ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"10" червня 2021 р.м. Одеса Справа № 916/224/14

Господарський суд Одеської області у складі судді Желєзної С.П., розглянувши заяву Теплодарської міської ради Одеської області (вх. №2-705/21 від 31.05.2021р.) про видачу дубліката наказу, виданого по справі

за позовом: Біляївського міжрайонного прокурора Одеської області в інтересах держави в особі Теплодарської міської ради Одеської області

до відповідача: відкритого акціонерного товариства "Одесенергобудтранс"

про стягнення 725 083,05 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Одеської області від 08.04.2014р. по даній справі, залишеним без змін постановою Вищого господарського суду України від 23.10.2014р., позов прокурора було задоволено у повному обсязі шляхом присудження до стягнення з відкритого акціонерного товариства "Одесаенергобудтранс" на користь Теплодарської міської ради Одеської області збитків у розмірі 725 083,05 грн., розподілено судові витрати.

05.11.2014р. господарським судом було видано наказ про примусове виконання рішення суду від 08.04.2014р. та постанови Вищого господарського суду України від 23.10.2014р. по даній справі.

Рішенням господарського суду Одеської області від 20.05.2016р., залишеним без змін постановою Одеського апеляційного господарського суду від 04.08.2016р., заява відкритого акціонерного товариства "Одесенергобудтранс" про перегляд рішення від 08.04.2014 р. за нововиявленими обставинами була задоволено, рішення суду від 08.04.2014р. - скасовано, у задоволенні позовних вимог відмовлено.

27.10.2016р. до господарського суду від органу державної виконавчої служби разом із оригіналом виконавчого документу надійшла постанова про закінчення виконавчого провадження ВП №45639007 від 12.10.2016р. щодо примусового виконання наказу суду від 05.11.2014р. по даній справі на підставі п. 5 ч. 1 ст. 39 Закону України „Про виконавче провадження, а саме у зв`язку із скасуванням рішення суду від 08.04.2014р. по даній справі.

Постановою Вищого господарського суду України від 15.11.2016р. касаційна скарга прокурора була задоволена частково шляхом скасування рішення суду від 20.05.2016р. та постанови від 04.08.2016р. із переданням заяви відкритого акціонерного товариства "Одесенергобудтранс" про перегляд рішення суду від 08.04.2014р. за нововиявленими обставинами на новий розгляд.

Ухвалою суду від 11.01.2017р. по даній справі, залишеною без змін постановою Одеського апеляційного господарського суду від 15.02.2017р. та постановою Вищого господарського суду України від 15.08.2017р., заява відкритого акціонерного товариства „Одесенергобудтранс про перегляд рішення суду від 08.04.2014р. за нововиявленими обставинами була залишена без задоволення, рішення суду від 08.04.2014р. - залишено без змін.

Листом від 01.08.2018р. господарським судом було надіслано на адресу Теплодарської міської ради Одеської області оригінал наказу суду від 05.11.2014р. по даній справі.

Ухвалою суду від 22.10.2019р. виконання рішення господарського суду Одеської області від 08.04.2014р. по даній справі за клопотанням Теплодарської міської ради Одеської області було відстрочено на строк до 01.06.2020р.

31.05.2021р. до господарського суду від Теплодарської міської ради Одеської області надійшла заява про видачу дублікату наказу суду від 05.11.2014р. по даній справі посилаючись на його втрату та ненадходження до міської ради після винесення державним виконавцем постанови від 03.12.2020р. про повернення виконавчого документу стягувачу.

01.06.2021р. до господарського суду надійшли заперечення приватного акціонерного товариства "Одесаенергобудтранс" на заяву позивача про видачу виконавчого документу із посиланням на відсутність передбачених законом підстав для її задоволення. Крім того, відповідачем було заявлено клопотання про розгляд заяви Теплодарської міської ради Одеської області у судовому засіданні за участю представника відповідача.

Розглянувши заяву позивача про видачу дублікату виконавчого документу, господарський суд дійшов наступних висновків.

Згідно зі ст. 326 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

В силу приписів ч. ч. 1, 3 ст. 327 ГПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції. Накази суду викладаються в електронній формі з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи шляхом заповнення відповідних форм процесуальних документів, передбачених Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему, і підписуються електронним цифровим підписом судді (в разі колегіального розгляду - електронними цифровими підписами всіх суддів, що входять до складу колегії). Наказ, судовий наказ, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - ухвала суду є виконавчими документами. Наказ, судовий наказ, ухвала суду мають відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом.

