ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

10 червня 2021 року Справа № 903/363/21

Суддя Господарського суду Волинської області Якушева І.О., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» про забезпечення позову б/н від 08.06.2021 (без виклику сторін),

в с т а н о в и л а:

24.05.2021 до Господарського суду Волинської області надійшла позовна заява б/н від 17.05.2021 Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста», в якій товариство просить:

- визнати недійсним акт приймання-передачі нерухомого майна від 30.08.2019, що посвідчений приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Волинської області Гаврилюк А.Ю., зареєстрований в реєстрі за №№897-898, та укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Луцьк Логістик» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЖК «Центральний»;

- застосувати наслідки недійсності правочину щодо акту приймання-передачі нерухомого майна від 30.08.2019, що посвідчений приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Волинської області Гаврилюк А.Ю., зареєстрований в реєстрі за №№897-898, та укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Луцьк Логістик» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЖК «Центральний», а саме: скасувати рішення приватного нотаріуса Луцького міського нотаріального округу Волинської області Гаврилюк Алли Юріївни (індексний номер 48504480 від 04.09.2019) про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) щодо нерухомого майна - Склад-холодильник (літера Г-1) загальною площею 1353,4 кв. м., розташований за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101);

- визнати недійсним акт приймання-передачі нерухомого майна від 30.08.2019, що посвідчений приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Волинської області. Гаврилюк А.Ю., зареєстрований в реєстрі за №№895-896, та укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Луцьк Логістик» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЖК «Центральний»;

- застосувати наслідки недійсності правочину щодо акту приймання-передачі нерухомого майна від 30.08.2019, що посвідчений приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Волинської області Гаврилюк А.Ю., зареєстрований в реєстрі за №№895-896, та укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Луцьк Логістик» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЖК «Центральний», а саме: скасувати рішення приватного нотаріуса Луцького міського нотаріального округу Волинської області Гаврилюк Алли Юріївни (індексний номер 48504290 від 04.09.2019) про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) щодо нерухомого майна - будівля адміністративного корпусу (А-2) загальною площею 682,5 кв. м., розташована за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101);

- визнати недійсним акт приймання-передачі нерухомого майна від 30.08.2019, що посвідчений приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Волинської області Гаврилюк А.Ю., зареєстрований в реєстрі за №№893-894, та укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Луцьк Логістик» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЖК «Центральний»;

- застосувати наслідки недійсності правочину щодо акту приймання-передача нерухомого майна від 30.08.2019, що посвідчений приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Волинської області Гаврилюк А.Ю., зареєстрований в реєстрі за №№893-894, та укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Луцьк Логістик» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЖК «Центральний», а саме: скасувати рішення приватного нотаріуса Луцького міського нотаріального округу Волинської області Гаврилюк Алли Юріївни (індексний номер 48502510 від 04.09.2019) про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) щодо нерухомого майна - будівля головного корпусу (В-2) загальною площею 4033,2 кв. м., розташована за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101);

- визнати недійсним акт приймання-передачі нерухомого майна від 30.08.2019, що посвідчений приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Волинської області Гаврилюк А.Ю., зареєстрований в реєстрі за №№891-892, та укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Луцьк Логістик» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЖК «Центральний»;

- застосувати наслідки недійсності правочину щодо акту приймання-передачі нерухомого майна від 30.08.2019, що посвідчений приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Волинської області Гаврилюк А.Ю., зареєстрований в реєстрі за №№891-892, та укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Луцьк Логістик» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЖК «Центральний», а саме: скасувати рішення приватного нотаріуса Луцького міського нотаріального округу Волинської області Гаврилюк Алли Юріївни (індексний номер 48501892 від 04.09.2019) про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) щодо нерухомого майна - склад (літера Ж-1) загальною площею 1836,6 кв. м., розташований за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101).

08.06.2021 до Господарського суду Волинської області надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» про забезпечення позову від 08.06.2021.

