способу судового захисту (адекватність наявному порушенню та придатність до застосування як передбаченого законодавством), і відсутність (недоведеність) будь-якої з означених умов унеможливлює задоволення позову.

Відповідно до ст. 204 Цивільного кодексу України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (ч. 1 ст. 638 Цивільного кодексу України).

Аналогічні положення містяться і в статті 180 Господарського кодексу України.

Зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов`язань, які погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов`язкові умови договору відповідно до законодавства.

Отже, господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 181 Господарського кодексу України, господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками.

У відповідності до положень ст.ст. 6, 627 Цивільного кодексу України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Так, Закон України «Про електроенергетику» (в редакції, чинній на дату укладення спірних правочинів) визначає правові, економічні та організаційні засади діяльності в електроенергетиці і регулює відносини, пов`язані з виробництвом, передачею, розподілом, постачанням і використанням енергії, забезпеченням енергетичної безпеки України, конкуренцією та захистом прав споживачів і працівників галузі.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про електроенергетику», суб`єкти електроенергетики - суб`єкти господарської діяльності незалежно від їх відомчої належності та форм власності, що займаються виробництвом, передачею, розподілом, постачанням електричної енергії та теплової енергії при централізованому теплопостачанні, а також суб`єкт господарської діяльності, що здійснює централізоване диспетчерське (оперативно-технологічне) управління;

електропередавальна організація - суб`єкт господарювання, який здійснює підприємницьку діяльність з передачі електричної енергії відповідно до ліцензії;

місце приєднання (точка приєднання) електроустановки - існуюча або запроектована межа балансової належності електроустановок споживача або замовника;

місце забезпечення (точка забезпечення) потужності (замовленої до приєднання) - місце (точка) в існуючих електричних мережах електропередавальної організації, від якого електропередавальна організація забезпечує розвиток електричних мереж з метою приєднання електроустановки замовника відповідної потужності або приєднання генеруючих потужностей;

приєднання електроустановки (далі - приєднання) - надання електропередавальною організацією послуги замовнику із створення технічної можливості для передачі (прийняття) в місце приєднання електроустановки замовника відповідної потужності до електричних мереж електропередавальної організації (у тому числі новозбудованих) електричної енергії необхідного обсягу з дотриманням показників її якості та надійності;

розвиток електричних мереж - нове будівництво, реконструкція або технічне переоснащення об`єктів електроенергетики;

Згідно приписів ст. 17-2 Закону України «Про електроенергетику», вартість послуг з приєднання розраховується електропередавальною організацією у порядку, передбаченому методикою розрахунку плати за приєднання електроустановок до електричних мереж, і обґрунтовується витратами, необхідними для будівництва та/або реконструкції електромереж від місця приєднання електроустановки замовника до місця забезпечення потужності.

Вартість послуг з приєднання електроустановок замовників, що не є стандартним приєднанням відповідно до статті 1 цього Закону, визначається проектно-кошторисною документацією відповідно до замовленої (заявленої) на приєднання потужності пропорційно до передбаченої проектом величини потужності, яку можливо додатково приєднати, відповідно до методики розрахунку плати за приєднання електроустановок до електричних мереж з урахуванням витрат на розвиток мереж для створення резерву потужності у місці забезпечення потужності.

Розроблення проектно-кошторисної документації забезпечується замовником, а її вартість є складовою частиною вартості послуг з приєднання.

Приєднання електроустановок замовника, яке не є стандартним приєднанням, фінансується в розмірі розрахованої плати за приєднання за рахунок коштів, отриманих як плата за приєднання замовника. У разі недостатності таких коштів для виконання в повному обсязі робіт згідно з проектно-кошторисною документацією ці роботи фінансуються за рахунок плати за приєднання інших замовників, які приєднуються до того самого місця забезпечення потужності, або складової тарифу на передачу або розподіл електричної енергії, або за зверненням замовника за рахунок поворотної фінансової допомоги, яка може надаватися електропередавальній організації. Додатково необхідні кошти для виконання в повному обсязі робіт згідно з проектно-кошторисною документацією передбачаються у складовій тарифу на передачу або розподіл електричної енергії в установленому законодавством порядку строком до п`яти років. Джерелом повернення коштів, залучених від замовника як поворотна фінансова допомога, є плата за приєднання інших замовників, що приєднуються до того самого місця забезпечення потужності, та складова тарифу на передачу або розподіл електричної енергії. Кошти, залучені від замовника як поворотна фінансова допомога, повертаються у строк до п`яти років відповідно до порядку фінансування послуг з приєднання електроустановок до електричних мереж. Частка витрат для створення за рахунок тарифу на передачу або розподіл електричної енергії резерву потужності у місці забезпечення потужності, компенсована у складі плати за приєднання замовниками, приєднана потужність електроустановок яких забезпечується від того самого місця забезпечення потужності, враховується під час перегляду відповідної складової тарифу на передачу або розподіл електричної енергії шляхом виключення з тарифу відповідних сум.

