РІШЕННЯ

Іменем України

09 червня 2021 року м. Чернігівсправа № 927/419/21

Господарський суд Чернігівської області у складі судді Моцьора В.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження господарську справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "УКРРОСХИМ"

вул. Ковпака, б.4. м. Суми, 40020

e-mail: ІНФОРМАЦІЯ_1

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "ГРІНСТАР-2017"

вул. Центральна, б.89, с. Мамекине, Н.-Сіверський район, Чернігівська область, 16032

про стягнення 112003,38грн

без повідомлення (виклику) сторін

Товариством з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "УКРРОСХИМ" подано позов до Товариства з обмеженою відповідальністю "ГРІНСТАР-2017" про стягнення 112003,38грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов договору поставки №20-04 від 20.04.2018 в частині повної та своєчасної оплати товару.

Ухвалою суду від 28.04.2021 відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідно до ст.165,166,251 ГПК України вказаною ухвалою учасникам справи встановлено строк для надання відзиву на позовну заяв, відповіді на відзив.

Відповідно до ч. 5, 7 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву.

Позивач та відповідач належним чином повідомлені про відкриття провадження у даній справі та встановлення строків для подання заяв по суті справи, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень, які містяться в матеріалах справи.

Сторони клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не заявили.

Згідно зі ст.248 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Враховуючи, що ухвалу про відкриття провадження у цій справі постановлено судом 28.04.2021, тому справа має бути розглянута в строк до 29.06.2021 включно (враховуючи, що останній день строку припадає на вихідний).

Згідно з ч. 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Оскільки відповідач відзиву на позовну заяву, у встановлений судом строк, без поважних причин, не надав, заяв та клопотань від нього не надходило, суд вважає можливим розглянути справу за наявними у ній матеріалами, що містять достатньо відомостей про права і взаємовідносини сторін.

Відповідно до ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України у разі, зокрема, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Встановивши обставини справи, зміст спірних правовідносин, дослідивши та оцінивши подані докази, розглянувши подані документи, суд встановив:

20.04.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "УКРРОСХИМ" (далі - постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ГРІНСТАР-2017" (далі - покупець) було укладено договір поставки №20-04 (далі - Договір).

Відповідно до пунктів 1.1,1.4 Договору на умовах в порядку та строки, визначені цим договором, постачальник зобов`язується протягом терміну договору поставляти й передавати у власність покупця, а покупець зобов`язується приймати та оплачувати майно (далі - товар), перелік і кількість якого визначаються Специфікаціями, які з моменту підписання сторонами й проставлення печаток сторін, є невід`ємною частиною цього Договору. Специфікації повинні мати посилання на цей договір. Кількість товару, що поставляється за цим договором, визначається у відповідній Специфікації до договору.

Загальна ціна договору визначається сумарною вартістю товару. згідно підписаних сторонами Специфікацій. Вартість товару погоджена сторонами в Специфікації включає вартість пакування, маркування та транспортування (в разі якщо транспортування передбачене умовами поставки). Згідно умов поставки передбачених договором. На дату укладання цього договору його загальна сума складає 448605,78грн з ПДВ (п. 2.1 договору).

Згідно з п. 2.2, 2.3 Договору розрахунки за договором здійснюються на умовах відстрочки платежу шляхом перерахування коштів на поточний рахунок постачальника в розмірі 100% суми договору у строку, зазначені у специфікації до договору. Покупець має право сплатити за товар авансовим платежем. Зобов`язання покупця по оплаті товару вважаються виконаними в момент зарахування коштів на поточний рахунок постачальника.

Поставка партії товару здійснюється протягом 10 календарних днів з дня підписання сторонами відповідної Специфікації, якщо інше не передбачене специфікацією (п. 3.1 договору).

Відповідно до п. 3.5 договору передача товару у власність покупця оформлюється видатковою накладною постачальника. Накладна підписується повноважними представниками сторін договору та скріплюється печатками.

Цей Договір набуває чинності з моменту підписання уповноваженими представниками Сторін, а також проставлення печаток сторін. Строк дії договору встановлюється від дати набрання договором чинності та до 31.12.2018, у частині сплати штрафних санкцій або відшкодування збитків - до моменту оплати. (п.8.1, 8.2 Договору).

У Специфікації 1 (Додаток №1 до Договору) сторони погодили найменування товару: карбамід фас. Мішок, сульфат амонію добрив ний б/б., одиницю виміру: тонна, кількість: 30 та 14,45 відповідно, ціну за одиницю без ПДВ, грн: 9250,00грн та 6667,00грн відповідно, вартість товару: 277500,00грн та 96338,15грн відповідно, разом - 373838,15грн, ПДВ - 74767,63грн, усього з урахуванням ПДВ - 448605,78грн.

Також у Специфікації 1 сторони погодили умови оплати товару: відстрочка платежу в наступному порядку: 166500,00грн - оплата до 15.08.2018 включно; 166500,00грн - оплата до 30.09.2018 включно; 115605,78грн - оплата до 20.10.2018 включно. Умови отримання товару: EXW- склад постачальника (м. Суми).

Позивачем на виконання умов Договору був поставлений відповідачу товар на загальну суму 533503,38грн, що підтверджується видатковими накладними: №4549 від 27.04.2018 на суму 142080,00грн, №4850 від 04.05.2018 на сум 204405,78грн, №5018 від 08.05.2018 на суму 187017,60грн, товарно-транспортними накладними: №Г00004548 від 27.04.2018, №Г00004850 від 04.05.2018, №Г00005018 від 08.05.2018.

