ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"04" червня 2021 р.м. Одеса Справа № 916/866/21

За позовом: Товариства з додатковою відповідальністю "Страхове товариство "МЕГАПОЛІС" (01103, м. Київ, вул. Михайла Бойчука, буд. 17, офіс 204/3; Адреса для листування: 03022, м. Київ, вул. Васильківська, буд.30-Д, оф. 306, код ЄДРПОУ - 34348559, електронна адреса: )

До відповідача: Приватного малого підприємства "СЛТК" (65033, м. Одеса, провулок 2-й Аеропортівський, буд. 13, оф.1. код ЄДРПОУ - 32478316)

про стягнення

Суддя Рога Н.В.

Секретар с/з Луцюк Р.П.

Представники сторін:

Від позивача: не з`явився;

Від відповідача: не з`явився.

СУТЬ СПОРУ: Позивач - Товариство з додатковою відповідальністю "Страхове товариство "МЕГАПОЛІС" (далі - ТДВ «СТ "МЕГАПОЛІС"), звернувся до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Приватного малого підприємства (далі - ПМП) "СЛТК" про стягнення заборгованості у розмірі 19 084 грн.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 05.04.2021р. позовну заяву ТДВ "СТ "МЕГАПОЛІС" залишено без руху.

14 квітня 2021р. до суду надійшла заява ТДВ "СТ "МЕГАПОЛІС" про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 19.04.2021р. позовну заяву прийнято до провадження, відкрито провадження у справі №916/866/21 , справу вирішено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Судове засідання призначено на 11.05.2020р.

Ухвалою суду від 11.05.2021р. відкладено судове засідання на 21.05.2021р. Ухвалою суду від 21.05.2021р. відкладено судове засідання на 04.06.2021р.

Позивач - ТДВ "СТ "МЕГАПОЛІС", підтримує позовні вимоги в повному обсязі, просить їх задовольнити з підстав зазначених у позовній заяві. Згідно заяв, що надходили до суду 11.05.2021р.,ю 27.05.2021р. позивач просив розглянути справу за відсутності його представника, за наявними у справі матеріалами.

Відповідач - ПМП "СЛТК", своїм правом на судовий захист не скористався, відзив на позовну заяву до суду не надав.

Ухвали суду у справі №916/866/21, що направлялися на офіційну юридичну адресу відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, були вручені уповноваженому представнику ПМП "СЛТК", що підтверджується поштовими повідомленнями, які містяться в матеріалах справи.

За таких обставин, відповідно до ч.9 ст.165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Позивач у справі зазначає, що 12.11.2019 р. між ТОВ «ФОРМАГ» та ПМП «СЛТК» укладено Договір №1211/19/1-авто/Ф про організацію перевезень автомобільним транспортом.

Також, між ТДВ «СТ «МЕГАПОЛІС» та ТОВ «ФОРМАГ» 27.11.2019р. укладено Договір страхування відповідальності перевізника контейнерного обладнання 0110424/19/222, об`єктом страхування згідно даного Договору є контейнер: TEMU8952116.

Позивач зазначає, що 06.12.2019р. , в ході здійснення ПМП «СЛТК» перевезення за адресою м. Кривий Ріг, вул. Криворіжсталі 1, було виявлено пошкодження контейнера TEMU8952116.

За даним фактом позивачем було проведено страхове розслідування, за результатами якого було встановлено, що даний випадок є страховим. Вартість відновлювального ремонту контейнера відповідно до рахунку №92 від 18.12.2019р. ФОП Мазур П.М. становить 19 084 грн.

На підставі вищезазначеного, ТДВ «СТ «МЕГАПОЛІС» прийнято рішення про сплату страхового відшкодування, про що 02.03.2020р. складено страховий акт №360/19 та сплачено страхове відшкодування на користь ТОВ «ФОРМАГ» у розмірі 19 084 грн.

В подальшому , позивач звернувся до ПМП «СЛТК» з претензією про відшкодування страхової виплати, у відповідь на яку відповідачем було повідомлено, що претензію передано на розгляд до страхової компанії.

На запит позивача до Акціонерного товариства (далі - АТ) «Страхова компанія «Країна» про стан розгляду претензії про відшкодування 19 084 грн, останнє повідомило, що станом на 13.10.2020р. до AT «СК «Країна» по факту пошкоджень 06.12.2019р. контейнера TEMU8952116 ніяких звернень та претензій не надходило. Додатково було повідомлено, що між АТ «СК «Країна» та ТОВ «МІАЛ» (Страхувальник)/ПМП «СЛТК» (Співстрахувальник) укладено Договір №УА192075 (661652019/01) з терміном дії з 01.01.2019р. по 31.12.2019р., згідно якого, Страховик надає страховий захист майновим інтересам Страхувальника, пов`язаний з його відповідальністю за збиток, спричинений третім особам при виконанні його зобов`язань по договорах перевезення вантажу, згідно умов договору встановлена безумовна франшиза у розмірі 1000,00 USD.

