ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" червня 2021 р.м. ХарківСправа № 922/1197/21

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Прохорова С.А.

при секретарі судового засідання Яковенко Ю.В.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Приватного акціонерного товариства "Концерн АВЕК та Ко", 61002, м. Харків, вул. Сумська, 70,
до Харківської міської ради, 61003, м. Харків, м-н Конституції, 7,
про визнання незаконним і скасування рішення та визнання договору оренди землі поновленим
за участю представників:

позивача - Залеська А.С. (ордер АН №1031456 від 25.03.2021

відповідача Коваль Г.Ю. (посвідчення №1759)

ВСТАНОВИВ:

ПрАТ «Концерн авек та ко» звернулось до Харківської міської ради із позовною заявою про визнання незаконним та скасувати п. 14 додатку № 2 до рішення 3 сесії Харківської міської ради 8 скликання від 24.02.2021 № 48/21 «Про надання юридичним та фізичним особам дозволу на розроблення документації із землеустрою», що стосується надання дозволу територіальній громаді м. Харкова на розроблення технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки площею 0,2200 га (кадастровий номер :09:001:0015) комунальної власності для експлуатації торговельного майданчику з організацією торгівлі автозапчастинами та автомобілями по просп. Ювілейному ріг вул. Академіка Павлова; визнання договору оренди землі від 03.08.2004 (зареєстрований в Харківській регіональній філії Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру при Державному комітету України по земельних ресурсах» в книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі (книга № 4) 03.08.2004 за № 66124/04), укладеним між Харківською міською радою та Приватним акціонерним товариством «Концерн авек та ко» (на момент укладення договору акціонерне товариство «Концерн авек та ко», ) стосовно оренди земельної ділянки із кадастровим номером :09:001:0015 площею 0,2200 га, що розміщена за адресою: м. Харків, просп. Ювілейному ріг вул. Академіка Павлова, поновленим на той саме строк і на тих саме умовах; визнання укладеною між Харківською міською радою та Приватним акціонерним товариством «Концерн авек та ко» () додаткову угоду про поновлення дії договору оренди землі від 03.08.2004 (зареєстрований в Харківській регіональній філії Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру при Державному комітету України по земельних ресурсах» в книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі (книга № 4) 03.08.2004 за № 66124/04) у запропонованій редакції.

В обґрунтування позовних вимог Позивачем зазначається, що договір оренди землі від 03.08.2004, укладений між Харківською міською радою та Приватним акціонерним товариством «Концерн авек та ко» (на момент укладення договору акціонерне товариство «Концерн авек та ко»), зареєстрований в Харківській регіональній філії Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру при Державному комітету України по земельних ресурсах» в книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі (книга № 4) 03.08.2004 за № 66124/04, з урахуванням змін та доповнень, внесених додатковою угодою від 21.11.2011, вважається поновленим на той самий строк та на тих самих умовах, оскільки відповідно до ст. 33 Закону України «Про оренду землі» в редакції, що діяла на момент припинення чинності спірним договором оренди землі, у разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.04.2021, для розгляду справи було визначено суддю Прохорова С.А.

Ухвалою суду від 15.04.2021 було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження та розпочато підготовче провадження.

Також, 13.05.2021 до суду надійшла заява позивача в якій він просив суд вжити заходи забезпечення позову та яку було задоволено ухвалою від 15.04.2021 та яку було задоволено ухвалою суду від 15.04.2021.

Відповідачем надано відзив на позовну заяву (вх. №9973 від 30.04.2021) в якому він просить відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі у зв`язку із їх необґрунтованістю та невідповідністю нормам матеріального права.

Позивачем надано відповідь на відзив на позовну заяву (вх. №10646 від 11.05.2021), в якій він заперечує проти доводів відповідача, зазначає, що вони не спростовують аргументів позовної заяви.

Ухвалою суду від 12.05.2021 було закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті.