Статтею 18 Закону України «Про електроенергетику» визначено, що проектування та будівництво (нове будівництво, реконструкція, капітальний ремонт, технічне переоснащення) об`єктів електроенергетики здійснюються відповідно до законодавства у сфері містобудівної діяльності. Оснащення об`єктів електроенергетики ліцензіатами, ціни (тарифи) на відповідні послуги (товари) яких регулюються національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, здійснюється на конкурентних засадах.

Розвиток електричних мереж, які перебувають у власності або користуванні електропередавальних організацій, передбачається інвестиційними програмами, схваленими національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, та фінансується за рахунок коштів, передбачених у тарифах на передачу або розподіл електричної енергії, оплати вартості послуг з приєднання, поворотної фінансової допомоги замовників, банківських кредитів, коштів, залучених з інших джерел, не заборонених законодавством. Кошти, отримані як поворотна фінансова допомога замовників для фінансування робіт з приєднання, обліковуються окремо та використовуються електропередавальною організацією для приєднання електроустановок замовників. Розвиток електричних мереж електропередавальної організації має узгоджуватися з планами забудови відповідної території.

Позивач вказує, що вартість послуг з приєднання повинна розраховуватися електропередавальною організацією в порядку, передбаченому методикою розрахунку плати та договором приєднання не передбачено обов`язку позивача здійснювати фінансування нового будівництва ПС 110/35/10 кВ «Славутич».

Методикою розрахунку плати за приєднання електроустановок до електричних мереж, затвердженої постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики від 12.02.2013 № 115 (в редакції, чинній на момент укладення спірних правочинів) (далі - Методика) встановлено порядок розрахунку плати за приєднання електроустановок замовників до електричних мереж, збільшення існуючої абонованої приєднаної потужності електроустановок або зміни вимог до надійності електропостачання електроустановок.

Відповідно до п. 1.2. Методики, приєднання, яке не є стандартним (нестандартне приєднання), - приєднання до діючих мереж електроустановки, за умов приєднання якої ступені напруги в точці приєднання та точці забезпечення потужності не збігаються та/або за умови перевищення числових значень для стандартного приєднання відповідно до закону, та електроустановки, призначеної для виробництва електричної енергії.

Згідно п. 1.3. Методики, плата за приєднання є одним із джерел фінансування, передбачених інвестиційною програмою електропередавальної організації заходів з розвитку електричних мереж з метою приєднання електроустановок замовників.

Так, відповідно до п. 1.3. Правил приєднання електроустановок до електричних мереж, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики від 17.01.2013 № 32 (в редакції, чинній на момент укладення спірних правочинів) (далі - Правила), послуга з приєднання надається на підставі договору про приєднання, що укладається за типовою формою (додаток 1).

Згідно п. 3.1. Правил, визначення вартості послуги з приєднання, яке не є стандартним, здійснюється відповідно до методики розрахунку плати за приєднання електроустановок до електричних мереж.

Здійснення замовником оплати електропередавальній організації вартості послуги з приєднання відповідно до умов договору про приєднання.

Нове будівництво, реконструкція, технічне переоснащення електричних мереж від точки приєднання до об`єкта замовника здійснюються замовником або за рахунок коштів замовника.

Нове будівництво, реконструкція та/або технічне переоснащення електричних мереж (об`єктів електроенергетики) від узгодженої точки приєднання до точки забезпечення потужності в електричних мережах електропередавальної організації здійснюється цією електропередавальною організацією на конкурентних засадах за рахунок коштів, отриманих як плата за приєднання.

При цьому, відповідно до приписів ст. 18 Закону України «Про електроенергетику», фінансування капітального будівництва, реконструкції та обслуговування об`єктів, призначених для спільних потреб підприємств електроенергетики та підприємств інших галузей, провадиться за рахунок замовників (власників) та користувачів цих об`єктів.

Пунктом 4.1. договору №НП4-552-17/86694 від 20.11.2017 визначено, що плата за нестандарте приєднання електроустановок замовника до електричних мереж виконавця послуг визначається відповідно до Методики розрахунку плати за приєднання електроустановок до електричних мереж, яка затверджена постановою НКРЕ від 12.02.2013 № 115 після узгодження виконавцем послуг проектної документації на будівництво електроустановок зовнішнього електрозабезпечення та оформлення виконавцем послуг технічного рішення щодо такої проектної документації, а значення плати за приєднання оформлюється відповідною додатковою угодою до цього договору із урахуванням вартості проектної документації на будівництво електроустановок зовнішнього електрозабезпечення.

