ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.05.2021м. ДніпроСправа № 904/7094/20
за позовом Акціонерного товариства "ДТЕК Дніпровські електромережі", м. Дніпро

до Державного підприємства "Центр державного земельного кадастру", м. Київ, в особі відокремленого підрозділу Дніпропетровської регіональної філії державного підприємства "Центр державного земельного кадастру", м. Дніпро

про повернення суми авансу, сплату 3% річних та інфляційних втрат

Суддя Золотарьова Я.С.

Секретар судового засідання Волювач М.В.

Представники:

від позивача: не з`явився

від відповідача: Пімахов Д.О. дов. № 4-7/8 від 11.01.21 адвокат

ПРОЦЕДУРА

Акціонерне товариство "ДТЕК Дніпровські електромережі" звернулось до господарського суду Дніпропетровської області із позовом до Державного підприємства "Центр державного земельного кадастру" в особі відокремленого підрозділу Дніпропетровської регіональної філії державного підприємства "Центр державного земельного кадастру" та просить суд стягнути з Державного підприємства "Центр державного земельного кадастру" заборгованість у розмірі 31 737,07 грн, з яких: 26 250 грн - основна заборгованість, 2 019,45 грн - 3% річних, 3 467,62 грн - сума інфляційних втрат.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 14.01.2021 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у ній матеріалами.

29.01.2021 представник відповідача подав відзив.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 12.03.2021 здійснено перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 06.04.2021.

26.03.2021 представник позивача подав відповідь на відзив.

01.04.2021 представник відповідача подав заперечення на відповідь на відзив.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 06.04.2021 відкладено підготовче засідання на 21.04.2021. Зобов`язано Державне підприємство "Центр державного земельного кадастру" в особі відокремленого підрозділу Дніпропетровської регіональної філії державного підприємства "Центр державного земельного кадастру" надати для огляду в судовому засіданні оригінали долучених до відзиву на позовну заяву документів.

21.04.2021 в судовому засіданні представник відповідача надав для огляду оригінали долучених до відзиву на позовну заяву документів.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 21.04.2021 закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду по суті на 12.05.2021.

У судовому засіданні 12.05.2021 розпочато розгляд справи по суті: заслухано виступи позивача та відповідача, встановлено обставини справи та досліджено докази, наявні у матеріалах справи.

Протокольною ухвалою від 12.05.2021 оголошено перерву на 26.05.2021

У судовому засіданні 25.05.2021 продовжено розгляд справи по суті. Під час судових дебатів, позивач просив позов задовольнити з підстав, викладених у поданих ним заявах по суті спору, відповідач просив у позові відмовити, з підстав, викладених у поданих ним заявах по суті спору,

У судовому засіданні 25.05.2021 у нарадчій кімнаті ухвалено судове рішення в порядку статті 240 Господарського процесуального кодексу України з оформленням вступної та резолютивної частини.

АРГУМЕНТИ СТОРІН

Позиція позивача, викладена у позові

Позивач вказує на неналежне виконання відповідачем умов договору на виконання робіт із землеустрою № 522 від 06.06.2013. Позивачем було перераховано відповідачу попередню оплату у розмірі 26 250,00 грн за виконання робіт, які відповідач не виконав.

Керуючись частиною 4 статті 849 Цивільного кодексу України позивач направив відповідачу вимогу про повернення авансу. Вказана вимога на думку позивача свідчить про реалізацію його права на відмову від договору підряду та його розірвання в односторонньому порядку.

Позивачем за неналежне виконання умов договору нараховано 3% річних у розмірі 2 019,45 грн та інфляційні втрати у розмірі 3 467,62 грн.

Позиція відповідача, викладена у відзиві

Відповідач зазначає, що він приступив до виконання своїх зобов`язань по договору та виконав роботу у повному обсязі, а саме: розробив сім проектів землеустрою на земельні ділянки із об`єктами зазначеними у додатку 1 до договору.

Відповідачем, як виконавцем, по всім земельним ділянкам були розроблені проекти землеустрою, які були передані позивачу як замовнику на погодження та в подальшому на висновки до органів Держгеокадастру та архітектури. Саме замовником згідно із умовами 5.2 договору проводиться подання документації на погодження третім особам... Неодноразово у висновках Держгеокадастру були зауваження, але не до розроблених виконавцем проектів землеустрою, а до геодезичних звітів, які були складені за результатами геодезичних робіт, що виконувались іншим суб`єктом господарювання, а не відповідачем.