В ході розгляду даної справи господарським судом Харківської області, у відповідності до п.4 ч.5 ст.13 ГПК України, було створено учасникам справи умови для реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом у межах строків, встановлених ГПК України.

В ході розгляду даної справи судом було в повному обсязі досліджено письмові докази у справі, пояснення учасників справи, викладені в заявах по суті справи - у відповідності до приписів ч. 1 ст. 210 ГПК України, а також з урахуванням положень ч. 2 цієї норми, якою встановлено, що докази, які не були предметом дослідження в судовому засіданні, не можуть бути покладені судом в основу ухваленого судового рішення.

Присутні в судовому засіданні представники сторін погодилися з тим, що судом досліджено всі докази, які надано сторонами у відповідності до ст. 74 ГПК України.

Враховуючи положення ст. ст. 13, 74 ГПК України якими в господарському судочинстві реалізовано конституційний принцип змагальності судового процесу, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та заперечень та здійснені всі необхідні дії для забезпечення сторонами реалізації своїх процесуальних прав, а тому вважає за можливе розглядати справу за наявними в ній матеріалами і документами.

Відповідно до ст. 219 Господарського процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

У судовому засіданні 02.06.2021 відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, всебічно та повно дослідивши надані учасниками судового процесу докази, суд встановив наступне.

03.08.2004 між Харківською міською радою та Приватним акціонерним товариством «Концерн авек та ко» (на момент укладення договору акціонерне товариство «Концерн авек та ко») укладено договір оренди землі, яким останньому було передано в строкове платне користування земельну ділянку із кадастровим номером :09:001:0015 площею 0,2200 га, що розміщена за адресою: м. Харків, просп. Ювілейний (колишній просп. 50-річчя ВЛКСМ) (ріг вул. Академіка Павлова) для експлуатації торговельного майданчика з організацією торгівлі автозапчастинами та автомобілями. Договір укладено терміном до 01.05.2009. Договір оренди зареєстровано в Харківській регіональній філії Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру при Державному комітету України по земельних ресурсах» в книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі (книга № 4) 03.08.2004 за № 66124/04, про що міститься відповідний запис на договорі. Додатковою угодою від 21.11.2011 подовжено термін дії вищевказаного договору до 31.12.2016.

Листом від 28.11.2016 № 677 Позивач повідомило Харківську міську раду про намір продовжити використання земельної ділянки для експлуатації торгівельного майданчику. На даний лист від Харківської міської ради жодних заперечень не надходило.

Позивач продовжив використовувати земельну ділянку та сплачувати за нею орендну плату, що підтверджується бухгалтерською довідкою від 23.03.2021. Харківська міська рада орендні платежі приймала, проти продовження використання земельної ділянки не заперечувала.

Відповідно до ст. 33 Закону України «Про оренду землі» в редакції, що діяла на момент припинення чинності спірним договором оренди землі, у разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

З урахуванням всього вищевикладеного договір оренди землі від 03.08.2004, укладений між Харківською міською радою та Приватним акціонерним товариством «Концерн авек та ко» (на момент укладення договору акціонерне товариство «Концерн авек та ко»), зареєстрований в Харківській регіональній філії Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру при Державному комітету України по земельних ресурсах» в книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі (книга № 4) 03.08.2004 за № 66124/04, з урахуванням змін та доповнень, внесених додатковою угодою від 21.11.2011, вважається поновленим на той самий строк та на тих самих умовах.

Натомість у 2019 році Харківська міська рада звернулась до ПрАТ «Концерн авек та ко» із вимогою повернути спірну земельну ділянку за актами приймання-передачі, від підписання яких ПрАТ «Концерн авек та ко» відмовлялось. Зокрема, в листі Департаменту земельних відносин Харківської міської ради № 1446/0/225-20 від 24.02.2020 повідомив, що у разі неотримання належним чином оформлених документів, договір оренди землі № 55124/04 від 03.08.2004 буде припинено в односторонньому порядку. При цьому листом від 10.03.2020 № 441 ПрАТ «Концерн авек та ко» повідомило про відмову від повернення земельної ділянки у зв`язку із тим, що договір оренди землі було поновлено на той самий строк та на тих самих умовах, тобто до 01.12.2021 з підстав, викладених вище.