Таким чином, встановивши, що розмір відшкодування страхової виплати не перевищує розмір франшизи, позивач дійшов висновку, що обов`язок щодо компенсації страхової виплати покладається на ПМП «СЛТК» в сумі 19 084 грн.

Позивач також зазначає, що відповідно до ст.27 Закону України «Про страхування» та ст.993 Цивільного кодексу України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Таким чином, враховуючи сплату ТДВ «СТ «МЕГАПОЛІС» страхового відшкодування у розмірі 19 084 грн на користь ТОВ «ФОРМАГ», з позиції позивача, до ТДВ «СТ «МЕГАПОЛІС» перейшло оправо вимоги до ПМП «СЛТК».

На підставі вищенаведеного позивач звернувся до суду з даним позовом та просить стягнути на свою користь 19 084 грн.

Відповідач не скористався своїм правом на судовий захист.

Розглянув матеріали справи, судом встановлено, що 12.11.2019р. між ТОВ «ФОРМАГ» (Замовник) та ПМП «СЛТК» (Виконавець) укладено Договір №1211/19/1-авто/Ф про організацію перевезень автомобільним транспортом, відповідно до п.1.1 якого Виконавець зобов`язується організувати перевезення вантажів Замовника вантажним автомобільним рапортом на умовах, погоджених сторонами.

Згідно п.п.6.9-6.10 Договору Виконавець несе відповідальність за втрату контейнерного обладнання та його пошкодження. Контейнер вважається загубленим, якщо він не повернутий в порт протягом 30 днів з дня його вивезення. У разі втрати або пошкодження контейнерного обладнання Виконавець зобов`язується виплатити Замовнику вартість втрачених контейнерів в сумі еквівалентній: 3000 доларів США за 20-футовий DRY контейнер; 5 000 доларів США за 40-футовий DRY контейнер. У разі пошкодження контейнерного обладнання в період його перебування у веденні Виконавця, останній за свій рахунок зобов`язується провести його ремонт або, за погодженням із замовником , оплатити вартість такого ремонту Замовнику.

Відповідно до доповнення №1 до Договору №1211/19/1-авто/Ф про організацію перевезень автомобільним транспортом водій повинен перевірити стан контейнера, по можливості перевірити зовнішній стан вантажу і його упаковки, а також відповідність кількості місць тій, що вказана в документах. У разі виявлення зовнішнього пошкодження контейнера, вантажу або його упаковки, недостачі місць, - необхідно зробити застереження про це в накладній CMR або ТТН. Якщо можливості перевірити стан вантажу немає, в CMR або ТТН робиться спеціальне застереження («Прийнято без перерахунку місця», «Прийнято без перевірки якості», «Прийнято без перевірки вантажу»). Застереження повинні бути внесені в усі примірники CMR. Якщо відправник не надає свій примірник CMR для внесення застережень або не підписує накладну з застереженнями, - водій повинен відмовитися приймати вантаж.

З матеріалів справи вбачається, що ПМП «СЛТК» здійснювало перевезення контейнера TEMU8952116 автомобільним транспортом, а саме тягачем та причипом (ідентифікаційні номери НОМЕР_1 , НОМЕР_2 ) за маршрутом Одесса (ОМТП) - Кривий Ріг. Дата подачі транспорту під завантаження - 03.12.2019р. Вказане підтверджується міжнародною товарно-транспортною накладною №116.

27 листопада 2019р. між ТДВ «СТ «МЕГАПОЛІС» (Страховик) та ТОВ «Формат» (Страхувальник) укладено Договір страхування відповідальності перевізника контейнерного обладнання 0110424/19/222, вигодонабувачем за умовами якого виступає ТОВ «БІ ЕС ЕЙ ЮКРЕЙН ЛТД».

Відповідно до частини І Договору, об`єкт страхування: EITU1440944, BMОU4867521, TCNU2091140, EGHU9641287, EGHU9169714, EGSU9018990, EMCU9812300, TLLU4302031, EGHU9300001, TCLU7830944, TCNU6360000, FCIU7053722, EISU9404153, EGSU9037558, BMOU5791863, EІTU1220662, TEMU8952116. Страхова сума по одному контейнеру складає 146 294 грн 47 коп. Договір укладено на строк з 27.11.2019р. по 27.02.2020р. включно.