Так, відповідно до умов договору №НП4-552-17/86694 про приєднання, яке не є стандартним (до 5000 кВт) від 20.11.2017 до електричних мереж відповідача приєднується: Будівництво житлового комплексу з об`єктами соціально-побутового призначення, місце розташування об`єкта замовника: 11 мікрорайон житлового масиву «Позняки» (Дніпровська набережна, 18).

Згідно п. 11 Технічних умов № НП4-552-17 на нестандартне приєднання об`єкта до електричних мереж (додаток № 1 до договору) джерело електропостачання: ПС: Осокорки 110/10; ТП/РП: ТП-10/0,4 кВ.

Відповідно до п. 1.2. договору та п. 7 Технічних умов, місце (точка) забезпечення потужності об`єкта замовника встановлюється: РУ-10кВРП-483.

При цьому, як вбачається зі схеми потужності (стор. 4 Технічного завдання № НП4-552-17), згідно Технічних умов №НП-1157-16 від 20.10.2016 передбачено живлення ІІ с.ш. діючої РП483 від ІІ с.ш. ПС «Славутич» 110/35/10.

Тож, електрозабезпечення споживачів РП-483, в тому числі позивача, буде здійснюватися від ПС «Славутич» 110/35/10 та ПС «Осокорки» 110/10.

З урахуванням викладено вище, суд вважає безпідставними твердження позивача про те, джерелом електропостачання об`єкта будівництва замовника є виключно ПС «Осокорки» 110/10.

Крім того, як вбачається зі змісту укладених між сторонами додаткових угод №1 та № 2 від 20.11.2017 до договору №НП4-552-17/86694 про приєднання, яке не є стандартним (до 5000 кВт) від 20.11.2017, сторонами визначено, що частина плати за приєднання, що визначає вартість розвитку електричних мереж для забезпечення приєднання електроустановок замовника з урахуванням долі участі замовника у фінансуванні капітального будівництва та/або реконструкції об`єктів, призначених для спільних потреб, визначена відповідно до проектно-кошторисної документації «Будівництво ПС 110/35/10 кВ «Славутич» за адресою: м. Київ, Дніпровська набережна» становить без ПДВ 39 166 666, 67 грн, крім того ПДВ 7 833 333, 33 грн, разом з ПДВ становить 47 000 000, 00 грн.

При цьому, п. 2 додаткової угоди № 1 передбачено, що остаточна плата за нестандартне приєднання електроустановок замовника до електричних мереж виконавця послуг буде визначена відповідно до Методики розрахунку плати за приєднання електроустановок до електричних мереж, яка затверджена постановою НКРЕ від 12.02.2013 № 115 після узгодження виконавцем послуг проектної документації на будівництво електроустановок зовнішнього електрозабезпечення та оформлення виконавцем послуг технічного рішення щодо такої проектної документації, а значення плати за приєднання оформляється відповідною додатковою угодою до цього договору без урахування вартості проектної документації на будівництво електроустановок зовнішнього електрозабезпечення.

Тобто, плата за приєднання електроустановок до електричних мереж складається з двох частин, а саме:

- з частини плати, що визначає вартість розвитку електричних мереж для забезпечення приєднання електроустановок замовника з урахуванням долі участі замовника у фінансуванні капітального будівництва та/або реконструкції об`єктів, призначених для спільних потреб, визначеної відповідно до проектно-кошторисної документації, та

- з остаточної плати за нестандартне приєднання електроустановок замовника до електричних мереж виконавця послуг що визначається відповідно до Методики розрахунку плати за приєднання.

При цьому, відповідно до п. 1.7. Методики, плата за нестандартне приєднання електроустановки замовника визначається в кожному окремому випадку на основі проектної документації, що визначає вартість розвитку електричних мереж для забезпечення приєднання електроустановки замовника з врахуванням долі участі замовника у фінансуванні капітального будівництва та/або реконструкції об`єктів, призначених для спільних потреб.

У матеріалах справи наявний Експертний звіт № 00-1722-14/ІЗ від 14.07.2015 щодо розгляду проектної документації за проектом «Будівництво ПС 110/35/10 кВ «Славутич» за адресою: м. Київ, Дніпровська набережна, з додатком до нього, який складений ПП «Енергострім», відповідно до якого загальна кошторисна вартість будівництва об`єкта - ПС 110/35/10 кВ «Славутич» становить 224 504, 987 тис. грн.

