ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
"27" травня 2021 р. Справа №909/619/20
Західний апеляційний господарський суд у складі:
головуючого - судді Матущака О.І.
суддів: Бонк Т.Б.
Якімець Г.Г.
Сторони в судове засідання не з`явилися.
розглянувши апеляційну скаргу Комунального підприємства "Водотеплосервіс" Калуської міської ради, м. Калуш, Івано-Франківська область №1054 від 23.11.2020
на додаткове рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 27.10.2020
у справі № 909/619/20
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Прикарпатенерготрейд", м. Івано-Франківськ
до відповідача Комунального підприємства "Водотеплосервіс" Калуської міської ради, м. Калуш, Івано-Франківська область

ТОВ "Прикарпатенерготрейд" звернулось з позовом до КП "Водотеплосервіс" Калуської міської ради про стягнення заборгованості в сумі 560 387,3 грн.
Рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 19.10.2020 (залишене без змін постановою Західного апеляційного господарського суду від 22.04.2021) позов задоволено; стягнуто з КП "Водотеплосервіс" Калуської міської ради на користь ТОВ "Прикарпатенерготрейд" - 560 387,3 грн, з них: 395 494, 15 грн - борг з активної електричної енергії, 130 347, 91 грн - пеня, 22 709, 55 грн - інфляційні, 11 835, 69 грн - 3% річних та 8 405, 81 грн - судового збору.

Додатковим рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 27.10.2020 задоволено заяву (клопотання) про відшкодування судових витрат; стягнуто з КП "Водотеплосервіс" Калуської міської ради на користь ТОВ "Прикарпатенерготрейд" 11 700, 00 грн витрат на професійну правничу допомогу в суді.

Додаткове рішення мотивоване наявністю підписаного акту №2019/2183 від 28.12.2019 про надані послуги у зв`язку із розглядом справи №909/619/20, в якому погоджено детальний опис послуг, наданих адвокатом при наданні професійної правничої допомоги у даній справі із зазначенням витраченого часу.

Узагальнення доводів особи, яка подала апеляційну скаргу та інших учасників справи.

КП "Водотеплосервіс" подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати додаткове рішення. В апеляційній скарзі покликається на те, що останній не обізнаний із документами, які підтверджують понесені позивачем витрати на правничу допомогу, оскільки такі не були долучені до позовної заяви та не подавалися у підготовчому судовому засіданні.

ТОВ "Прикарпатенерготрейд" подано відзив на апеляційну скаргу, в якому просить додаткове рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. Свої заперечення обґрунтовує тим, що разом із позовною заявою позивачем було надано попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат. Разом з тим, представником позивача в судовому засіданні 19.10.2020, в якому було ухвалено рішення у справі, зроблено заяву про те, що протягом 5 днів буде надано суду докази понесених витрат на правничу допомогу. Такі докази з клопотанням про відшкодування судових витрат 22.10.2020 було направлено на адресу суду та відповідача.

В судове засідання представники сторін не з`явилися.

Водночас апелянтом подано клопотання про відкладення розгляду справи, в якому покликається на неможливість прибуття в судове засідання, у зв`язку із необхідністю перебування на нараді міського голови Калуської міської ради.

Розглянувши вказане клопотання, суд апеляційної інстанції зазначає таке.

З аналізу ст. 202 Господарського процесуального кодексу України випливає, що відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною передумовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін учасників справи, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Враховуючи те, що представник відповідач жодного разу не з`являвся в судові засіданні в суди першої та апеляційної інстанції, визначення явки сторін у дане судове засідання необов`язковою, строк ухвалення додаткової постанови, який складає 10 днів, а також наявність в матеріалах справи доказів для прийняття законного та обгрунтованого рішення, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відмову у задоволенні вищезазначеного клопотання.

Інших клопотань, заяв в порядку ст.207 ГПК України сторонами заявлено не було.

Фактичні обставини та оцінка суду.

Статтями 123, 124 ГПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи

Згідно ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

При цьому розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання наведених вимог суд може за клопотанням іншої сторони зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. При цьому обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Правові засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначає Закон України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" (далі - Закон), згідно зі статтею 26 якого адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Визначення договору про надання правової допомоги міститься в статті 1 Закону, згідно з якою договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до ст. 30 Закону гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Відповідно до ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Так, позивачем на підтвердження його витрат на професійну правничу допомогу адвоката у суді першої інстанції було подано копії: договору про надання професійної правничої допомоги №2019/2183 від 28.12.2019, додаткового правочину №2020/820 від 26.06.2020, акту приймання-передачі послуг від 21.10.2020 з детальним описом виконаних послуг, платіжне доручення №3593 від 21.10.2020 про оплату адвокату послуг на суму 11 700, 00 грн.

Як правомірно встановлено місцевим господарським судом та перевірено судом апеляційної інстанції, між ТОВ «Прикарпаттяенерготрейд» та адвокатом Курник Оксаною Андріївною укладено договір №2019/2183 від 28.12.2019 про надання професійної правничої допомоги.

