ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"09" червня 2021 р. м. Рівне Справа № 918/327/21

Господарський суд Рівненської області у складі судді Церковної Н.Ф. при секретарі судового засідання Оліфер С.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження матеріали справи за позовом Керівника Дубенської окружної прокуратури Рівненської області в інтересах держави в особі Бокіймівської сільської ради Рівненської області до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю РІВНЕГАЗ ЗБУТ" про стягнення коштів в сумі 59 405,91 грн.

За участю сторін:

Від прокуратури - Христик Н.П.

Від позивача - не з`явився

Від відповідача - Якимчук О.М.

ВСТАНОВИВ:

У травні 2021 року Керівник Дубенської окружної прокуратури Рівненської області в інтересах держави в особі Бокіймівської сільської ради Рівненської області звернулось до Господарського суду Рівненської області із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю РІВНЕГАЗ ЗБУТ" про стягнення коштів в сумі 59 405,91 грн.

28.05.2021 року відповідачем подано клопотання про розгляд даної справи в порядку загального позовного провадження.

01.06.2021 року на адресу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву.

07.06.2021 року від позивача надійшла відповідь на відзив.

Ухвалою суду від 09.06.2021 року у задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю РІВНЕГАЗ ЗБУТ" про розгляд справи №918/327/21 у порядку загального позовного провадження - відмовлено.

09.06.2021 року в судовому засіданні втановлено, що предметом позову у даній справі є стягнення з відповідача 59 405,91 грн коштів, які, на думку та переконання прокурора, були отримані безпідставно на підставі додаткових угод, котрі, в силу положень законодавства, є нікчемними.

В обґрунтування позовних вимог прокурор здійснює посилання на положення ст. 37 Закону України "Про публічні закупівлі", ч. 2 ст. 215 ЦК України та засвідчує, що додаткові угоди №2 від 19.10.2018 року, №3 від 22.10.2018 року, №4 від 23.10.2018 року, та № 5 від 24.102018 року до договору про постачання природного газу для потреб непобутових споживачів №41GВRvz491-18 від 02.10.2018 року є нікчемними, а отже, недійсними, оскільки укладені в порушення положень ч. 4 ст. 36 ЗУ "Про публічні закупівлі", а тому вважає, що кошти, які були сплачені на підставі нікчемних угод, є такими, що отримані відповідачем безпідставно.

Поруч з цим, відповідно до ухвали від 02.03.2021 року Верховним Судом у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду було прийнято касаційну скаргу ТОВ "АС" у справі №927/491/19 за позовом Заступника керівника Чернігівської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Відділу освіти, сім`ї, молоді та спорту Чернігівської райдержадміністрації до ТОВ "АС" про визнання додаткових угод недійсними та стягнення 253 229,67 грн.

Як встановлено судом, у межах справи №927/491/19 розглядались позовні вимоги заступника керівника Чернігівської місцевої прокуратури, в інтересах держави, в особі позивача - Відділу освіти, сім`ї, молоді та спорту Чернігівської райдержадміністрації до ТОВ "АС" про визнання недійсними: додаткової угоди № 2 від 05.09.2018 року, додаткової угоди № 3 від 17.09.2018 року, додаткової угоди № 4 від 25.09.2018 року, додаткової угоди № 5 від 16.10.2018 року до договору на постачання природного газу від 02.08.2018 року №621(18)Б, що укладені між Відділом освіти, сім`ї, молоді та спорту Чернігівської районної державної адміністрації та ТОВ "АС", та про стягнення з останнього 253 229,67 грн. збитків у вигляді надмірно сплачених відповідачу грошових коштів.

В обґрунтування позову прокурор зазначив, що внаслідок укладення таких угод збільшилась ціна природного газу для позивача. Відтак, проркурор вважав, що спірні додаткові угоди були укладені без належних на те підстав та обґрунтованого документального підтвердження підвищення ціни природного газу упродовж вересня-жовтня 2018 року, чим порушено норми статей 3, 36 Закону України "Про публічні закупівлі" та умови основного Договору, а, відтак, ці правочини підлягають визнанню недійсними в судовому порядку. Враховуючи, що позивач сплачував кошти за поставлений природний газ відповідно до цін, указаних у спірних додаткових угодах (тобто за збільшеними цінами), прокурор, на підставі ст. 1212 Цивільного кодексу України, просив стягнути з відповідача 253 229,67грн. надмірно сплачених коштів.