Відповідно до п. 2 додатку до експертного звіту, метою будівництва ПС 110/35/10 кВ «Славутич» є можливість забезпечення електроенергією існуючих та нових споживачів.

Також додатком до експертного звіту визначено, що заходи до КРУЕ 110кВ ПС 110/35/10 кВ «Славутич» виконуються від двоколової кабельної лінії КЛ 110 кВ «ТЕЦ-5-Позняки» до розподільчого устрою РУ-35 кВ - від ЛЕП 35 кВ «Осокорки-Бортничі», «Осокорки № 2 Буревісник» з використанням ділянок існуючих ЛЕП.

Отже, у даному випадку саме частина плати за приєднання, що визначає вартість розвитку електричних мереж для забезпечення приєднання електроустановок замовника з урахуванням долі участі замовника у фінансуванні капітального будівництва та/або реконструкції об`єктів, призначених для спільних потреб становить 47 000 000, 00 грн. та є такою, що визначена за домовленістю сторін з урахуванням проектно-кошторисної документації «Будівництво ПС 110/35/10 кВ «Славутич».

Частинами 1, 3, 5 ст. 626 Цивільного кодексу України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.

За приписами ст. 180 Господарського кодексу України, зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов`язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов`язкові умови договору відповідно до законодавства.

Господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода.

При укладенні господарського договору сторони зобов`язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

Згідно ст. 638 Цивільного кодексу України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ст. 628 Цивільного кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Приписами ст. 629 Цивільного кодексу України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Суд зазначає, що спірні додаткові угоди №1 та № 2 до договору підписані позивачем без будь-яких зауважень та заперечень, що свідчить про погодження позивачем всіх умов спірних додаткових угод, в тому числі із визначенням вартості розвитку електричних мереж для забезпечення приєднання електроустановки замовника з урахуванням долі участі замовника у фінансування капітального будівництва та/або реконструкції об`єктів, призначених для спільних потреб - будівництва ПС 110/35/10 кВ «Славутич» за адресою: м. Київ, Дніпровська набережна» у розмірі 47 000 000, 00 грн.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, позивачем на виконання спірних додаткових угод було частково сплачено частину плати за приєднання, що підтверджується платіжними дорученнями.

Отже, підсумовуючи викладене вище, з урахуванням положень ст.ст. 203, 215 Цивільного кодексу України та Господарського процесуального кодексу України, суд зазначає, що позивачем при зверненні до суду з вимогами про визнання недійсними додаткових угод №№1,2 до договору не доведено наявність тих обставин, з якими закон пов`язує визнання угод недійсними.

Відповідно до ст. 236 Господарського процесуального кодексу України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст.ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За приписами статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що позивачем не доведено порушення прав, за захистом яких він звернувся до суду, з боку відповідача, а тому позовні вимоги про визнання недійсними додаткової угоди №1 від 20.11.2017 та додаткової угоди №2 від 20.11.2017 до договору про приєднання, яке не є стандартним №НП4-552-17/86694 від 20.11.2017, які укладені між Приватним акціонерним товариством "ДТЕК Київські електромережі" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Спар-Інвест" та, відповідно, похідні вимоги про застосування наслідків недійсності правочинів - додаткової угоди №1 від 20.11.2017 до договору про приєднання, яке не є стандартним №НП4-552-17/86694 від 20.11.2017, додаткової угоди №2 від 20.11.2017 до договору про приєднання, яке не є стандартним №НП4-552-17/86694 від 20.11.2017 шляхом стягнення з Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Київські електромережі" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Спар-Інвест" 22 000 000, 00 грн. не підлягають задоволенню.

Судом також враховано, що відповідачем було подано клопотання про застосування спливу строку позовної давності.

Відповідно до статті 256 Цивільного кодексу України визначено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Статтею 257 Цивільного кодексу України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно статті 261 Цивільного кодексу України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (пункт 1), за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. (пункт 5).

Статтею 267 Цивільного кодексу України визначено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення (пункт 3), сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (пункт 4).

З урахуванням наведеного, оскільки суд відмовив позивачу у позові по суті у зв`язку з необґрунтованістю позовних вимог, питання порушення строку позовної давності (за даних обставин) не впливає на суть винесеного рішення і, відповідно, строк позовної давності, як спосіб захисту саме порушеного права, при вирішенні даного спору застосуванню не підлягає.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на позивача.

Керуючись статтями 74, 76-80, 129, 236-242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва.

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Згідно з пунктом 17.5 розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України, апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду або через відповідний місцевий господарський суд.

Повний текст рішення складено: 07.06.2021.

Суддя С. О. Щербаков