Відповідно до п.п.3.1-3.3 вказаного договору встановлено, що для визначення умов щодо ціни та порядку розрахунків за представництво та захист прав клієнта та законних інтересів, а також надання йому необхідної професійної правничої допомоги під час, зокрема, господарського провадження, пов`язаного з діяльністю клієнта та його посадових осіб, сторони укладають додатковий правочин до цього договору.

Остаточний розмір витрат клієнта та фактично надані адвокатом послуги відповідно до умов цього договору підтверджуються оформленими сторонами, у встановленому законодавством порядку, актами приймання-передачі наданих послуг.

Так, додатковим правочином до договору (п. 3) передбачено, що сторони погодили розмір витрат наступним чином: ознайомлення та вивчення матеріалів справи, збір документів 2 800 грн; складання позовної заяви - 4 900 грн; участь адвоката в судових засіданнях 2 000 грн; складання відповіді на відзив - 2 000 грн. Відтак загальна сума витрат становить 11 700 грн.

При цьому п.4 додаткового правочину сторони узгодили, що остаточне визначення розміру витрат на правничу допомогу у праві №909/619/20 за фактично надані послуги адвокатом підтверджуються оформленими між сторонами актами приймання-передачі наданих послуг, на підставі яких проводиться розрахунок протягом п`яти днів з моменту їх оформлення.

Так, позивачем на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу долучено підписаний сторонами акт приймання-передачі наданих послуг від 21.10.2020, у якому зазначено детальний опис наданих послуг під час розгляду справи №909/619/20 та визначено загальний розмір витрат, що становить 11 700 грн, а також долучено платіжне доручення №3593 від 21.10.2020, як доказ оплати послуг з надання професійної правничої допомоги на суму 11 700 грн.

Проаналізувавши вказаний акт з детальним описом наданих послуг, колегія суддів вважає, що відображена у ньому інформація щодо характеру та обсягу виконаної наданих адвокатом послуг відповідає документам та інформації, що містяться у матеріалах справи.

Щодо покликання апелянта на не обізнаність із документами, які підтверджують понесені позивачем витрати на правничу допомогу, оскільки такі не надавалися із позовною заявою та не були долучені у підготовчому судовому засіданні, суд вважає їх безпідставними з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи при поданні позову позивачем був наданий попередній (орієнтовний) розрахунок суми витрат на професійну правничу допомогу в суді першої інстанції в розмірі 8 405, 81 грн.

При цьому позовна заява разом із розрахунком суми витрат на правничу допомогу була скерована позивачем на адресу відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань: 77301, Івано-Франківська область, м. Калуш, вул. Окружна, 8.

Частиною 8 статті 129 ГПК України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Як встановлено судом першої інстанції та перевірено апеляційним господарським судом, з метою дотримання приписів ст.129 ГПК України, в судовому засіданні 19.10.2020 (до закінчення судових дебатів), представником позивача заявлено усне клопотання про надання позивачем доказів щодо понесення ним витрат на правову допомогу протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

В подальшому 22.10.2020 позивач подав клопотання в порядку ст. 126, 129 ГПК України про долучення документів на підтвердження понесених ним судових витрат, в якому просив суд відшкодувати судові витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 11 700 грн.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого господарського суду, що надані копії договору про надання професійної правничої допомоги, додаткового правочину, акту приймання-передачі послуг з детальним описом наданих послуг та платіжне доручення про оплату адвокату послуг на суму 11 700 грн в їх сукупності є достатніми доказами на підтвердження наявності підстав для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі. Також колегія суддів вважає правомірним висновок суду, що цей розмір судових витрат доведений, документально обґрунтований та відповідає критерію розумної необхідності таких витрат та їх співрозмірності у порівняні з ринковими цінами адвокатських послуг.

З огляду на зазначене, суд першої інстанції, з яким погоджується апеляційний господарський суд, дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для задоволення клопотання позивача про відшкодування судових витрат шляхом стягнення з відповідача по справі витрат на професійну правничу допомогу в суді у розмірі 11700 грн.

Відповідно ст.ст. 13, 76, 77, 86 ГПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відтак рішення місцевого господарського суду підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга без задоволення.

Судові витрати.

Відповідно до ст. 129 ГПК України, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З урахуванням вище, апеляційний господарський суд дійшов висновку про необхідність залишення судового збору за подання апеляційної скарги за апелянтом.

Керуючись ст. ст. 11, 74, 129, 244, 269, 270, 275 - 276, 281 - 284 ГПК України,

Західний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Додаткове рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 27.10.2020 у справі № 909/619/20 залишити без змін, а апеляційну скаргу КП "Водотеплосервіс" Калуської міської ради - без задоволення.

2. Судовий збір за розгляд справи в суді апеляційної інстанції залишити за апелянтом.

Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Касаційна скарга подається безпосередньо або через Західний апеляційний господарський суд до Верховного Суду (п.17.5 Перехідних положень ГПК України).

Справу повернути до місцевого господарського суду.

Повний текст постанови підписано 07.06.2021.

Головуючий суддя О.І. Матущак

Судді Т.Б. Бонк

Г.Г. Якімець