ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02.06.2021 м. Івано-ФранківськСправа № 909/995/19 (909/260/20)
Господарський суд Івано-Франківської області у складі:
судді Стефанів Т. В.
секретар судового засідання Максимів Н. Б.,
за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Меледа"
до відповідача: Дочірнього підприємства "Івано-Франківський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія " Автомобільні дороги України"
про стягнення заборгованості в сумі 1884276 грн 83 к.,
представника позивача Міщенко О. В.
представника кредитора ДП "Івано-Франківський облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України", ГУ ДПС в Івано-Франківській області Клебана М. А.,
Рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 08.09.2020 у справі № 909/995/19 (909/260/20) (суддя Шкіндер П. А.) позов задоволено частково. Стягнуто з ДП "Івано-Франківський облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України" на користь ТОВ "Меледа" 1881490 грн 00 к. основного боргу та 28222 грн 35 к. судового збору; в частині стягнення 2786 грн 83 к. пені за прострочення виконання зобов`язання провадження закрито; стягнуто з ТОВ "Меледа" в дохід державного бюджету України 24060 грн 15 к. недоплаченого судового збору та відмовлено у задоволенні заяви ДП "Івано-Франківський облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України" про відстрочення виконання рішення на 6 місяців.

Ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 15.09.2020 у справі № 909/995/19(909/260/20) (суддя Шкіндер П.А.) заяву ТОВ "Меледа" про ухвалення додаткового рішення з відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу повернуто без розгляду.

Постановою Західного апеляційного господарського суду від 28.01.2021 у справі № 909/995/19(909/260/20) ухвалу Господарського суду Івано-Франківської області від 15.09.2020 у справі № 909/995/19 (909/260/20) залишено без змін.

28.04.2021 Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду постанову Західного апеляційного господарського суду від 28.01.2021 та ухвалу Господарського суду Івано-Франківської області від 15.09.2020 скасував, справу № 909/995/19 (909/260/20) направив на новий розгляд до Господарського суду Івано-Франківської області.

Відповідно до даних протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.05.2021 дану справу передано на розгляд судді Ткаченко І. В.

Ухвалою від 26.05.2021 задоволено самовідвід судді Ткаченко І. В.

Згідно даних протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.05.2021 дану справу передано на розгляд судді Стефанів Т. В.

Ухвалою від 28.05.2021 заяви представника ТОВ "Меледа" (вх. № 11999/20 від 15.09.2020) та (вх. № 11981/20 від 15.09.2020 без ЕЦП) про надання доказів понесення судових витрат на правничу допомогу суд призначив до розгляду в судовому засіданні на 02.06.2021.

В судовому засіданні представник позивача підтримав подані заяви та вказав, що за змістом обидві заяви є ідентичними, одну було направлено до суду електронною поштою, іншу - через електронний суд.

Розглянувши вищезазначені заяви, беручи до уваги вимоги постанови Верховного Суду від 28.04.2021, суд зазначає таке.

Так, згідно з п. 3 ч. 1 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Статтею 123 ГПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до ст. 116 ГПК України, перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Останній день строку триває до 24 години, але коли в цей строк слід було вчинити процесуальну дію тільки в суді, де робочий час закінчується раніше, строк закінчується в момент закінчення цього часу.

З огляду на матеріали справи рішення Господарського суду Івано-Франківської області у справі № 909/995/19 (909/260/20) було ухвалено 08.09.2020, отже перебіг встановленого ч. 8 ст. 129 ГПК України 5-денного строку для подання доказів понесених витрат на професійну правничу допомогу почався 09.09.2020, останній день строку - 14.09.2020 (оскільки 13.09.2020 є вихідним днем).

Згідно з ч. 7 ст. 116 ГПК України, строк не вважається пропущеним, якщо до його закінчення заява, скарга, інші документи чи матеріали або грошові кошти здані на пошту чи передані іншими відповідними засобами зв`язку.

Частинами 5, 6 ст. 42 ГПК України передбачено, що документи (в тому числі процесуальні документи, письмові та електронні докази тощо) можуть подаватися до суду, а процесуальні дії вчинятися учасниками справи в електронній формі з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Процесуальні документи в електронній формі мають подаватися учасниками справи до суду з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи шляхом заповнення форми процесуальних документів відповідно до Положення про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему .

