ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2021 року

м. Черкаси справа № 925/264/21

Господарський суд Черкаської області в складі головуючого - судді Довганя К.І., розглянувши в порядку письмового провадження справу №925/264/21 за позовом Комунального підприємства "Комунальник - М" до Фізичної особи - підприємця Юрченка Дмитра Сергійовича про стягнення 13009,02 грн,

ВСТАНОВИВ:

Заявлено позов про стягнення 13009,02 грн. заборгованості по договору №01/08/18 про надання послуг з постачання води від 01.08.2018 з яких: 6308,46 грн. основний борг, 6308,46 грн. пені, 286,66 грн. інфляційних та 105,44 грн. 3% річні.

В обґрунтування заявлених вимог позивач послався на те, що відповідач не виконав належним чином взяті на себе грошові зобов`язання щодо оплати наданих позивачем послуг.

Розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Відповідач подав до суду відзив на позов, в якому заперечував проти задоволення заявлених позовних вимог посилаючись на те, що за період з 10.12.2018 по 31.12.2020 тарифи на постачання холодної води не змінювалися, тому, як вважає відповідач, з 01 січня 2019 року вартість постачання холодної води позивачем відповідачу з урахуванням положення п. 2.2. Договору №01/08/18 встановлено на рівні 27,25 грн за 1 метр кубічний, незалежно від об`єму споживання.

На думку відповідача, навіть за наявності доказів того, що відповідач отримав у позивача послуги із споживання холодної води в обсязі, зазначеному в рахунках, які є додатками до цього позову, така заборгованість склала б не більше ніж 3 525, 25 грн.

Відповідач вважає, що позивачем не подано до суду жодного документу в якості доказів, який свідчив би про те, що в цей період відповідач спожив саме таку кількість води, яку зазначив у своїх рахунках позивач та не надано суду жодного доказу, який свідчив би про те, що покази споживання холодної води знімалися з лічильника обліку води, який встановлений у відповідача (марка та номер) та доказів взяття на облік такого лічильника.

Відповідач стверджує, що за спірний період він не отримував від позивача послуг з постачання холодної води через відмову останнього йому їх надавати.

Відповідач у відзиві на позов зазначив, що розмір розрахованої позивачем пені не може бути вищим ніж 62,46 грн., та надав свій котррозрахунок пені.

Позивач у відповіді на відзив вказував, що твердження відповідача, має намір уникнути відповідальності за нездійсненні розрахунки, вказуючи, що останнім не здійснювалось споживання води у спірний період. Позивач вважає, що така правова позиція відповідача є неспроможною, оскільки відповідно до акту №9 від 25 серпня 2020 року складеного за участі уповноважених представників позивача та присутності відповідача, а також депутата селищної ради та присутності працівника поліції, зафіксовано у відповідача покази лічильника обліку спожитої води 0584 м3, № лічильника 8352492. У присутності свідків та запрошених осіб (депутат, працівник поліції), відповідач свій підпис поставив на вказаному акті. Дії працівників КП «Комунальник М» по складенню вказаного акта відповідач не оскаржував.

Позивач просив суд не приймати до уваги аргументи щодо невизнання відповідачем позову, викладенні відповідачем у відзиві на позовну заяву.

Відповідач подав суду письмове заперечення проти відповіді позивача на відзив, в якій не погодився із доводами, викладеними позивачем та просив суд у позові відмовити.

Суд, оцінивши наявні у справі докази встановив наступне.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач - Фізична особа підприємець Юрченко Дмитро Сергійович , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , зареєстрований в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань з наступними видами діяльності:

11.07 Виробництво безалкогольних напоїв; виробництво мінеральних вод та інших вод. розлитих у пляшки (основний);

47.19 Інші види роздрібної торгівлі в неспеціалізованих магазинах;

58.13 Видання газет.

Позивач - Комунальне підприємство «Комунальник - М», здійснює діяльність із забору, очищення та постачання води.

01.08.2018 між позивачем і відповідачем був укладений договір про надання послуг з постачання води за №01/08/18 (далі - Договір), відповідно до умов якого позивач (як виконавець) зобов`язався надавати відповідачу (як споживачеві), послуги з постачання холодної води, а споживач зобов`язався оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, передбачених договором.

У Розділі 2 цього Договору визначені тарифи на послуги та їх загальна вартість.

Так, тарифи на послуги становили з централізованого постачання холодної води:

- при використанні до 16 м3- 33, 00 грн. з ПДВ за 1 м3,

- при використанні до 30 м3 - 45,00 грн. з ПДВ за 1 м3,

- при використанні від 55 м3 - 55,00 грн. з ПДВ за 1м3.

Відповідно до п. 3.1. Договору розрахунковим періодом є календарний місяць.

Згідно п. 3.2. Договору у разі застосування щомісячної системи оплати послуг платежі вносяться не пізніше 10 числа місяця, що настає за розрахунковим.

За умовами п.п. 1 п. 4.2. договору споживач зобов`язаний оплачувати послуги у встановлені договором строки.

