ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" червня 2021 р. Справа №907/759/20

Західний апеляційний господарський суд в складі колегії:

головуючого судді О.С. Скрипчук

суддів Г.Т. Кордюк

О.Л. Мирутенка

розглянувши апеляційну скаргу Департаменту праці та соціального захисту населення Ужгородської міської ради № 34-08-05/539 від 09.02.2021 (вх. № 01-05/577/21 від 12.02.2021)

на рішення Господарського суду Закарпатської області від 18.01.2021 (повний текст рішення складено 21.01.2021 року. м. Ужгород, суддя Л.В. Андрейчук Л.В.)

у справі № 907/759/20

за позовом: Публічного акціонерного товариства «Укртелеком», м. Київ, в особі Закарпатської філії Публічного акціонерного товариства «Укртелеком», м. Ужгород

до відповідача: Департаменту праці та соціального захисту населення Ужгородської міської ради, м. Ужгород

про стягнення 409 043,13 грн.

за участю представників:

від позивача:не з`явився;

від відповідача:Трускавецька Д.І. - представник згідно виписки з ЄДРЮОФОП та ГФ

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство «Укртелеком», м. Київ, в особі Закарпатської філії Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» звернулось до Господарського суду Закарпатської області із позовом до Департаменту праці та соціального захисту населення Ужгородської міської ради про стягнення 409 043,13грн.

Позов мотивований тим, що відповідач не виконав зобов`язання по відшкодуванню витрат за надання телекомунікаційних послуг на пільгових умовах за період з 1 червня 2019 року до 31 серпня 2020 року, які надавалися позивачем пільговим категоріям абонентів у відповідності до ст. 20 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії».

Рішенням Господарського суду Закарпатської області від 18.01.2021 позов Публічного акціонерного товариства «Укртелеком», м. Київ, в особі Закарпатської філії Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» задоволено. Суд виніс рішення, яким стягнув з Департаменту праці та соціального захисту населення Ужгородської міської ради на користь Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» в особі Закарпатської філії ПАТ «Укртелеком» 409 043,13 грн. витрат за надання телекомунікаційних послуг пільговим категоріям населення.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що відповідач зобов`язаний здійснити розрахунки з Публічним акціонерним товариством «Укртелеком» в особі Закарпатської філії ПАТ «Укртелеком» щодо послуг, наданих особам, які згідно з чинним законодавством мають право на соціальні пільги, у період з 01.06.2019 по 31.08.2020, а відсутність бюджетних призначень на відповідні видатки не є підставами для звільнення відповідача від виконання встановленого чинним законодавством зобов`язання.

Не погоджуючись з даним рішення суду Департамент праці та соціального захисту населення Ужгородської міської ради подав апеляційну скаргу № 34-08-05/539 від 09.02.2021, в якій просить рішення Господарського суду Закарпатської області від 18.01.2021 скасувати, прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що при винесенні рішення суд першої інстанції застосував норми матеріального права, які не підлягають застосуванню. А саме, апелянт зазначає про відсутність будь-якого нормативного акту, чинного на момент виникнення спірних правовідносин, згідно якого на орган соціального захисту населення покладено обов`язок здійснювати фінансування пільг з послуг зв`язку.

Апелянт стверджує, що на підтвердження правомірності позовних вимог позивач посилається на норми постанови Кабінету Міністрів України від 04.03.2020 № 256, якою було затверджено Порядок фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з використання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету. Однак, в п. 1 Постанови № 256, в редакції, що була чинною на час виникнення спірних правовідносин, не було зазначено, що остання регулює механізм фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення щодо надання, зокрема пільг з послуг зв`язку.

Також, апелянт зазначає, що Положенням про Департамент праці та соціального захисту населення Ужгородської міської ради не закріплено статусу відповідача, як розпорядника бюджетних коштів, передбачених на оплату пільг з послуг зв`язку.

Відповідно до п. 4 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, суд встановив наступне.

Згідно зі статтею 2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" суд здійснює правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом (стаття 8 зазначеного Закону).

У частині 2 статті 162 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

До позовної заяви, підписаної представником позивача, додається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника позивача (частина 5 статті 164 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до частин 1, 3 статті 56 зазначеного Кодексу cторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь в судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

Згідно із частиною 1 статті 58 Господарського процесуального кодексу України представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Отже, представництво інтересів позивача у цій справі може здійснювати адвокат як представник або керівник, інша уповноважена особа відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) в порядку самопредставництва.

Колегія суддів суду звертає увагу на те, що з урахуванням положень статті 56 Господарського процесуального кодексу України для визнання особи такою, що діє в порядку самопредставництва, необхідно, щоб у відповідному законі, статуті, положенні чи трудовому договорі (контракті) було чітко визначене її право діяти від імені такої юридичної особи (суб`єкта владних повноважень без права юридичної особи) без додаткового уповноваження.