Відповідно до пп. 17.17 п. 17 розділу XI Перехідних положень ГПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи суд видає виконавчі документи в паперовій формі.

Відповідно до п. 19.4 розділу XI Перехідних положень ГПК України (у чинній редакції) до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви. За видачу стягувачу дубліката виконавчого документа справляється судовий збір у розмірі 0,03 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.

Враховуючи вимоги п. 19.4 розділу XI Перехідних положень ГПК України, якими не встановлено обов`язку суду вирішувати питання про видачу дублікату наказу у судовому засіданні, господарський суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заявленого приватним акціонерним товариством "Одесаенергобудтранс" клопотання про розгляд заяви позивача у судовому засіданні за участю представника відповідача.

Верховним Судом у постанові від 21.01.2019р. по справі №916/215/15-г було наголошено, що ГПК України не надає права відмовити в задоволенні заяви про видачу дубліката наказу з мотивів її необґрунтованості та не зобов`язує стягувача наводити причини втрати наказу. За встановлення факту невиконання судового рішення видача дубліката наказу не порушує прав боржника та не покладає на нього додаткових зобов`язань, оскільки дублікат наказу має повністю відтворювати втрачений наказ, у тому числі містити й дату його видачі. Натомість відсутність наказу у стягувача унеможливлює виконання рішення суду та порушує його права. Водночас обов`язковою умовою видачі дубліката наказу є звернення до суду із такою заявою в межах встановленого законом строку для пред`явлення його до виконання або його поновлення за рішенням суду.

Таким чином, Перехідними положеннями ГПК України передбачено умову, за наявності якої господарським судом може бути виданий стягувачеві дублікат наказу, а саме: відсутність спливу строку, встановленого для пред`явлення виданого наказу до виконання.

Згідно з ч. 1 ст. 22 Закону України „Про виконавче провадження (в редакції чинній на дату видачі наказу) від 21 квітня 1999 року N 606-XIV виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання в такі строки: 1) посвідчення комісій по трудових спорах, постанови судів у справах про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, - протягом трьох місяців; 2) інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не передбачено законом. Строки, зазначені у частині першій цієї статті, встановлюються для виконання судових рішень - з наступного дня після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до п. 5 Прикінцевих та перехідних положень Закону України „Про виконавче провадження від 02.06.2016р. № 1404-VIII виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 12 Закону України „Про виконавче провадження від 02.06.2016р. № 1404-VIII (з наступними змінами та доповненнями) виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців. Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.

Верховний Суд у постановах від 30.07.2019р. по справі № 922/3137/15, від 28.12.2018р. по справі № 910/11424/15 та від 20.05.2019р. п справі № 904/10285/15 дійшов висновку, що Законом України від 02.06.2016р. № 1404-VIII «Про виконавче провадження», який набрав чинності 05.10.2016р., збільшено до трьох років строк пред`явлення до виконання як наказів суду, виданих після набрання ним чинності, так і наказів суду, які були видані на виконання судових рішень до 05.10.2016р. та строк пред`явлення до виконання яких станом на 05.10.2016р. не сплинув.

Як вбачається з матеріалів справи, 12.10.2016р. державним виконавцем Біляївського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження ВП №45639007 щодо примусового виконання наказу суду від 05.11.2014р. про стягнення із відповідача на користь Теплодарської міської ради Одеської області збитків у розмірі 725 083,05грн. на підставі п. 5 ч. 1 ст. 39 Закону України „Про виконавче провадження.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 39 Закону України „Про виконавче провадження виконавче провадження підлягає закінченню у разі скасування або визнання нечинним рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

Проте, за результатами нового розгляду заяви відкритого акціонерного товариства „Одесенергобудтранс про перегляд рішення суду від 08.04.2014р. за нововиявленими обставинами згідно ухвали суду від 11.01.2017р., залишеною без змін постановою Одеського апеляційного господарського суду від 15.02.2017р. та постановою Вищого господарського суду України від 15.08.2017р., рішення від 08.04.2014р. було залишено без змін.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Європейським Судом з прав людини у рішенні по справі «Горнсбі проти Греції» від 19.03.1997р. було вказано, що відповідно до усталеного прецедентного права, пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав та обов`язків. Таким чином, ця стаття проголошує "право на суд", одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система Договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін. Важко собі навіть уявити, щоб стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, - а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у статті 6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який Договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію.