Рішенням Господарського суду Чернігівської області від 19.12.2019 року у справі №927/491/19 позов заступника керівника Чернігівської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Відділу освіти, сім`ї, молоді та спорту Чернігівської райдержадміністрації задоволено, визнано недійсними додаткову угоду № 2 від 05.09.2018 року, додаткову угоду № 3 від 17.09.2018 року, додаткову угоду № 4 від 25.09.2018 року, додаткову угоду № 5 від 16.10.2018 року до Договору, ухвалено стягнути з ТОВ "АС" на користь Відділу освіти, сім`ї, молоді та спорту Чернігівської районної державної адміністрації кошти в розмірі 253 229,67 грн.

При цьому, рішення суду першої інстанції мотивовано наявністю правових підстав для визнання спірних додаткових угод недійсними з посиланням на приписи ст.ст. 203, 215 ЦК України, як таких, що укладені з порушенням ч. 4 ст. 36 Закону України "Про публічні закупівлі", з огляду на встановлені судом обставини реального коливання цін на товар на рівні значно нижчому, ніж погоджено сторонами в спірних додаткових угодах. Судом першої інстанції зазначено, що внаслідок неправомірного збільшення ціни на газ шляхом укладання спірних додаткових угод з порушенням законодавства, мала місце переплата позивачем коштів у розмірі 253 229,67 грн., на підставі чого вимоги прокурора в частині стягнення коштів підставно обґрунтовані приписами ст. 1212 ЦК України.

03.09.2020 року Північним апеляційним господарським судом у справі №927/491/19 було ухвалено постанову якою змінено мотивувальну частину рішення Господарського суду Чернігівської області від 19.12.2019 року, а резолютивну частину рішення суду першої інстанції залишено без змін.

При цьому апеляційний суд дійшов висновку, що в сторін не було підстав для збільшення ціни договору на підставі п. 2 ч. 4 ст. 36 Закону України "Про публічні закупівлі", оскільки ТОВ "АС", направляючи листи-пропозиції щодо внесення змін до договору поставки газу від 02.08.2018 року не надало доказів наявності коливання на ринку щодо товару "природний газ видобутий в Україні" в відсотковому співвідношенні до ринкової вартості газу на момент укладення договору поставки. Відтак, усі зміни, внесені додатковими угодами №№ 2-5 від 05.09.2018 року, 17.09.2018 року, 25.09.2018 року, 16.10.2018 року суперечать ст.ст. 3, 36 Закону України "Про публічні закупівлі", що має наслідком визнання їх недійсними в порядку ст.ст. 203, 215 ЦК України.

19 лютого 2021 року Верховним Судом постановлено ухвалу у справі №927/491/19, якою справу №927/491/19 разом з касаційною скаргою ТОВ "АС" на постанову Північного апеляційного господарського суду від 03.09.2020 року та рішення Господарського суду Чернігівської області від 19.12.2019 року передано на розгляд об`єднаної палати Касаційного господарського суду в складі Верховного Суду.

02.03.2021 року Верховний Суд у складі колегії суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду постановив прийняти касаційну скаргу ТОВ "АС" на рішення Господарського суду Чернігівської області від 19.12.2019 року та постанову Північного апеляційного господарського суду від 03.09.2020 року у справі №927/491/19 до розгляду.

16.04.2021 року Верховним Судом постановлено ухвалу у справі №927/491/19, якою оголошено перерву у розгляді касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "АС" на рішення Господарського суду Чернігівської області від 19.12.2019 року та постанову Північного апеляційного господарського суду від 03.09.2020 року у справі № 927/491/19 до 18 червня 2021 року.

Об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду зазначено, що відповідно до ч. 1 ст. 37 Закону України "Про публічні закупівлі" (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин у справі №927/491/19) договір про закупівлю є нікчемним у разі його укладення з порушенням вимог ч. 4 ст. 36 цього Закону. Відповідно до ст.ст. 37, 43 Закону України "Про публічні закупівлі", ст.ст. 15, 16, 203, 215 ЦК України не вимагається визнання недійсним правочину, нікчемного в силу закону. А такий спосіб захисту як визнання недійсним нікчемного правочину не є способом захисту прав та інтересів, установленим законом.

Предметом касаційного розгляду також, з поміж іншого, виступає вирішення питання правильності обраного прокурором способу захисту та можливості застосування приписів ст. 1212 ЦК України в спірних правовідносинах.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (ч. 1 ст. 129 Конституції України). Аналогічний припис закріплений частиною 1 статті 11 ГПК України.

Елементом верховенства права є принцип правової визначеності, який зокрема передбачає, що закон, як і будь-який інший акт держави, повинен характеризуватися якістю, щоб виключити ризик свавілля.