Відтак допущені помилки у геодезичних звітах виявлені Держгеокадастром щодо їх невідповідності діючому законодавству повинен був виправити саме той суб`єкт, який виконував геодезичні роботи. Про це було повідомлено замовника листом від 17 липня 2017 року №3-2/350, запропоновано виправити зауваження та надати геодезичні звіти для подальшої роботи.

Відповідач вважає, що його вина відсутня, оскільки саме позивач надав невірні геодезичні звіти.

Позиція позивача, викладена у відповіді на відзив

Позивач посилається на те, що відповідачем не наданого жодного доказу на підтвердження того, що ним виконані роботи за договором.

Також, матеріали справи не містять підписаного обома сторонами акту виконаних робіт та доказів його направлення/отримання.

Позиція відповідача, викладена у запереченнях на відповідь на відзив

Відповідач зазначає, що позивач неправомірно в обґрунтування позову посилається на частину 4 статті 849 Цивільного кодексу України та вказує про те, що правовими наслідками відмови від договору підряду на підставі цієї частини статті 849 є виплата підрядникові плати за виконану частину роботи та відшкодування йому збитків, завданих розірванням договору.

Щодо актів, які підписані в односторонньому порядку, відповідач вказує про те, що позивач повинен був заперечити проти їх підписання, як то передбачено пунктами 5.4 та 5.5 договору.

Також відповідач вказує на необхідність застосування як стандарту доказування «вірогідність доказів» щодо обставини належного виконання ним обов`язків за договором.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ТА ДОКАЗИ, ЩО ЇХ ПІДТВЕРДЖУТЬ

06.06.2013 між Публічним акціонерним товариством "ДТЕК Дніпрообленерго" (замовник) та Державним підприємством "Центр державного земельного кадастру" (виконавець) було укладено договір на виконання робіт із землеустрою №522 (арк.с.9).

Відповідно до пункту 1.1 договору, у порядку та на умовах, визначених цим договором, виконавець зобов`язується своїми засобами за рахунок замовника розробити проект із землеустрою щодо відведення земельної ділянки по фактичному розташуванню ЗТП (адреси розташування вказані в додатку 1), а замовник прийняти та оплатити роботи.

Відповідно до додатку 1 до договору роботи стосувалися семи ліній ФГ, які знаходилися на семи земельних ділянках із різними площами (арк.с.10).

Пунктом 2.1.1 договору передбачено, що замовник не пізніше 5 календарних днів з дати підписання цього договору зобов`язаний надати виконавцю вихідні дані за актом приймання-передачі.

Згідно пункту 2.1.2 договору, замовник зобов`язаний оплатити виконавцю встановлену вартість робіт згідно із розділом 3 договору.

Загальна вартість робіт за цим договором становить 26 250,00 грн і складається з вартості робіт 21 875,00 грн без ПДВ та 4 375,00 грн - ПДВ (пункт 3.1 договору).

Відповідно до пункту 3.2 договору, розрахунки за цим договором проводяться шляхом 100% попередньої оплати, яка здійснюється на підставі рахунка-фактури протягом 3 календарних днів з дати підписання цього договору.

Пунктом 4.1 договору передбачено, що виконавець приступає до виконання робіт за договором не пізніше 5 календарних днів з моменту отримання попередньої оплати від замовника відповідно до пункту 3.2 договору та документів, визначених в пункті 2.1.1 договору.

Згідно пункту 4.2 договору, кінцевий термін виконання робіт за договором - не пізніше 135 календарних днів з моменту отримання від замовника попередньої оплати та документів, визначених в пункті 2.1.1 договору.

Пунктом 5.3 договору передбачено, що виконавець зобов`язується не пізніше 5 календарних днів після настання кінцевого терміну, визначеного в пункті 4.2 договору (з урахуванням умов п.5.2.), передати замовникові результати виконаних робіт та скласти й підписати зі свого боку акт виконаних робіт у 2-х примірниках.

Якщо в ході виконання робіт виявиться неминучість одержання негативного результату або недоцільність подальшого проведення робіт з причин, незалежних від виконавця, виконавець зобов`язаний призупинити їх, повідомивши про це замовника в 7-денний термін після призупинення робіт, та має право відмовитись від виконання робіт. (пункт 6.4 договору).

На виконання умов договору, позивачем 14.06.2013 було перераховано грошові кошти відповідачу у розмірі 26 250,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням №176580. Призначення платежу: аванс, розробка проекту землеуст.щодо відвед.ЗД по факт.розташ.лінії ФГ.

Матеріали справи не містять доказів надання замовником виконавцю вихідних даних як то передбачено пунктом 2.1.1 договору.