Страховими випадками є: пошкодження або знищення майна (контейнерного обладнання) третьої особи та демередж (п.4 частини І Договору) та пошкодження або знищення контейнера внаслідок: зіткнення транспортного засобу, що здійснює перевезення, з будь-яким зовнішнім предметом; перевертання або сходу з рейок наземного транспортного засобу, що здійснює перевезення; пропажі транспортного засобу, що здійснює перевезення, без вісті; завантаження, розвантаження або переміщення вантажу, приладів, устаткування; вибуху або пожежі, що виникли поза межами контейнера; стихійних явищ; протиправних дій третіх осіб; падіння на контейнер космічних апаратів або пілотованих літальних апаратів та їх частини (п.2.1.1. Договору).

Слід зазначити, що відповідно до п.6.3 Договору якщо контейнер пошкоджено, але пошкодження не призвело до його повної загибелі, розмір страхового відшкодування відповідає вартості його ремонту, що підтверджується відповідними документами, за вирахуванням франшизи, а також одержаних Страхувальником від третіх осіб в порядку відшкодування заподіяної шкоди.

Згідно п.6.5. Договору Страховик здійснює виплату страхового відшкодування на підставі Заяви на виплату страхового відшкодування Страхувальника (Вигодонабувача) і Страхового акта, який складається Страховиком.

Відповідно до п.6.12 Договору після виплати страхового відшкодування до Страховика переходить в межах сплаченої суми право вимоги, яке Страхувальник або Вигодонабувач має до особи, відповідальної за нанесений збиток.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про страхування" страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

Згідно зі ст. 6 Закону України "Про страхування" добровільне страхування - це страхування, яке здійснюється на основі договору між страхувальником і страховиком. Загальні умови і порядок здійснення добровільного страхування визначаються правилами страхування, що встановлюються страховиком самостійно відповідно до вимог цього Закону. Конкретні умови страхування визначаються при укладенні договору страхування відповідно до законодавства. Добровільне страхування у конкретного страховика не може бути обов`язковою передумовою при реалізації інших правовідносин. Види добровільного страхування, на які видається ліцензія, визначаються згідно з прийнятими страховиком правилами (умовами) страхування, зареєстрованими Уповноваженим органом.

Відповідно до ст.979 Цивільного кодексу України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Частиною 1 ст.16 Закону України "Про страхування" передбачено, що договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Згідно з ч.1 ст.990 Цивільного кодексу України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).

Відповідно до приписів ст.ст. 8, 9 Закону України "Про страхування" страховий ризик - певна подія, на випадок якої проводиться страхування і яка має ознаки ймовірності та випадковості настання.

Страховий випадок - це подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Страхове відшкодування - це страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку.

За приписами ч. 4 і 18 ст. 9 Закону України "Про страхування" розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством, а франшиза - це частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування.

Водночас, відповідно до ч. 1 ст. 25 Закону України "Про страхування", здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

Аналогічні положення містяться в ч. 1 ст. 990 Цивільного кодексу України.

Згідно зі ст. 27 Закону України "Про страхування" та ст. 993 Цивільного кодексу України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Відповідно до зазначених статей відбувається передача (перехід) права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика. Нового зобов`язання з відшкодування збитків при цьому не виникає, оскільки відбувається заміна кредитора: потерпілий (страхувальник) передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Відтак страховик виступає замість потерпілого у деліктному зобов`язанні.

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Новий кредитор набуває прав та обов`язків свого попередника.

Відповідно, заміною кредитора деліктне зобов`язання не припиняється, оскільки відповідальна за спричинену шкоду особа свій обов`язок із відшкодування шкоди не виконала.

Такий перехід права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика називається суброгацією.

Суброгація (походить від латинського "subrogare" - заміщення, обрання взамін) є одним із видів уступки права, який полягає в тому, що до нового кредитора, який реально виконав зобов`язання у вигляді сплати грошей, переходить право вимагати відповідного відшкодування від особи, відповідальної за завдану шкоду.

При суброгації нового зобов`язання із відшкодування збитків не виникає - відбувається заміна кредитора: потерпілий (а ним є страхувальник або вигодонабувач) передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Внаслідок цього страховик виступає замість потерпілого.

Суброгація допускається у договорах майнового страхування, правовою підставою її застосування є ст. 993 Цивільного кодексу України та ст. 27 Закону України "Про страхування". Право регресу регулюється ч. 1 ст. 1191 Цивільного кодексу України.