Відповідно до пункту 17.1 розділу ХІ "Перехідні положення" ГПК України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подання, реєстрація, надсилання процесуальних та інших документів, доказів, формування, зберігання та надсилання матеріалів справи здійснюються в паперовій формі.

Разом з цим, абзацом другим пункту 17.15 розділу ХІ "Перехідні положення" ГПК України передбачено, що Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система починає функціонувати через 90 днів з дня опублікування Державною судовою адміністрацією України у газеті "Голос України" та на веб-порталі судової влади оголошення про створення та забезпечення функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (далі - ЄСІТС).

Оголошення про створення та забезпечення функціонування ЄСІТС було опубліковано Державною судовою адміністрацією України у газеті "Голос України" № 229 (6984) 01.12.2018.

У подальшому, у газеті "Голос України" (№ 42 (7048) від 01.03.2019) опубліковано повідомлення Державної судової адміністрації України, згідно з яким (відповідно до рішення Вищої ради правосуддя від 28.02.2019 № 624/0/15-19 та враховуючи результати обговорення з судами, іншими органами та установами системи правосуддя питання необхідності відтермінування початку функціонування ЄСІТС), повідомлено про відкликання оголошення, опублікованого в газеті "Голос України" (№ 229 (6984) від 01.12.2018).

Чинним наказом Державної судової адміністрації від 22.12.2018 № 628 місцевим та апеляційним судам повідомлено про початок функціонування підсистеми "Електронний суд" та у ході її тестового режиму експлуатації наказано керуватися вимогами Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України від 26.11.2010 № 30, у частині функціонування підсистеми електронного суду.

Отже, відповідне право особи звернутися до суду через систему "Електронний суд" повністю врегульовано на нормативному рівні.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 18.11.2010 у справі "Мушта проти України" зазначено: "право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Однак, такі обмеження не можуть обмежувати реалізацію цього права у такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено. Ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету та має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями.

При цьому, суд зазначає, що відповідно до усталеної практики Європейського Суду з прав людини, процесуальні норми призначені забезпечити належне відправлення правосуддя та дотримання принципу правової визначеності, а також про те, що сторони повинні мати право очікувати, що ці норми застосовуються. Принцип правової визначеності застосовується не лише щодо сторін, але й щодо національних судів (рішення ЄСПЛ у справі "Дія 97" проти України" від 21.10.2010 № 19164/04).

У даному випадку відправлення документу заявником та його отримання господарським судом не обов`язково є одномоментною дією та може не збігатись у часі, і для правильного обчислення строку визначальним є саме відправлення відповідного документа заявником.

Тому, днем направлення позивачем заяви на адресу суду (через електронний суд) слід вважати 14.09.2020.

Отже, позивач своєчасно, у межах встановленого законом строку, подав докази в підтвердження понесених ним витрат на правову допомогу.

Частиною 2 ст. 126 ГПК України закріплено, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ч. 3 ст. 126 ГПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з ч. 5 ст. 126 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву (ч. 8 ст. 129 ГПК України).

Так, судом установлено, що 16.03.2020 між ТОВ "Меледа" (клієнт) в особі директора Краснощока О. А. та адвокатським об`єднанням "Біендем партнерз" (адвокатське об`єднання) в особі керуючого партнера Міщенко О. В. укладено договір № 16/03-20 про надання професійної правничої допомоги.

У п. 1.1 договору сторони погодили, що клієнт доручає, а адвокатське об`єднання приймає на себе зобов`язання надавати професійну правничу допомогу, а саме: підготовка (складання) позовної заяви та всіх процесуальних документів пов`язаних з розглядом цієї позовної заяви в суді, представництво інтересів клієнта у судових засідання пов`язаних із розглядом справи про стягнення на користь клієнта грошових коштів з Дочірнього підприємства "Івано-Франківський облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України" на підставі договору купівлі-продажу (поставки) товарів № 06/08/19 від 06.08.2019 року щодо поставки бітуму БНД 70/100.

Пунктом 4.1 та 4.2 договору сторони визначили, що вартість підготовки позовної заяви, що визначена у п. 1.1 даного договору складає 15000 грн без ПДВ. Оплата підготовки всіх процесуальних документів пов`язаних із розглядом у суді справи та представництво інтересів клієнта у суді здійснюється за погодинною формою оплати з урахуванням витраченого часу адвокатами з розрахунку вартості однієї години роботи адвоката в розмірі 2000 (дві тисячі) грн. без ПДВ.