Позивачем було направлено на адресу відповідача лист № 42854/1001 від 20.06.2017 (арк.с.79), в якому позивач зазначає таке: «Прошу проінформувати про стан виконання робіт та строки повного виконання щодо виконання проектів землеустрою на земельні ділянки у м. Покров.»

Відповідачем було надано відповідь № 3-2/350 від 17.07.2017 (арк.с.57), в якій зазначено, що проекти землеустрою щодо відведення відповідних земельних ділянок (7 шт) були розроблені, але при виконанні робіт було виявлено, що геодезичні звіти, які виконувались іншими організаціями, не відповідають діючому законодавству. Пропонує виправити зауваження та надати геодезичні звіти для подальшої роботи.

Відповіді на цей лист позивач не надав, щодо інформації яка міститься у листі відповідача про те, що роботи були виконані позивач не заперечив.

Лише 17.05.2018 позивач направив на адресу відповідача лист № 33748/1001 в якому повідомив, що відповідно до договору на виконання робіт із землеустрою №522/09996-00 від 06.06.2013 платіжним дорученням №176580 від 14 червня 2013 було перераховано авансовий платіж в сумі 26 250,00 грн. Однак підрядні роботи, які повинні були бути виконані в обумовлені договором строки до теперішнього часу не виконані, тому втратили актуальність. Просить повернути суму авансу у розмірі 26 250,00 грн. Відповідно до статті 849 Цивільного кодексу України, замовник має право відмовитися від договору підряду якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим. Отже, замовник має право до настання строку виконання роботи підрядником відмовитись від договору підряду та вимагати повернення раніше сплаченого авансу за договором (арк.с.12).

Також, позивачем на адресу відповідача було направлено лист № 29077/1001 від 12.06.2019 (арк.с.58), із проектом додаткової угоди до договору.

Відповідачем було направлено на адресу позивача лист № 4-7/601 від 08.07.2019 (арк.с.59), в якому він зазначає, що також направляє додаткові угоди для підписання.

09.09.2019 позивачем було направлено на адресу відповідача лист № 51210/1001 від 09.09.2019 (арк.с.60), в якому зазначає, що направляє додаткові угоди для їх розгляду та підписання.

Матеріали справи не містять доказів того, що додаткова угода до договору була укладена.

ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ СТОРІН, ВИСНОВКИ СУДУ

Щодо правовідносин сторін

Згідно частини 1 статті 837 Цивільного кодексу України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

З огляду на наявний в матеріалах справи договір, між сторонами склались правовідносини підряду.

Щодо виконання договору

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Пунктом 4.1 договору передбачено, що виконавець приступає до виконання робіт за договором не пізніше 5 календарних днів з моменту отримання попередньої оплати від замовника відповідно до пункту 3.2 договору та документів, визначених в пункті 2.1.1 договору.

Як вже зазначалось судом, доказів надання вихідних даних від замовника до виконавця матеріали справи не містять. Водночас ця обставина не заперечується сторонами.

В той же час, ані позивач, ані відповідач не надали доказів того, коли саме були передані вихідні дані.

Відповідно суд позбавлений можливості встановити строк виконання відповідачем своїх зобов`язань згідно умов пункту 4.1 та 4.2 договору.

Так, згідно пункту 4.2 договору, кінцевий термін виконання робіт за договором - не пізніше 135 календарних днів з моменту отримання від замовника попередньої оплати та документів, визначених в пункті 2.1.1 договору (вихідних даних).

З огляду на викладене, суд доходить висновку про те, що позивачем не доведено порушення відповідачем строку виконання робіт за договором.

Надаючи оцінку доказам, які містяться в матеріалах справи суд зауважує, що прямих доказів того, що роботи були виконані матеріали справи не містять. Так, зокрема, відповідач не надав суду проектів землеустрою, які розроблялись відповідно до договору.

Але, листом № 3-2/350 від 17.07.2017 підтверджується, що відповідач приступив до виконання своїх зобов`язань по договору та виконав роботу, а саме: розробив сім проектів землеустрою на земельні ділянки із об`єктами зазначеними у додатку 1 до договору. Вказаний лист було отримано позивачем. Жодних заперечень на нього позивач не надав.

Крім того, позивач відповідно до пункту 5.5 договору про будь-які недоліки відповідачу також не повідомив.

Згідно зі статтею 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

У розумінні положень наведеної норми на суд покладено обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються скоріше були (мали місце), аніж не були.