У заяві про забезпечення позову від 08.06.2021 ТзОВ «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» просить вжити заходи забезпечення позову, а саме: до набрання законної сили судовим рішенням Господарського суду Волинської області за наслідками розгляду позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Луцьк Логістик», Товариства з обмеженою відповідальністю «ЖК «Центральний» про визнання недійсними правочинів та застосування наслідків недійсності:

- накласти арешт на нерухоме майно Товариства з обмеженою відповідальністю «ЖК «Центральний», а саме: склад-холодильник (літера Г-1) загальною площею 1353,4 кв. м., розташований за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101); будівля адміністративного корпусу (А-2) загальною площею 682,5 кв. м., розташована за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101); будівля головного корпусу (В-2) загальною площею 4033,2 кв. м., розташована за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101); склад (літера Ж-1) загальною площею 1836,6 кв. м., розташований за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101);

- заборонити державним реєстраторам речових прав на нерухоме майно, в т. ч. нотаріусам, які здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень відповідно до вимог Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", вчинення будь-яких реєстраційних дій, в тому числі реєстрацію прав та їх обтяжень з відкриттям розділу, щодо наступних об`єктів нерухомого майна: 101; 101; 101; 10.

На обґрунтування заяви про забезпечення позову позивач посилається на те, що нерухоме майно, яке було передане відповідачем-1 на користь відповідача-2 на підставі оскаржуваних правочинів та зберігається в останнього, може бути відчужено на користь третіх осіб до моменту виконання рішення.

Зазначає, що наявність таких ризиків обумовлюється поведінкою відповідача-1 та відповідача-2, яка мала місце під час розгляду судових справ, предметом яких було стягнення з відповідача-1 на користь банку заборгованості на підставі кредитних договорів, коли посадовими особами було здійснено безоплатне відчуження нерухомого майна відповідача-1 на користь відповідача-2.

Окрім цього, позивач вважає, що невжиття таких заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Позивач вказує, що у нього є достатні підстави вважати, що у разі невжиття заходів забезпечення позову в рамках ініційованого позову є ризик настання негативних наслідків для позивача у вигляді подальшого відчуження об`єктів нерухомого майна на користь третіх осіб, які вже були відчужені відповідачем-1 на користь відповідача-2.

На думку позивача, відчуження майна відбулось з метою недопущення звернення стягнення на нього у зв`язку з невиконанням зобов`язань відповідачем-1 за кредитними договорами, право вимоги за якими було набуто позивачем 22.01.2021.

Як зазначає позивач у заяві, після того, як він звернувся з позовною заявою до суду, відповідач-2 передав нерухоме майно в оренду ТзОВ «Торговий дім «Аванта». На підтвердження цього позивач подає інформаційну довідку №260021822 від 04.06.2021 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Також позивач посилається на те, що, після публікації в Єдиному державному реєстрі судових рішень ухвали Господарського суду Волинської області від 27.05.2021 у справі №903/363/21 ТзОВ «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» в мережі інтернет виявило оголошення про продаж нерухомого майна, що є предметом спору.

До заяви заявник додав докази розміщення оголошення про продаж, згідно з яким продається цілісний майновий комплекс, який розташований у АДРЕСА_1 та складається з наступного майна: склад-холодильник (літера Г-1) загальною площею 1353,4 кв. м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101); будівля адміністративного корпусу (А-2) загальною площею 682,5 кв. м., (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101); будівля головного корпусу (В-2) загальною площею 4033,2 кв. м., (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101); склад (літера Ж-1) загальною площею 1836,6 кв. м., (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101).

Такі дії відповідача-2 позивач розцінює як намагання унеможливити повернення нерухомого майна попередньому власнику (відповідачу-1), зробити таке повернення неефективним в силу обтяження значними зобов`язаннями перед третіми особами, утруднити звернення стягнення на зазначене майно.

Згідно з частинами першою, другою статті 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Під забезпеченням позову необхідно розуміти вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, прийнятого за його позовом. Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може приховати майно, розтратити його, продати, знецінити (аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 у справі № 381/4019/18).

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 137 ГПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору, або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання.

Під забезпеченням позову слід розуміти вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, прийнятого за його позовом. Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може приховати майно, розтратити його, продати, знецінити.

Зі змісту вказаної норми вбачається, що під час розгляду заяви про застосування такого заходу забезпечення позову, як накладення арешту на майно або грошові кошти, суд має виходити з того, що цей захід забезпечення обмежує право особи користуватись та розпоряджатись грошовими коштами або майном, а тому може застосуватись у справі, у якій заявлено майнову вимогу, а спір вирішується про визнання права (інше речове право) на майно, витребування (передачу) майна, грошових коштів або про стягнення грошових коштів.

При цьому піддані арешту грошові кошти обмежуються розміром позову та можливими судовими витратами, а арешт майна має стосуватись майна, що належить до предмета спору.