Враховуючи викладене, правовідносини, які виникли між сторонами у цій справі, є суброгацією.

Для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування шкоди, потрібна наявність повного складу цивільного правопорушення, як-то: протиправна поведінка (або порушення зобов`язання); шкідливий результат такої поведінки (шкода); причинний зв`язок між протиправною поведінкою та збитками; вина правопорушника. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

За змістом ч. 1 та 2 ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (ч.2 ст.1187 Цивільного кодексу України).

За загальними правилом, закріпленим у ч.2 ст.1187 Цивільного кодексу України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до вимог ч.ч. 3, 4 ст.1187 Цивільного кодексу України особа, яка неправомірно заволоділа транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, завдала шкоди діяльністю щодо його використання, зберігання або утримання, зобов`язана відшкодувати її на загальних підставах. Якщо неправомірному заволодінню іншою особою транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом сприяла недбалість її власника (володільця), шкода, завдана діяльністю щодо його використання, зберігання або утримання, відшкодовується ними спільно, у частці, яка визначається за рішенням суду з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

З аналізу змісту глави 82 Цивільного кодексу України убачається, що законодавець розрізняє поняття "особа, яка завдала шкоду" та "особа, яка відповідає за шкоду". За наявності вини особи, яка завдала шкоду, особа, яка є відповідальною за шкоду, на підставі ч. 1 ст. 1191 Цивільного кодексу України набуває права зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування.

З матеріалів справи вбачається, що 02.30.2020р. ТДВ «СТ «МЕГАПОЛІС» складено страховий акт №360/19, відповідно до якого сума виплати страхового відшкодування у зв`язку із настанням страхового випадку (пошкодження контейнеру TEMU8952116) складає 19 084 грн. Страховий акт №360/19 складено на підставі розрахунку, кошторису ремонту контейнера та рахунку на оплату, виконаного ФОП Мазур П.М.

Суд звертає увагу на те, що Договором страхування відповідальності перевізника контейнерного обладнання 0110424/19/222 визначено порядок визначення випадку страховим та визначення вартості відновлювального ремонту. Відповідачем не надано контррозрахунку вартості ремонту пошкодженого контейнера, у зв`язку з чим суд вважає, що вартість ремонту у розмірі 19 084 грн є обґрунтованою та такою, що випливає з умов Договору страхування відповідальності перевізника контейнерного обладнання 0110424/19/222.

На підставі платіжного доручення №3044 від 02.03.2020р. на суму 19 084 грн ТДВ «СТ «МЕГАПОЛІС» в повному обсязі виплачено ТОВ «ФОРМАГ» страхове відшкодування.

Тобто, в даному випадку, після виплати страхового відшкодування у позивача виникло право вимоги до винної особи на відшкодування суми понесених матеріальних витрат відповідно до ст. 27 Закону України "Про страхування" та ст. 993 Цивільного кодексу України.

03 березня 2020р. ТДВ «СТ «МЕГАПОЛІС» звернулось до ПМП «СЛТК» з претензією про відшкодування шкоди у розмірі 19 084 грн в порядку суброгації.

Листом за вих.№5 від 20.03.2020р. ПМП «СЛТК» повідомило про перенаправлення претензії ТДВ «СТ «МЕГАПОЛІС» в страхову компанію для подальшого розгляду.

05 жовтня 2020р. ТДВ «СТ «МЕГАПОЛІС» звернулось до Акціонерного товариства (далі - АТ) «Страхова компанія «Країна» з запитом про надання інформації щодо розгляду претензії про стягнення з ПМП «СЛТК» шкоди у розмірі 19 084 грн.

Листом за вих.16184/20 від 13.10.2020р. АТ «Страхова компанія «Країна» повідомило, що станом на 13.10.2020р. по факту пошкодження 06.12.2019р. контейнера TEMU8952116 звернень не надходило. АТ «Страхова компанія «Країна» також повідомило, що між AT «Страхова компанія «Країна» та ТОВ «МІАЛ» (Страхувальник)/ПМП«СЛТК» (Співстрахувальник) укладено Договір №УА192075 (661652019/01) з терміном дії з 01.01.2019р. по 31.12.2019р. (включно), згідно якого, Страховик надає страховий захист майновим інтересам Страхувальника, пов`язаний з його відповідальністю за збиток, спричинений третім особам при виконанні його зобов`язань по договорах перевезення вантажу. Згідно з умовами цього Договору за ризиком «Відповідальність перед третіми особами - фізична втрата/пошкодження майна третіх осіб» встановлена безумовна франшиза у розмірі 1 000,00 USD.