На думку Європейського суду з прав людини, поняття "якість закону" означає, що національне законодавство повинно бути доступним і передбачуваним, тобто визначати достатньо чіткі положення, аби дати людям адекватну вказівку щодо обставин і умов, за яких державні органи мають право вживати заходів, що вплинуть на конвенційні права цих людей (див. mutatismutandis рішення ЄСПЛ у справах "C. G. та інші проти Болгарії" від 24 квітня 2008 року ("C. G. аnd Others v. Bulgaria", заява № 1365/07, § 39), "Олександр Волков проти України" від 9 січня 2013 року ("Oleksandr Volkov v. Ukraine", заява № 21722/11, § 170).

Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що формулювання законів не завжди чіткі. Тому їх тлумачення та застосування залежить від практики. І роль розгляду справ у судах полягає саме в тому, щоб позбутися таких інтерпретаційних сумнівів з урахуванням змін у повсякденній практиці (див. mutatismutandis рішення ЄСПЛ у справах "Кантоні проти Франції" від 11.11.1996р. ("Cantoni v. France", заява №17862/91, §31-32), "Вєренцов проти України" від 11.04.2013р. ("Vyerentsov v. Ukraine", заява №20372/11, §65).

Також слід зазначити, що суперечливі правові позиції суду порушують приписи статті 6 Конвенції.

Такого висновку дійшов Європейський суд з прав людини в справі "Аксіс та інші проти Туреччини" (заява №4529/06) передає інформаційний ресурс: Ukrainian Aspect вказавши на те, що очевидні суперечності в прецедентній практиці вищого суду та невиконання механізму, спрямованого на забезпечення гармонізації судової практики стали причиною порушення прав громадян на справедливий судовий розгляд.

Верховний Суд повинен забезпечувати єдність судової практики, щоб виправляти непослідовності та в такий спосіб підтримувати громадську довіру до судової системи (рішення ЄСПЛ "Альбу та інші проти Румунії", заява №34796/09).

Наявність глибоких та довгострокових розходжень в судовій практиці, неспроможність правової системи держави подолати їх, призводить до порушення права на справедливий судовий розгляд.

Під судовими рішеннями в подібних правовідносинах слід розуміти такі рішення, де подібними є предмети спору, підстави позову, зміст позовних вимог і встановлені судом фактичні обставини, а також наявне однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин (п.6.30 постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.05.2020 року у справі №910/719/19).

На підставі наведеного вище, суд приходить до висновку, що справа №927/491/19, що переглядається в касаційному порядку, є подібною зі справою №918/327/21. Зміст позовних вимог та предмет спору (визнання недійсними додаткових угод до договору на постачання природного газу, стягнення переплачених коштів (справа №927/491/19) та стягнення безпідставно отриманих коштів на підставі нікчемних додаткових угод (справа №918/327/21)); підстави позову (укладення додаткових угод з порушенням ст. 36 Закону України "Про публічні закупівлі" внаслідок чого виникла переплата позивачем коштів); а також наявне однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин (ст.ст. 36, 37 Закону України "Про публічні закупівлі", ст.ст. 203, 215, 1212 ЦК України). Встановлені в справі №927/491/19 фактичні обставини є подібними з обставинами у справі №918/327/21.

Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 228 ГПК України, суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі, зокрема, в разі перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду. Провадження в справі зупиняється до закінчення перегляду в касаційному порядку (п. 11 ч. 1 ст. 229 ГПК України).

Таким чином, враховуючи, що на даний час Верховним Судом у складі колегії суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду не прийнято та офіційно не оприлюднено остаточне рішення у справі №927/491/19, з метою дотримання принципу правової визначеності, суд дійшов висновку про наявність підстав для зупинення провадження в справі №918/327/21 до розгляду Верховним Судом у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду справи №927/491/19 та оприлюднення повного тексту постанови.

Керуючись ст.ст. 228, 229, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

Зупинити провадження у справі №918/327/21 за позовом Керівника Дубенської окружної прокуратури Рівненської області в інтересах держави в особі Бокіймівської сільської ради Рівненської області до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю РІВНЕГАЗ ЗБУТ" про стягнення коштів в сумі 59 405,91 грн до закінчення перегляду в касаційному порядку справи №927/491/19 за позовом Заступника керівника Чернігівської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Відділу освіти, сім`ї, молоді та спорту Чернігівської райдержадміністрації до Товариства з обмеженою відповідальністю "АС" про визнання додаткових угод недійсними та стягнення 253 229,67 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 235 ГПК України ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення та підлягає оскарженню в апеляційному порядку.

Відповідно до ст.ст. 253, 256, 257 ГПК України апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Північно-західного апеляційного господарського суду, протягом десяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається - https://court.gov.ua/sud5019/.

Ухвала підписана 09.06.2021р.

Суддя Церковна Н.Ф.