Відповідно до висновків, наведених у постанові Верховного Суду від 29.10.2020р. по справі №916/922/16 тлумачення норм частини третьої статті 23 Закону України "Про виконавче провадження" № 606-XIV та частини п`ятої статті 12 Закону України "Про виконавче провадження" № 1404-VIII свідчить, що строк повторного пред`явлення виконавчого документа починається знову з моменту формального повернення виконавчого документа, якщо підстави повернення пов`язані суто з обставинами та результатами виконання рішення. Поряд з цим повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - це результат об`єктивно існуючих обставин зовнішнього характеру, за які учасники виконавчого провадження не відповідають. Тому в цьому випадку строк повторного пред`явлення починається з моменту усунення цієї заборони, зовнішньої обставини.

Підсумовуючи вищевикладене, керуючись засадами (принципами) господарського судочинства, зокрема, принципом обов`язковості судового рішення, господарський суд доходить висновку, що після нового розгляду заяви відповідача про перегляд рішення суду від 08.04.2014р. за нововиявленими обставинами згідно ухвали суду від 11.01.2017р., залишеною без змін постановою Одеського апеляційного господарського суду від 15.02.2017р., Теплодарська міська рада Одеської області мала право пред`явити наказ від 05.11.2014р. до виконання у строк до 15.02.2020р. згідно п. 5 Прикінцевих та перехідних положень Закону України „Про виконавче провадження від 02.06.2016р. № 1404-VIII (протягом трьох років з дня набрання ухвалою суду від 11.01.2017р. законної сили), тобто з моменту усунення зовнішньої обставини, яка виключала можливість виконання судового рішення.

Згідно з п. 2 ч. 4 ст. 12 Закону України „Про виконавче провадження строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі надання судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, відстрочки або розстрочки виконання рішення.

Ухвалою суду від 22.10.2019р. виконання рішення господарського суду Одеської області від 08.04.2014р. по даній справі за клопотанням Теплодарської міської ради Одеської області було відстрочено на строк до 01.06.2020р.

Згідно зі ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.

Верховним Судом у постанові від 08.02.2021р. по справі №5017/3072/2012 наголошено, що суть переривання строку полягає у тому, що при настанні зазначених обставин (юридичних фактів) перебіг строку починається спочатку, а час, який минув до перерви, до нового строку не зараховується. Про це було безпосередньо зазначено у ч. 2 ст. 23 Закону України „Про виконавче провадження від 21.04.1999р. N 606-XIV, тоді як в чинній редакції Закону України „Про виконавче провадження від 02.06.2016р. № 1404-VIII питання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання урегульовано статтею 12, але в ній ця норма відсутня.

З огляду на вищевикладене, господарський суд доходить висновку, що строки пред`явлення наказу від 05.11.2014р. перервались у зв`язку з наданням судом розстрочки виконання судового рішення згідно ухвали суду 22.10.2019р. Враховуючи закріплене приписами чинного законодавства поняття переривання строків, а також розрахунку строків після їх переривання, господарський суд доходить висновку про наявність у Теплодарської міської ради Одеської області права пред`явити наказ суду від 05.11.2014р. до виконання у строк до 01.06.2023р., тобто протягом трьох років після закінчення строку, встановленого ухвалою суду від 22.10.2019р. про відстрочення виконання судового рішення.

03.11.2020р. Теплодарська міська рада Одеської області звернулась до Біляївського міськрайонного відділу ДВС Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) із заявою про примусове виконання наказу суду від 05.11.2014р. по даній справі.

03.12.2020р. державним виконавцем Біляївського міськрайонного відділу ДВС Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Яровим В.М. було винесено постанову ВП №63615740 про повернення Теплодарській міській раді Одеської області оригіналу наказу від 19.02.2019р. по справі №916/1961/18.

Супровідним листом №29602/30 від 03.12.2020р. Біляївським міськрайонним відділом ДВС Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) було надіслано на адресу позивача постанову від 03.12.2020р., винесену при примусовому виконанні наказу від 05.11.2014р. по справі №916/224/14.

Відповідно до службової записки начальника юридичного відділу виконавчого комітету Теплодарської міської ради Одеської області від 06.05.2021р. на адресу виконавчого комітету постанови державного виконавця разом із оригіналами наказів по справам №916/224/14 та №916/1961/18 не надходили.

11.05.2021р. працівниками Теплодарської міської ради Одеської області було складено акт про втрату оригіналів наказів від 19.02.2019р. по справі №916/1961/18 та від 05.11.2014р. по справі №916/224/14.