Рішенням 3 сесії Харківської міської ради 8 скликання від 24.02.2021 № 48/21 «Про надання юридичним та фізичним особам дозволу на розроблення документації із землеустрою» (п. 14 додатку № 2 до рішення) територіальній громаді м. Харкова надано дозвіл на розроблення технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки площею 0,2200 га (кадастровий номер :09:001:0015) комунальної власності для експлуатації торговельного майданчику з організацією торгівлі автозапчастинами та автомобілями по просп. Ювілейному ріг вул. Академіка Павлова. Фінансування робіт із землеустрою забезпечити за рахунок коштів КП «Міський торговий ринок» згідно укладеної угоди з розробником документації із землеустрою.

Дослідивши надані сторонами документи та пояснення, суд приходить до висновку, що п. 14 додатку № 2 до рішення 3 сесії Харківської міської ради 8 скликання від 24.02.2021 № 48/21 «Про надання юридичним та фізичним особам дозволу на розроблення документації із землеустрою» є незаконним та порушує права й інтереси Позивача, у зв`язку із чим підлягає скасуванню на підставі наступного.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п. 10 ч. 2 ст. 16 ЦК України до способів захисту цивільних прав та інтересів належить, зокрема, визнання незаконним рішення органу місцевого самоврядування.

Згідно із ч. 1 ст. 21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Відповідно до ч. 10 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Таким чином, якщо правовий акт індивідуальної дії органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси територіальних громад чи окремих осіб, він визнається недійсним у судовому порядку.

У ст. 24 Закону України «Про оренду землі» в поточній редакції передбачається, що орендодавець зобов`язаний не вчиняти дій, які б перешкоджали орендареві користуватися орендованою земельною ділянкою. Однак, приймаючи рішення про надання дозволу на поділ спірної земельної ділянки, Харківська міська рада перешкоджає ПрАТ «Концерн авек та ко» в її використанні, оскільки поділ земельної ділянки припинить її існування як об`єкту цивільних прав, що витікає із змісту ч. 3 ст. 79-1 Земельного кодексу України земельна ділянка припинає існування як об`єкт цивільних прав, а її державна реєстрація скасовується в разі поділу або об`єднання земельних ділянок.

Щодо доводів Відповідача про правомірність дій відповідача із одностороннього розірвання договору оренди спірної земельної ділянки суд зауважує наступне.

Листом від 28.11.2016 № 677 Позивач повідомив Харківську міську раду про намір продовжити використання земельної ділянки для експлуатації торгівельного майданчику. На даний лист від Харківської міської ради жодних заперечень, прийнятих у формі рішення сесії про відмову у продовженні строку дії спірного договору оренди землі, не надходило, оскільки відповідно до п. 34 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до виключної компетенції сесій міських рад належить вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин, і тільки таке рішення можна було вважати відмовою від продовження строку дії договору. ПрАТ «Концерн авек та ко» продовжило використовувати земельну ділянку та сплачувати за нею орендну плату, що підтверджується бухгалтерською довідкою від 23.03.2021. Харківська міська рада орендні платежі приймала, проти продовження використання земельної ділянки у встановленому чинним законодавством порядку не заперечувала. Таким чином, одностороння відмова відповідача від спірного договору оренди є безпідставною.

Щодо тверджень Відповідача про обрання Позивачем неналежного способу захисту свого права суд зазначає наступне.

За змістом ч. 1 ст. 4, ч. 1 першої ст. 5 ГПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод або законних інтересів; здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Цивільні права та обов`язки можуть виникати, зокрема, з договорів та інших правочинів, створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної (творчої) діяльності, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі, інших юридичних фактів (наприклад, створення речей), безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування, настання або ненастання певної події. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду.