Верховний Суд в ході касаційного перегляду судових рішень неодноразово звертався загалом до категорії стандарту доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови Верховного Суду від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18, від 18.11.2019 у справі № 902/761/18, від 04.12.2019 у справі № 917/2101/17). Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 у справі № 129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19).

Зазначений підхід узгоджується з судовою практикою ЄСПЛ, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) (пункт 1 статті 32 Конвенції). Так, зокрема, у рішенні 23.08.2016 у справі "Дж. К. та Інші проти Швеції" ("J.K. AND OTHERS v. SWEDEN") ЄСПЛ наголошує, що "у країнах загального права у кримінальних справах діє стандарт доказування "поза розумним сумнівом ("beyond reasonable doubt"). Натомість, у цивільних справах закон не вимагає такого високого стандарту; скоріше цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням "балансу вірогідностей". … Суд повинен вирішити, чи являється вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри".

Схожий стандарт під час оцінки доказів застосовано у рішенні ЄСПЛ від 15.11.2007 у справі "Бендерський проти України" ("BENDERSKIY v. Ukraine"), в якому суд, оцінюючи фактичні обставини справи, звертаючись до балансу вірогідностей, вирішуючи спір, виходив із того, що факти встановлені у експертному висновку, є більш вірогідним за інші докази.

Відповідно до статті 89 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про більшу вірогідність доказів, наданих відповідачем у підтвердження обґрунтування своєї позиції щодо виконання умов договору.

Щодо підстав позову

Як на правову підставу позову, позивач посилається на частину 4 статті 849 Цивільного кодексу України, в якій зазначено, що замовник має право у будь-який час до закінчення роботи відмовитися від договору підряду, виплативши підрядникові плату за виконану частину роботи та відшкодувавши йому збитки, завдані розірванням договору.

Водночас матеріали справи не містять будь-яких доказів того, що позивач до подання позову реалізовував своє право, яке передбачено цією статтею.

Так, у листі №33748/1001 від 17.05.2018 позивач вказує не на частину 4, а на частину 2 статті 849 Цивільного кодексу України, відповідно до якої якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків.

Суд погоджується з позицією відповідача, про те, що правові підстави та наслідки для застосування частини 2 та частини 4 статті 849 Цивільного кодексу України є різними.

Так, частина 4 передбачає право замовника відмовитися від договору підряду, виплативши підрядникові плату за виконану частину роботи та відшкодувавши йому збитків. Така відмова не пов`язана з порушенням виконавцем умов договору.

Натомість, застосування частини 2 статті 849 Цивільного кодексу є наслідком порушення умов договору підряду, зокрема невчасно розпочаті роботи, або виконання їх повільно.

До того ж матеріалами справи підтверджується, що сторони вчиняли дії, спрямовані на укладення додаткової угоди до спірного договору, а тому доводи позивача про те, що договір було розірвано судом не приймаються.

Враховуючи викладене, суд відмовляє у задоволенні позовних вимог щодо стягнення з відповідача суми попередньої оплати у розмірі 26 250,00 грн.

Щодо суми 3% річних та інфляційних втрат

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач заявив вимогу про стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 2 019,45 грн та інфляційних втрат у розмірі 3 467,62 грн.

Суд відмовляє у задоволенні позовних вимог щодо стягнення з відповідача 3% річних та інфляційних втрат, оскільки ці вимоги є похідними від вимоги про стягнення попередньої оплати.

СУДОВІ ВИТРАТИ

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Тому, судовий збір у розмірі 2 102,00 грн слід залишити за позивачем.

Керуючись статтями 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Акціонерного товариства "ДТЕК Дніпровські електромережі" (49107, м. Дніпро, шосе Запорізьке, 22; ідентифікаційний код 23359034) до Державного підприємства "Центр державного земельного кадастру" (03151, м. Київ, вул. Народного ополчення, буд. 3; ідентифікаційний код 21616582) в особі відокремленого підрозділу "Дніпропетровська регіональна філія Державного підприємства "Центр державного земельного кадастру" (49000, м. Дніпро, вул. Старокозацька, буд. 58; ідентифікаційний код 26372035) про стягнення заборгованості у розмірі 31 737,07 грн - відмовити повністю.

Судовий збір у розмірі 2 102,00 грн залишити за позивачем.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення до Центрального апеляційного господарського суду.

Оскільки Єдина судова інформаційно-телекомунікаційної система не почала функціонувати, відповідно до підпункту 17.5 пункту 17 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України апеляційні скарги подаються учасниками справи до господарського суду Дніпропетровської області.

Повне рішення складено 07.06.2021

Суддя Я.С. Золотарьова