Вжиття заходів забезпечення позову відповідно до статті 136 ГПК України є правом суду, а за наявності відповідних виняткових обставин, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку підстав для забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (частина четверта статті 137 ГПК України).

Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення у разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Якщо позивач звертається до суду з немайновою позовною вимогою, судове рішення у разі задоволення якої не вимагатиме примусового виконання, то в даному випадку не має взагалі застосуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, а має застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

У таких немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, зокрема, чи зможе позивач їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду (аналогічну правову позицію викладено у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16.08.2018 у справі № 910/1040/18).

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить визнати недійсними акти приймання-передачі нерухомого майна, застосувати наслідки недійсності правочину щодо актів приймання-передачі нерухомого майна у вигляді скасування рішення приватного нотаріуса про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, тобто з вимогами лише немайнового характеру.

Позовна заява ТзОВ «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» не містить вимог майнового характеру щодо нерухомого майна, яке відповідач-1 передав відповідачу-2. Проте, в заяві про забезпечення позову позивач просить накласти арешт на майно, тобто вчинити дію майнового характеру.

У зв?язку з відсутністю зв`язку між обраним позивачем заходом забезпечення позову і предметом позовних вимог ухвалою від 04.06.2021 суд відмовив у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» про забезпечення позову б/н від 02.06.2021.

З моменту прийняття ухвали від 04.06.2021 позивач не змінював предмет позову.

Заходи забезпечення позову повинні узгоджуватися з предметом та підставами позову.

Заходи забезпечення позову, які просить вжити позивач, не мають правового зв`язку з предметом позовних вимог - визнання недійсними актів приймання-передачі нерухомого майна, застосування наслідків недійсності правочину щодо актів приймання-передачі нерухомого майна у вигляді скасування рішення приватного нотаріуса про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, оскільки під час вирішення спору за такими вимогами судом буде досліджуватись правомірність передачі нерухомого майна до статутного капіталу відповідачем-1 відповідачу-2, правомірність прийняття державним реєстратором рішення про державну реєстрацію прав на майно.

Рішеннями Господарського суду Волинської області від 26.02.2020 у справі №903/529/18, від 30.06.2020 у справі №903/866/19, від 11.03.2020 у справі №903/864/19, від 27.05.2020 у справі №903/865/19 на користь ПАТ «Діамантбанк» у зв`язку з невиконанням відповідачем-1 кредитних зобов`язань з нього було стягнуто грошові кошти, а не звернуто стягнення на майно.

Таким чином, враховуючи приписи статей 136, 137 Господарського процесуального кодексу України, відсутній зв`язок між обраним позивачем заходом забезпечення позову і предметом позовних вимог.

Правового висновку про відсутність підстав для забезпечення позову у вигляді вчинення дій майнового характеру у разі якщо предметом позову у справі є позовні вимоги немайнового характеру (визнання недійсними договорів) дійшов Верховний Суд в постанові від 27.04.2021 у справі № 638/20248/19, зазначивши, що у разі задоволення позову рішення суду не підлягатиме примусовому виконанню, а тому незабезпечення позову в обраний спосіб не ускладнить чи унеможливить виконання рішення; такий захід забезпечення позову не відповідає змісту порушеного права та не є сумірним із заявленими вимогами.

Відповідно до ч. 4 ст. 236 Господарського процесуального кодексу України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Враховуючи предмет позову, з яким позивач звернувся до суду, відсутні підстави для висновку про ймовірність ускладнення чи унеможливлення ефективного захисту порушених прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду, у разі задоволення позову, відсутні підстави для висновку про те, що невжиття відповідних заходів забезпечення позову ускладнить чи унеможливить ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

З огляду на викладене, оцінивши обґрунтованість доводів позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості й адекватності вимог щодо забезпечення позову, забезпечення збалансованості інтересів сторін, наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, ймовірності ускладнення чи унеможливлення ефективного захисту або поновлення порушених прав та інтересів позивача, в разі невжиття таких заходів, суд дійшов висновку про відсутність правових підстави для задоволення заяви та вжиття заходів забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 136, 137, 138, 139, 140, 232, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

у х в а л и в:

відмовити у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста»» про забезпечення позову б/н від 08.06.2021.

Ухвали, постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено.

Ухвала може бути оскаржена до Північно-західного апеляційного господарського суду в порядку і строки встановлені ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Дата підписання повного тексту ухвали: 10.06.2021.

Суддя І. О. Якушева