Хоча ст. 11 ЦК України прямо вказує лише на підстави виникнення цивільних прав та обов`язків, однак зміст цього Кодексу свідчить про те, що за тих самих підстав цивільні права та обов`язки змінюються та припиняються.

Згідно із ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. У ч. 1 ст. 627 ЦК України визначено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом, зокрема Земельним кодексом України, Законом України «Про оренду землі». Тобто до спірних правовідносин підлягають застосуванню саме спеціальні норми ЗК України та Закону України «Про оренду землі».

За змістом ч. 1 ст. 93 ЗК України, ст. 1 Закону України «Про оренду землі» право оренди земельної ділянки це строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності, засноване на договорі.

Статтею 13 Закону України «Про оренду землі» визначено, що договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Отже, зміст прав та обов`язків, що виникають в орендодавця та орендаря земельної ділянки, порядок їх реалізації та виконання опосередковуються договором оренди землі. Зокрема, на підставі договору в орендодавця виникає обов`язок передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а в орендаря - обов`язок використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства та сплачувати орендну плату в порядку і розмірі, встановленому договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державній реєстрації прав підлягають речові права на нерухоме майно, похідні від права власності, зокрема право оренди земельної ділянки. Відповідно до ч. 4 ст. 334 ЦК України права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону; згідно із ч. 2 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» речові права на нерухоме майно та їх обтяжень, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Отже, орендар набуває речове право оренди земельної ділянки з моменту державної реєстрації такого права.

За визначеннями, наведеними у ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державною реєстрацією речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень є офіційне визнання і підтвердження державою фактів як набуття, так і зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно; заявником у таких випадках є власник, інший правонабувач, сторона правочину, у яких виникло речове право, або уповноважені ними особи у разі подання документів для проведення державної реєстрації набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав.

Державний реєстр прав на нерухоме майно містить записи про зареєстровані речові права на нерухоме майно, об`єкти незавершеного будівництва, їх обтяження, про об`єкти та суб`єктів цих прав, відомості та електронні копії документів, поданих у паперовій формі, або документи в електронній формі, на підставі яких проведено реєстраційні дії, а також документи, сформовані за допомогою програмних засобів ведення Державного реєстру прав на нерухоме майно у процесі проведення таких реєстраційних дій.

Як уже вказувалось, ст. 33 Закону України «Про оренду землі» в редакції, чинній на момент закінчення строку дії спірного договору оренди, визначено, що у разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі, такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. З цього випливає обов`язок орендодавця надати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на новий строк. Відповідно цієї ж статті Закону оформлення відповідних правовідносин сторін здійснюється шляхом укладення сторонами додаткової угоди до договору оренди землі.

Тож поновлення договору оренди землі в судовому порядку у передбачений статтею 33 Закону України «Про оренду землі» спосіб, вимагає укладення додаткової угоди між сторонами як єдиної підстави продовження орендних прав і обов`язків на новий строк.

Правочин, на підставі якого здійснюється продовження орендних прав та обов`язків, у силу загальних приписів ЦК України щодо порядку укладення, зміни та розірвання договорів має бути вчинений у тій самій формі, що й первісний договір оренди.

У випадку недосягнення сторонами згоди щодо укладення додаткової угоди спір про укладення такої угоди, зміни та розірвання первісного договору вирішується судом (статті 651, 652 ЦК України).

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства (частини перша та друга статті 15 ЦК України).

За змістом наведених приписів способи захисту цивільного права чи інтересу це закріплені законом матеріально-правові заходи охоронного характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав, інтересів і вплив на правопорушника (пункт 5.5 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22.08.2018 у справі № 925/1265/16). Іншими словами, це дії, спрямовані на запобігання порушенню або на відновлення порушеного, невизнаного, оспорюваного цивільного права чи інтересу. Такі способи мають бути доступними й ефективними (пункт 14 постанови Великої Палати Верховного Суду від 29.05.2019 у справі № 310/11024/15-ц).