Вказані видаткові накладні та товарно-транспортні накладні підписані представниками постачальника і покупця і скріплені печатками підприємств.

На отримання товару відповідачем видано довіреності: №1 від 27.04.2018, №4 від 03.05.2018. №6 від 08.05.2018.

Відповідач, в порушення умов договору, оплату товару у строки, визначені Специфікацією, не здійснив. Станом на 05.09.2019 заборгованість відповідача з оплати товару становила 252003,38грн, про що свідчать виписки банку, а саме: 15.08.2018 - у сумі 166500,00грн, 25.10.2018 - у сумі 80000,00грн, 02.11.2018 - у сумі 35000,00грн.

05.09.2019 сторонами підписано додаткову угоду до договору, відповідно до умов якої сторони підтвердили факт прострочення виконання покупцем своїх зобов`язань за договором поставки, яка на дату укладання цієї угоди становить 252003,38грн. Сторони домовились продовжити строк виконання зобов`язання покупцем щодо оплати отриманого ним товару в сумі 252003,38грн до 15.10.2019 включно.

В обумовлений Додатковою угодою строк відповідач заборгованість не сплатив.

30.10.2019 позивачем було направлено відповідачу претензію №2245 від 22.10.2019 з вимогою у триденний строк від дня пред`явлення цієї вимоги сплатити кошти за отриманий товар у сумі 252003,38грн.

Претензія отримана відповідачем 12.11.2019, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення.

Відповідач здійснив оплату товару частково, про що свідчать виписки банку, а саме: 14.11.2019 - у сумі 70000,00грн, 15.11.2019 - у сумі 70000,00грн.

Заборгованість відповідача з оплати товару становить 112003,38грн.

Невиконання відповідачем зобов`язань за договором поставки від 20.04.2018 №20-04 в частині розрахунків за поставлений товар стало підставою для звернення позивача з позовом до суду.

Вказані обставини відповідачем у справі не спростовуються.

Надаючи правову оцінку відносинам, що склались між сторонами, суд виходить з такого.

Відповідно до ст.ст. 11, 629 Цивільного кодексу України договір є однією з підстав виникнення зобов`язань та є обов`язковим для виконання сторонами.

Судом встановлено, що договір поставки від 20.04.2018 №20-04, Додаток № 1 до нього, додаткова угода від 05.09.2019 підписні сторонами, скріплені їх печатками, що свідчить про набрання ними чинності.

Із змісту договору вбачається, що на його підставі між сторонами виникли правовідносини поставки.

Згідно з ч.1 ст.712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не по пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з ч.2 ст. 712 ЦК України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин.

Відповідно до ч.1 ст.662 ЦК України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу (ч. 1 ст.663 ЦК України).

Відповідно до ст.525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором, або законом. Згідно з ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив виконання зобов`язання, якщо він не виконав його у строк, встановлений договором.

Матеріалами справи підтверджується факт належного виконання позивачем свого зобов`язання щодо передачі товару для відповідача.

Останнім днем виконання відповідачем своїх зобов`язань щодо оплати отриманого товару є 15.10.2019.

Судом встановлено, що відповідач товар оплатив частково, з порушенням строку, обумовленого Додатковою угодою, заборгованість відповідача становить 112003,38грн.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ч.1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Стаття 129 Конституції України відносить до основних засад судочинства змагальність сторін.

За загальним правилом обов`язок доказування певних обставин покладається на особу, яка посилається на ці обставини. Обов`язок доказування та подання доказів розподіляється між сторонами, виходячи з того, хто посилається на юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення. Це стосується позивача, який повинен доказати факти, на підставі яких пред`явлено позов, а також відповідача, який має можливість доказувати факти, на підставі яких він будує заперечення проти позову.

Відповідно до положень ст. 76 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч.1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно з ч.1 ст. 79 Господарського процесуального кодексу України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

У відповідності до ст. 80 Господарського процесуального кодексу України, учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Відповідач повинен подати докази разом з поданням відзиву на позов.

Всупереч наведеним нормам, відповідач не надав суду жодних належних та допустимих доказів належного виконання ним грошових зобов`язань за договором, а також доказів, які підтверджують неможливість здійснення ним своєчасної оплати, а тому дії відповідача щодо несвоєчасної сплати коштів за отриманий товар є порушенням положень договору та норм чинного законодавства.

З урахуванням вищевикладених обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню повністю у сумі 112003,38грн.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається: у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки спір виник у зв`язку з неправомірними діями відповідача, то відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України та ст. 4 Закону України „Про судовий збір", пропорційно розміру задоволених позовних вимог з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір у сумі 2270,00грн.

Керуючись ст. 129, 232-233, 236-238, 240-241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ГРІНСТАР-2017" (вул. Центральна, б.89, с. Мамекине, Н.-Сіверський район, Чернігівська область, 16032, код 41241644) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "УКРРОСХИМ" (вул. Ковпака, б.4. м. Суми, 40020, код 14013532) 112003,38грн заборгованості та 2270,00грн судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням суду законної сили.

Рішення набирає законної сили у строк та в порядку, встановленому ст.241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду в строк, встановлений ст.256 Господарського процесуального кодексу України та в порядку, передбаченому ст.257 Господарського процесуального кодексу України з урахуванням приписів п.п.17.5 п.17 Розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України.

Повідомити учасників справи про можливість одержання інформації по справі у Єдиному державному реєстрі судових рішень: http://reyestr.court.gov.ua/.

Суддя В.В. Моцьор