П.п. 1 п. 4.3. договору сторони узгодили, що виконавець має право нарахувати у разі несвоєчасного внесення споживачем плати за наданні послуги пеню у розмірі 1% за кожний день прострочення, але не більше ніж 100% загальної суми боргу.

Сума боргу відповідача перед позивачем за вказаним вище договором становить 6 308 грн. 46 коп.

Про наявність вказаної заборгованості відповідач повідомлявся листом позивача від 01.09.2020 №116.

21.12.2020 позивач відповідачу направляв Претензію за №157. Ця Претензія відповідачем була залишена без відповідного реагування.

Розрахунок заборгованості позивач здійснив наступним чином:

1) по рахунку №403 від 04.06.2020 (споживання води за червень):

- показники лічильника 00435-00455: відповідачем спожито 20м3 води 20м3х31,33 грн. без ПДВ = 626,60грн. без ПДВ;

- показники лічильника 00455-00465: відповідачем спожито 10м3 води 10м3х42,75 грн. без ПДВ = 425,50 грн. без ПДВ;

- показники лічильника 00465-00505: відповідачем спожито 40м3 води 40м3х52,25 грн. без ПДВ = 2090 грн. без ПДВ:

626,6 грн. +427,50 грн. +2090 грн. = 3144,92 грн. без ПДВ (3 772,92 грн з ПДВ).

Позивачем відповідачу згідно умов п.п.1 п.4.3 Договору за період з 11.07.2020 по 16.02.2021 нараховано пеню в розмірі 3 772,92 грн.

2) по рахунку №565 від 31.07.2020 (споживання води за липень)

- показники лічильника 00525-00545: відповідачем спожито 20м3 води 20м3х31,33 грн. без ПДВ = 626,60 грн. без ПДВ;

- показники лічильника 00545-00555: відповідачем спожито 10 м3 води 10м3 х 42,75 грн. без ПДВ = 427,50грн. без ПДВ;

- показники лічильника 00555-00560: відповідачем спожито 5 м3 води 5 м3х52,25 грн. без ПДВ = 261,25 грн. без ПДВ:

626,60 грн. + 427,5 грн. + 261,25 грн. = 1315,35 грн. без ПДВ (1578.42 грн з ПДВ).

Позивачем відповідачу згідно умов п.п.1 п.4.3 Договору за період з 11.07.2020 по 16.02.2021 нараховано пеню в розмірі 1578,42 грн.

3) по рахунку №615 від 25.08.2020 (споживання води за серпень)

- показники лічильника 00560-00580: відповідачем спожито 20м3 води 20 м3 х 31,33 грн. без ПДВ = 626,60 грн. без ПДВ

- показники лічильника 00580-00584: відповідачем спожито 4 м3 води 4 куб.м х 42,75 грн. без ПДВ = 171,00 грн. без ПДВ:

626,60 грн. + 171,00 грн. = 797,60 грн. без ПДВ (957.12 грн, з ПДВ)

Позивачем відповідачу згідно умов п.п.1 п.4.3 Договору за період з 11.07.2020 по 16.02.2021 нараховано пеню в розмірі 957.12 грн.

Загальна сума боргу відповідача за спожиту воду становить: 6 308, 46 грн., в тому числі ПДВ (3772,92 грн. +1578,42 грн.+957,12 грн.).

Загальна сума нарахованої пені становить 6 308, 46 грн.

Крім того, позивачем відповідачу нараховано в порядку ч.2 ст.625 ГПК України 286,66 грн. інфляційних втрат та 105,44 грн. 3% річних за період з 11.07.2020 по 16.02.2021.

За приписами ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Ст.11 ЦК України визначено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (стаття 626 ЦК України).

Частиною 1 статті 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно статті 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За змістом статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Ч.1 ст.181 ГК України визначено, що господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Зобов`язання у відповідності з ст. 193 Господарського кодексу України повинні виконуватись належним чином і в установлений строк, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається.

Зазначені норми узгоджуються з вимогами статті 629 ЦК України щодо обов`язковості договору для виконання сторонами.

Ст. 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

За приписами ч.І ст.901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Ч.1 ст.903 ЦК України визначено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Згідно норм ст.230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Оцінивши фактичні обставини справи та приписи вищенаведеного законодавства, суд приходить до наступних висновків.

Господарські зобов`язання між сторонами виникли на підставі укладеного договору про надання послуг з постачання води №01/08/18 від 01.08.2018.

Укладений сторонами договір за своєю правовою природою є договором про надання послуг.

Свої зобов`язання за цим договором позивач виконав належним чином та здійснив послуги з постачання води, що підтверджується рахунками на оплату.

Судом з`ясовано, що кінцевими показниками, за якими здійснено розрахунок спожитої води є 0584 м3.

Таким чином, враховуючи зафіксовані покази на лічильнику 0584 м доведеним є факт споживання води з кінцевими показами споживання води 0584 м3, що повністю спростовує позицію відповідача, зазначену ним у відзиві на позов. Крім того, початкові показники лічильника 0435 м3 станом на червень 2020 року корелюють з показами, які були зафіксовані в акті за квітень 2020 року наданого особисто відповідачем із відзивом на позовну заяву.