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Це право чи інтерес суд має захистити у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Вимога захисту цивільного права чи інтересу має забезпечити їх поновлення, а в разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі отримання відповідного відшкодування.

Тож статтею 33 Закону України «Про оренду землі» у редакції, чинній на момент закінчення строку дії спірного договору оренди землі, визначено як підстави поновлення договору оренди землі, так і порядок такого поновлення шляхом укладення відповідної додаткової угоди до договору оренди землі. Право сторони на оскарження в суді відмови або зволікання з укладенням додаткової угоди в контексті спірних правовідносин означають право сторони на звернення до суду для укладення додаткової угоди.

Додаткова угода до договору оренди землі, зміст якої зафіксований у рішенні суду, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» є підставою для державної реєстрації права оренди на новий строк у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Таким висновків про належний спосіб захисту при вирішенні спірних правовідносин щодо поновлення договору оренди землі Велика Палата Верховного Суду дійшла в постанові від 26.05.2020 у справі № 908/299/18, в постанові від 29.09.2020 у справі № 378/596/16-ц.

Враховуючи вищевикладене, можна зробити висновок, що договір оренди землі від 03.08.2004 (зареєстрований в Харківській регіональній філії Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру при Державному комітету України по земельних ресурсах» в книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі (книга № 4) 03.08.2004 за № 66124/04) стосовно оренди земельної ділянки із кадастровим номером :09:001:0015 слід визнати поновленим, а додаткову угоду до даного договору в запропонованій орендарем редакції укладеною.

Згідно зі ст. 17 Закон України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Суд зазначає, що навіть якщо національний суд володіє певною межею розсуду, віддаючи перевагу тим чи іншим доводам у конкретній справі та приймаючи докази на підтримку позицій сторін, суд зобов`язаний мотивувати свої дії та рішення (див. рішення від 1 липня 2003 р. у справі "Суомінен проти Фінляндії", заява N 37801/97, п. 36).

У п.50 рішення Європейського суду з прав людини від 28.10.2010 "Справа "Трофимчук проти України"" (Заява N 4241/03) зазначено, що Суд повторює, що оцінка доказів є компетенцією національних судів і Суд не підмінятиме власною точкою зору щодо фактів оцінку, яку їм було надано в межах національного провадження. Крім того, гарантуючи право на справедливий судовий розгляд, стаття 6 Конвенції в той же час не встановлює жодних правил щодо допустимості доказів або їх оцінки, що є предметом регулювання в першу чергу національного законодавства та оцінки національними судами (див. рішення від 27 жовтня 1993 року у справі "Домбо Беєер B. V. проти Нідерландів", п. 31, Series A, N 274).

Відповідно до статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно зі статтею 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:

1) письмовими, речовими і електронними доказами;

2) висновками експертів;

3) показаннями свідків.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

За приписами статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ст. 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги є законними та обґрунтованими і підлягають задоволенню в повному обсязі.

Також суд має вирішити питання розподілу та стягнення судових витрат. Згідно з ч. 1 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Судовий збір, відповідно приписів ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладається судом на відповідача. Інших судових витрат позивачем заявлено не було.

Керуючись статтями 124, 129-1 Конституції України, статтями 1, 4, 5, 20, 73, 74, 76-79, 86, 126, 129, ст. ст. 236-239 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Задовольнити позов Приватного акціонерного товариства "Концерн АВЕК та Ко" повністю.