В результаті надання правової допомоги адвокатським об`єднанням складається звіт, що підписується представниками кожної зі сторін. В акті вказується обсяг наданої адвокатським об`єднанням професійної правничої допомоги і її вартість. Звіт надсилається клієнту адвокатським об`єднанням поштою або передається у печатному вигляді представнику клієнта (п. 4.3 договору).

Так, адвокатське бюро надало, а клієнт отримав правову допомогу, про що свідчить підписаний та скріплений печатками сторін звіт від 08.09.2020 до договору № 16/03-20 про надання професійної правничої допомоги від 16.03.2020.

Надано наступні послуги:

- вивчення та аналіз документів клієнта щодо можливості здійснення захисту прав та інтересів клієнта судом та підготовки позовної заяви; розробка стратегії та тактики щодо стягнення коштів з ДП "Івано-Франківський облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України" з урахуванням фактичних обставин щодо розпочатої процедури банкрутства; підготовка позовної заяви до суду про стягнення на користь ТОВ "Меледа" грошових коштів з ДП "Івано-Франківський облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України"; формування пакету документів, як додатків до позовної заяви та завірення їх у відповідності до ГПК України з метою направлення до суду на загальну суму 15000 грн 00 к.;

- аналіз відзиву на позовну заяву ДП "Івано-Франківський облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України" та підготовка відповіді на відзив на позовну заяву ТОВ "Меледа" у справі № 909/995/19 до Господарського суду Івано-Франківської області (4000 грн 00 к.); підготовка письмових пояснень у справі № 909/995/19 до Господарського суду Івано-Франківської області (3000 грн 00 к.); участь у судових засіданнях у справі № 909/995/19: 14.07.2020, 08.09.2020 (2000 грн 00 к.).

Надані послуги оплачено позивачем, про що свідчать квитанції від 16.03.2020 та 11.09.2020 на загальну суму 24000 грн 00 к.

Суд вважає вимоги відповідача обґрунтованими частково, враховуючи таке.

За змістом п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно з ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

Як вбачається зі звіту від 08.09.2020 до договору № 16/03-20 про надання професійної правничої допомоги від 16.03.2020 адвокатське об`єднання послуги професійної правничої допомоги надало, а клієнт прийняв обумовлені договором послуги на суму 24000 грн 00 коп.

За надані послуги клієнт сплатив адвокатському об`єднанню 24000 грн 00 к., про що свідчать відповідні квитанції.

Суд вважає, що витрати на правову допомогу підтверджені документально.

Слід зазначити, що відшкодуванню підлягають не лише фактично сплачені витрати на допомогу адвоката, а й витрати, що тільки мають бути сплачені в майбутньому. Постанова Об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 4 ст. 126 ГПК України).

За приписами ч. 5, 6 ст. 126 ГПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Будь-яких заяв щодо зменшення розміру витрат на правову допомогу, заявлену позивачем, відповідач не надав.

При розподілі витрат на правову допомогу суд враховує положення п. 3 ч. 4 ст. 129 ГПК України, якими визначено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Отже, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає сума витрат на правову допомогу у розмірі пропорційному сумі задоволених вимог, що в даному випадку становить 23964 грн 00 к. В частині стягненні 36 грн 00 к. слід відмовити.

Керуючись ст. 123, 126, 129, 232-234 Господарського процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в :

Заяви представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Меледа" (вх. № 11999/20 від 15.09.2020) та (вх. № 11981/20 від 15.09.2020 без ЕЦП) про надання доказів понесення судових витрат на правничу допомогу - задоволити частково.

Стягнути з Дочірнього підприємства "Івано-Франківський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія " Автомобільні дороги України" (вул. Є. Петрушевича, 1, м. Івано-Франківськ, 76004; ідентифікаційний код 31790584) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Меледа" (вул. Сухомлинського, буд. 33 Б, селище Павлиш, Онуфріївський район, Кіровоградська область, 28110; ідентифікаційний код 36465604) 23964 (двадцять три тисячі дев`ятсот шістдесят чотири) грн 00 к. - витрат на правничу допомогу.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

В частині стягнення витрат на правову допомогу в сумі 36 (тридцять шість) грн 00 к. - відмовити.

Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається відповідно до п. п. 17.5 п. 17 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст додаткового рішення складений 04.06.2021.

Суддя Т. В. Стефанів