За змістом пункту 2 частини 1 статті 226 Господарського процесуального кодексу України суд залишає позов без розгляду, якщо позовну заяву не підписано або підписано особою, яка не має права підписувати її, або особою, посадове становище якої не вказано.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що позовну заяву підписано від імені ПАТ «Укртелеком» О.І. Меренич за довіреністю № 4834 від 09.12.2019. Копія цієї довіреності була долучена до позовної заяви. Однак, суд першої інстанції не звернув уваги та те, що така довіреність не містить відомостей, що зазначена особа має статус адвоката; відсутні відповідні докази і в матеріалах справи. Водночас, до матеріалів справи, у суді першої інстанції, не було долучено документів, які би підтверджували повноваження Меренич О.І. представляти Публічне акціонерне товариство «Укртелеком», в порядку самопредставництва у розумінні частини 4 статті 56 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду 21.04.2021 було витребувано від позивача докази на підтвердження повноважень Меренич О.І. на підписання позовної заяви у даній справі.

Позивачем було подано до суду апеляційної інстанції наказ Львівської філії ПАТ «Укртелеком» № 1080/К від 06.12.2019 про переведення ОСОБА_1 на посаду провідного юрисконсульта відділу правового забезпечення Львівської філії ПАТ «Укртелеком».

Водночас, позивачем подано до суду апеляційної інстанції посадову інструкцію провідного юрисконсульта відділу правового забезпечення (виносне місце м. Ужгород»).

Судом апеляційної інстанції встановлено, що посадова інструкція провідного юрисконсульта відділу правового забезпечення, затверджена директором Львівської філії ПАТ «Укртелеком» не визначає, що такі особи мають право звертатися до суду від імені ПАТ «Укртелеком» в порядку самопредставництва. За таких обставин, посадова інструкція не може бути належним доказом на підтвердження повноважень Меренич О.І. у судах у порядку самопредставництва з правом підпису процесуальних документів від імені позивача.

Крім того, суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що відповідно до інформації, яка міститься у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо ПАТ «Укртелеком», в графі про керівника юридичної особи та про інших осіб, які можуть вчиняти дії від імені юридичної особи, у тому числі підписувати договори, подавати документи для державної реєстрації тощо, зазначено ОСОБА_2 (керівник). Відомостей про те, що ОСОБА_3 уповноважена представляти інтереси ПАТ «Укртелеком» зазначений Реєстр не містить.

Враховуючи те, що матеріали справи не містять доказів того, що провідний юрисконсульта відділу правового забезпечення Львівської філії ПАТ «Укртелеком» Маренич О.І. у цій справі має право представляти позивача як представник (адвокат) або в порядку самопредставництва відповідно до положень частини 4 статті 56 Господарського процесуального кодексу України, а тому у суду відсутні підстави вважати, що позовну заяву підписано особою, яка має право її підписувати.

Даний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 26.01.2021 у справі №922/1264/20.

Зважаючи на зазначене, апеляційний господарський суд дійшов до висновку, що суд першої інстанції безпідставно здійснив розгляд позовних вимог по суті спору, оскільки за наведених вище обставин наявні підстави для залишення позовної заяви без розгляду, відповідно до положень пункту 2 частини 1 статті 226 ГПК України.

Водночас суд апеляційної інстанції роз`яснює, що згідно з положеннями частини 4 статті 226 Господарського процесуального кодексу України особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення обставин, що були підставою для залишення позову без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Таким чином рішення Господарського суду Закарпатської області від 18.01.2021 у справі № 907/759/20 слід скасувати, позов Публічного акціонерного товариства «Укртелеком», в особі Закарпатської філії Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» залишити без розгляду.

Керуючись ст.ст. 226, 269, 270, 271, 275, 277, 281, 282 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд,

П О С Т А Н О В И В :

1. Апеляційну скаргу Департаменту соціальної політики Ужгородської міської ради № 34-08-05/539 від 09.02.2021 (вх. № 01-05/577/21 від 12.02.2021) задоволити частково.

2. Рішення Господарського суду Закарпатської області від 18.01.2021 у справі № 907/759/20 скасувати. Позов Публічного акціонерного товариства «Укртелеком», м. Київ, в особі Закарпатської філії Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» залишити без розгляду.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Строки та порядок оскарження постанов апеляційного господарського суду визначені в § 1 глави 2 Розділу IV ГПК України.

Повний текст постанови складено 07.06.2021.

Головуючий суддя О.С. Скрипчук

Суддя Г.Т. Кордюк

Суддя О.Л. Мирутенко