Визнати незаконним та скасувати п. 14 додатку №2 до рішення 3 сесії Харківської міської ради 8 скликання від 24.02.2021 № 48/21 Про надання юридичним та фізичним особам дозволу на розроблення документації із землеустрою, що стосується надання дозволу територіальній громаді м. Харкова на розроблення технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки площею 0,2200 га (кадастровий номер :09:001:0015) комунальної власності для експлуатації торговельного майданчику з організацією торгівлі автозапчастинами та автомобілями по просп. Ювілейному ріг вул. Академіка Павлова.

Визнати договір оренди землі від 03.08.2004 (зареєстрований в Харківській регіональній філії Державного підприємства Центр державного земельного кадастру при Державному комітету України по земельних ресурсах в книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі (книга № 4) 03.08.2004 за № 66124/04), укладений між Харківською міською радою та ПРИВАТНИМ АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ КОНЦЕРН АВЕК ТА КО (на момент укладення договору - АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО КОНЦЕРН АВЕК ТА КО, ) стосовно оренди земельної ділянки із кадастровим номером :09:001:0015 площею 0,2200 га, що розміщена за адресою: м. Харків, просп. Ювілейному ріг вул. Академіка Павлова, поновленим на той саме строк і на тих саме умовах.

Визнати укладеною між Харківською міською радою та ПРИВАТНИМ АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ КОНЦЕРН АВЕК ТА КО () додаткову угоду про поновлення дії договору оренди землі від 03.08.2004 (зареєстрований в Харківській регіональній філії Державного підприємства Центр державного земельною кадастру при Державному комітету України по земельних ресурсах в книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі (книга № 4) 03.08.2004 за № 66124/04) в наступній редакції:

«ДОДАТКОВА УГОДА №2 ДО ДОГОВОРУ ОРЕНДИ ЗЕМЛІ

(м. Харків, просп. Ювілейному ріг вул. Академіка Павлова, S=0.2200 га кадастровий номер :09:001:0015)

від «03» серпня 2004 року, зареєстрованого «03» серпня 2004 року за №66124/04 у Харківській регіональній філії Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру при Державному комітету України по земельних ресурсах» в книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі (книга № 4) 03.08.2004 за № 66124/04

«______» __________________________ 2021 р.

Харківська міська рада (Орендодавець) в особі уповноваженого представника, діючого на підставі Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», з одного боку, та ПРИВАТНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «КОНЦЕРН ABEК ТА КО» (найменування якого змінено з ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «КОНЦЕРН АВЕК ТА КО») (Орендар) в особі президента Вінакова Андрія Вікторовича, який діє на підставі статуту ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «КОНЦЕРН АВЕК ТА КО» (дата державної реєстрації 11.07.1994 року, дата та номер запису 23.02.2005 року за № 1 480 120 0000 007057, ідентифікаційний код 22649344) з другого, домовились про нижченаведене:

І. Відповідно до Земельного кодексу України, Цивільного кодексу України. Господарського кодексу України, Податкового кодексу України, Закону України «Про оренду землі», Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству», рішення 25 сесії Харківської міської ради 7 скликання від 27.02.2019 №1474/19 «Про затвердження «Технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Харкова станом на 01.01.2018», рішення 26 сесії Харківської міської ради 7 скликання від 17.04.2019 № 1554/19 «Про затвердження Положення про оренду землі в м. Харкові», пункти 1, 5, 8, 9,16 договору оренди землі від «03» серпня 2004 року, зареєстрованого «03» серпня 2004 року за №66124/04 у Харківській регіональній філії Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру при Державному комітету України по земельних ресурсах» в книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі (книга № 4) 03.08.2004 за № 66124/04 змінити, викласти у новій редакції:

«1. Орендодавець на підставі рішення 10 сесії Харківської міської ради 6 скликання від 28.09.2011 року №431/11 «Про поновлення юридичним та фізичним особам договорів ореади землі для експлуатації та обслуговування будівель і споруд» надає, а Орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку із цільовим призначенням - землі житлової та громадської забудова, код КВЦПЗ відсутній, з кадастровим номером :09:001:0015, яка розташована м. Харків, просп. Ювілейний ріг вул. Академіка Павлова.».