Суд враховує відомості, які були самостійно передані відповідачем, а саме показники лічильника обліку спожитої води за період з червня по серпень 2020 року. Ці покази відповідають показам, зафіксованим актом №9 від 25 серпня 2020 року.

Твердження відповідача щодо невірного застосовування позивачем ціни за 1 куб.м спожитої води, суд оцінює критично, оскільки оплачуючи рахунки за січень, лютий, березень та квітень 2020 року відповідач керувався саме укладеним між сторонами договором із зазначеними у договорі тарифами. Зокрема, чинність цього договору в цілому чи окремі його положення не спростовані, а відтак договір є реальним і чинним, який підлягає до виконання його сторонами.

Щодо посилань відповідача на рішення виконавчого комітету Маньківської селищної ради №118-18 від 10 грудня 2018 року про формування тарифів, то суд зауважує, що тарифи вказаного рішення розраховані на споживачів, які не використовують воду для комерційних цілей: очистки, розлив, виготовлення напоїв та їх реалізація.

Відповідач - фізична особа підприємець Юрченко Дмитро Сергійович , зареєстрований в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань і основним видом діяльності: « 11.07 Виробництво безалкогольних напоїв; виробництво мінеральних вод та інших вод, розлитих у пляшки». Тобто, договір від 01 серпня 2018 року №01/08/18 про надання послуг з постачання води, був укладений між сторонами саме з метою використання води відповідачем для комерційних цілей, що підтверджується листом від 22.04.2021 №76.

Таким чином, борг відповідача перед позивачем за надані позивачем послуги, який підлягає стягненню, складає 6308,46 грн.

За порушення відповідачем умов господарського зобов`язання згідно пп.1 п.4.3 Договору розмір нарахованої пені становить 6308,46 грн. згідно поданого позивачем розрахунку.

Згідно розрахунку, здійсненого позивачем, розмір нарахованих відповідачу за період з 11.07.2020 по 16.02.2021 втрат внаслідок інфляції становить 286,66 грн. та 105,44 грн. 3% річних. Розрахунок позивача суд вважає вірним та обґрунтованим.

За приписами ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Доказів належного виконання відповідачем зобов`язань по вказаному Договору до суду не подано.

Доказів, які б спростовували доводи позивача, відповідач суду не надав.

Зобов`язання у відповідності з ст. 526 Цивільного Кодексу України та ст. 193 Господарського кодексу України повинні виконуватись належним чином і в установлений строк, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається.

З огляду на вищевикладені обставини справи і приписи законодавства суд приходить до переконання, що вимоги позивача про стягнення пені та господарських санкцій за неналежне виконання грошових зобов`язань відповідають умовам вказаного Договору та положенням ч.2 ст.625 ЦК України, є обґрунтованими, і такими, що підлягають до задоволення.

Відповідно до ст.129 ГПК України з відповідача на користь позивача підлягають до стягнення витрати на оплату судового збору.

Крім того, позивач подав до суду клопотання, в якому просив суд стягнути з відповідача 5 250,00 грн. витрат, понесених на професійну правничу допомогу.

В якості доказів понесених витрат позивач надав суду:

- договір про надання правничої допомоги від 16.12.2020;

- акт приймання - передавання послуг правової допомоги від 16.02.2021 із переліком наданих ним послуг;

- платіжні доручення від 23.02.2021 № 913 на суму 3500,00 грн. та від 29.12.2020 № 837 на суму 1750,00 грн. про сплату підприємством адвокату 5250,00 грн.

Частиною 1 статті ст. 16 ГПК України, встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Згідно з ч. 2 названої статті, представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Статтею 123 ГПК України визначено види судових витрат. Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу (ч.ч. 1, 3 п. 1).

Відповідно до ч.ч. 4, 5 ст. 129 ГПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Суд, враховуючи вище викладене, приходить до висновку, що заявлена вимога позивача щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу підлягає до задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 129, ст.ст.233, 236-241 ГПК України суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Фізичної особи - підприємця Юрченка Дмитра Сергійовича (ідент.номер: НОМЕР_1 ; АДРЕСА_1 ) на користь Комунального підприємства "Комунальник - М" (; вул.Соборна,169, смт.Маньківка, Черкаська область, 20100) - 6 308,46 грн. (шість тисяч триста вісім грн. 46 коп.) боргу, 6 308,46 грн. (шість тисяч триста вісім грн. 46 коп.) пені, 286,66 грн. (двісті вісімдесят шість грн. 66 коп.) інфляційних втрат, 105,44 грн. (сто п`ять грн. 44 коп.) 3% річних, 2270 грн. (дві тисячі двісті сімдесят грн) витрат на оплату судового збору та 5250,00 грн. (п`ять тисяч двісті пятдесят грн) витрат на професійну правничу допомогу.

Рішення може бути оскаржене до Північного апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 04.06.2021.

Суддя К.І. Довгань