Листом №14348/30 від 19.05.2021р. Біляївським міськрайонним відділом ДВС Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) у відповідь на звернення Теплодарської міської ради Одеської області було повідомлено, що 03.12.2020р. згідно постанови державного виконавця, винесених на підставі ст. 37 Закону України „Про виконавче провадження, виконавчі документи по справам №916/224/14 та №916/1961/18 були повернуті на адресу стягувача.

Листом №15872/30 від 04.06.2021р. Біляївським міськрайонним відділом ДВС Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) у відповідь на звернення Теплодарської міської ради Одеської області було повідомлено трек-номер рекомендованого листа, яким на адресу позивача були повернуті оригінали виконавчих документів по справам №916/224/14 та №916/1961/18.

З огляду на вищевикладене, господарський суд доходить висновку про звернення Теплодарської міської ради Одеської області до суду із заявою про видачу дублікату виконавчого документу у межах строку, встановленого для пред`явлення наказу суду від 05.11.2014р. до виконання, що згідно висновків Верховного Суду, наведених у постанові від 21.01.2019р. по справі №916/215/15-г, є достатньою підставою для видачі дублікату виконавчого документу.

При цьому, господарський суд зазначає, що відсутність в матеріалах справи постанови державного виконавця від 03.12.2020р. про повернення виконавчого документу не впливає на висновки суду про наявність підстав для задоволення поданої заяви, оскільки згідно наведеного по тексту ухвали вище аналізу обставин справи та положень чинного законодавства позивач у будь-якому випадку має право пред`явити наказ від 05.11.2014р. до виконання у строк до 01.06.2023р.

Підсумовуючи вищевикладене, приймаючи до уваги звернення Теплодарської міської ради Одеської області до суду із даною заявою у межах строку, встановленого для пред`явлення виконавчих документів до виконання, господарський суд, керуючись приписами п. 19.4 розділу XI Перехідних положень ГПК України, дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення заяви позивача та видачі дублікату виконавчого документу.

Керуючись ст. 234, пунктом. 19.4 розділу XI Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Заяву Теплодарської міської ради Одеської області (вх. №2-705/21 від 31.05.2021р.) про видачу дублікату наказу задовольнити.

2. Видати Теплодарській міській раді Одеської області дублікат наказу господарського суду Одеської області від 05.11.2014р. про примусове виконання рішення господарського суду Одеської області від 08.04.2014р. та постанови Вищого господарського суду України від 23.10.2014р. по справі №916/224/14 про стягнення з відкритого акціонерного товариства "Одесаенергобудтранс" (65490, Одеська область, м. Теплодар, вул. Комунальна, 1, ) на користь Теплодарської міської ради Одеської області (65490, Одеська область, м. Теплодар, вул. Піонерна, 7, , р/р 0020, код платежу: 130502, банк отримувача: ГУДКСУ в Одеській області) 725083/сімсот двадцять п`ять тисяч вісімдесят три/грн. 05 коп. збитків.

Ухвала набирає законної сили в порядку ст. 235 ГПК України та може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її підписання.

Повний текст ухвали підписано 10.06.2021р.

Суддя С.П. Желєзна

ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ

НАКАЗ

ДУБЛІКАТ

"05" листопада 2014 р.№ 916/224/14

На примусове виконання рішення господарського суду Одеської області від 08.04.2014р. та Постанови Вищого господарського суду України від 23.10.2014р. по справі №916/224/14

Стягнути з Відкритого акціонерного товариства "Одесаенергобудтранс" (65490, Одеська область, м. Теплодар, вул. Комунальна, 1, ) на користь Теплодарської міської ради Одеської області (65490, Одеська область, м. Теплодар, вул. Піонерна, 7, , р/р 0020, код платежу: 130502, банк отримувача: ГУДКСУ в Одеській області) 725083/сімсот двадцять п`ять тисяч вісімдесят три/грн. 05коп. збитків.

Рішення набрало законної сили 23.10.2014р.

Наказ дійсний для пред`явлення до виконання відповідно до положень п.2 ч.1 ст.22 Закону України Про виконавче провадження.

Наказ виданий на підставі ухвали господарського суду Одеської області від 10.06.2021р. по справі №916/224/14. Наказ підписаний суддею Желєзною С.П. у зв`язку із звільненням судді Горячук Н.О., якою було розглянуто справу №916/224/14, у відставку.

Суддя С.П. Желєзна