«5. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки на дату укладання додаткової угоди становить: 9 294 304 гривень (дев`ять мільйонів двісті дев`яносто чотири тисячі триста чотири гривні).

У разі зміни нормативної грошової оцінки земель м. Харкова за рішенням міської ради Орендар самостійно замовляє витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки і направляє його до територіального органу Державної фіскальної служби України за місцем знаходження земельної ділянки.».

«8. Договір укладено строком до 01.12.2021 року. Після закінчення строку, на який було укладено договір оренди землі. Орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами па укладення договору оренди землі на новий строк.

У цьому разі Орендар повинен не пізніше ніж за місяць до закінчення строку дії договору повідомити Орендодавця про намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк листом-повідомленням.

У разі неподання орендарем листа-повідомлення, а також подання листа - повідомлення пізніше строку, передбаченого пунктом 8 цього договору, Департамент земельних відносин Харківської міської ради інформує про це відповідний територіальний орган Державної фіскальної служби України за місцем знаходження земельної ділянки. При цьому розмір річної орендної плати встановлюється у подвійному розмірі, але не більше 12% від суми нормативної грошової оцінки земельної ділянки до моменту поновлення права оренди або припинення права оренди земельної ділянки.

У разі подання орендарем листа-повідомлення в належний строк Орендар продовжує сплачувати орендну плату в розмірі, передбаченому пунктом 9 цього договору, до моменту поновлення права оренди або припинення права оренди з земельної ділянки.».

«9. Орендна плата за земельну ділянку вноситься Орендарем щомісячно у грошовій формі на рахунок Державного казначейства у Харківський обдасті. Інформація щодо реквізитів отримується у відповідному територіальному органі Державної фіскальної служби України за місцем розташування земельної ділянки.

Розмір орендної плати за земельну ділянку становить 8% від суми нормативної грошової оцінки земельної ділянки і складає:

743 544, 32 (сімсот сорок три тисячі п`ятсот сорок чотири гривні тридцять дві копійки);

розмір орендної плати за земельну ділянку в місяць становить:

61 962, 03 (шістдесят одна тисяча дев`яносто шістдесят дві гривні три копійки)».

«16. Цільове призначення земельної ділянки землі житлової та громадської забудови, код КВЦПЗ - відсутній.».

II. Ця додаткова угода є невід`ємною частиною договору оренди землі від «03» серпня 2004 року зареєстрованого «03» серпня 2004 року за № 66124/04 у Харківській регіональній філії Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру при Державному комітету України по земельних ресурсах» в книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі (книга № 4) і складена у двох примірниках, що мають однакову юридичну силу, один з яких знаходиться в Орендодавця, другий - в Орендаря.

ОРЕНДОДАВЕЦЬ

Харківська міська рада

61003, м. Харків, м-н Конституції, 7

ОРЕНДАР

Приватне акціонерне товариство «КОНЦЕРН АВЕК ТА КО»

61002, м. Харків, вул. Сумська, буд. 70»

Судові витрати покласти на відповідача.

Стягнути з Харківської міської ради (61003, м. Харків, м-н Конституції, 7, ) на користь Приватного акціонерного товариства "Концерн АВЕК та Ко" (61002, м. Харків, вул. Сумська, 70, ) 6 810,00 грн судового збору.

Видати накази після набрання судовим рішенням законної сили.

Згідно із ст. 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга відповідно до ст. 256 Господарського процесуального кодексу України на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Східного апеляційного господарського суду через господарський суд Харківської області (п.17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України).

УЧАСНИКИ СПРАВИ

Позивач Приватне акціонерне товариство "Концерн АВЕК та Ко", 61002, м. Харків, вул. Сумська, 70, .

Відповідач Харківська міська рада, 61003, м. Харків, м-н Конституції, 7, .

Повне рішення складено "07" червня 2021 р.

Суддя С.А. Прохоров