Відповідно до Закону України «Про страхування» франшиза - частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування.

Отже, збитки, у розмірі 19 084 грн, заподіяні ТОВ «ФОРМАГ», які не перевищують розмір безумовної франшизи у розмірі 1 000,00 USD, підлягають стягненню з ПМП «СЛТК».

За таких обставин, суд дійшов висновку про те , що позивач правомірно звернувся з даним позовом до ПМП«СЛТК».

16 жовтня 2020р. позивач повторно звернувся до відповідача з претензією про відшкодування страхової виплати у розмірі 19 084 грн., однак, претензія не була задоволена на користь ТДВ «СТ «МЕГАПОЛІС».

Суд зазначає, що згідно зі ст. 6 Закону України „Про страхування" добровільне страхування - це страхування, яке здійснюється на основі договору між страхувальником і страховиком. Загальні умови і порядок здійснення добровільного страхування визначаються правилами страхування, що встановлюються страховиком самостійно відповідно до вимог цього Закону. Конкретні умови страхування визначаються при укладенні договору страхування відповідно до законодавства. Видами добровільного страхування може бути, зокрема, страхування цивільної відповідальності власників наземного транспорту (включаючи відповідальність перевізника).

Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Як зазначалось вище по тексту рішення, нормою ч. 1 ст.1172 Цивільного кодексу України закріплено, що юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

Згідно з ч. 1 ст. 1191 Цивільного кодексу України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Отже, шкода, завдана контейнеру TEMU8952116 має бути відшкодована на рахунок страховика, яким, в даному випадку, виступає ТДВ «СТ «МЕГАПОЛІС».

Згідно п.п.6.9-6.10 Договору про організацію перевезень автомобільним транспортом №1211/19/1-авто/Ф від 12.11.2019р., укладеного між ТОВ «ФОРМАГ» та ПМП «СЛТК», Виконавець несе відповідальність за втрату контейнерного обладнання та його пошкодження. Контейнер вважається загубленим, якщо він не повернутий в порт протягом 30 днів з дня його вивезення. У разі втрати або пошкодження контейнерного обладнання Виконавець зобов`язується виплатити Замовнику вартість втрачених контейнерів в сумі еквівалентній: 3000 доларів США за 20-футовий DRY контейнер; 5 000 доларів США за 40-футовий DRY контейнер. У разі пошкодження контейнерного обладнання в період його перебування у веденні Виконавця, останній за свій рахунок зобов`язується провести його ремонт або, за погодженням із замовником , оплатити вартість такого ремонту Замовнику.

ПМП «СЛТК» не надано до матеріалів справи доказів того, шо пошкодження контейнера TEMU8952116 сталося внаслідок непереборної сили, або з вини третіх осіб, або після того, як зазначений контейнер вибув із володіння ПМП «СЛТК».

Отже, на підставі вищезазначених норм права, суд дійшов висновку, що страхове відшкодування вартості ремонту, здійснене ТДВ «СТ «МЕГАПОЛІС» на користь ТОВ «ФОРМАГ» в порядку виконання умов Договору страхування відповідальності перевізника контейнерного обладнання №0110424/18/222 від 27.11.2019р., підлягає стягненню з ПМП «СЛТК».

Згідно частини третьої статті 13 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

У відповідності до частини першої статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ст.79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно зі статтею 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

У зв`язку з задоволення позовних вимог судові витрати по сплаті судового збору покласти на відповідача згідно ст. ст. 123, 129 ГПК України.

На підставі зазначеного, керуючись ст.ст. 123, 129, 232, 238, 240, 241 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позовну заяву Товариства з додатковою відповідальністю "Страхове товариство "МЕГАПОЛІС" до Приватного малого підприємства "СЛТК" про стягнення заборгованості у розмірі 19 084 грн - задовольнити.

2. Стягнути з Приватного малого підприємства "СЛТК" (65033, м. Одеса, провулок 2-й Аеропортівський, буд. 13, оф.1. код ЄДРПОУ - 32478316) на користь Товариства з додатковою відповідальністю "Страхове товариство "МЕГАПОЛІС" (01103, м. Київ, вул. Михайла Бойчука, буд. 17, офіс 204/3; Адреса для листування: 03022, м. Київ, вул. Васильківська, буд.30-Д, оф. 306, код ЄДРПОУ - 34348559, електронна адреса: ) суму сплаченого страхового відшкодування у розмірі 19 084 грн та витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 270 грн.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду через Господарський суд Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 20 днів з дня його проголошення (підписання).

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Суддя Н.В. Рога