ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.06.2021 року м.Дніпро Справа № 904/1015/20

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Чус О.В. (доповідач),

суддів Іванова О.Г., Кощеєва І.М.,

Секретар судового засідання Григоренко А.А.

Представники сторін:

від позивача: В`юнченко О.А., довіреність № 3160 від 07.12.2020 р., начальник відділу претензійної діяльності;

від відповідача: Полішко І. О.я, посвідчення № 1343 від 24.04.2019 р., головний спеціаліст відділу представництва;

від третьої особи: представник не з`явився.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали апеляційної скарги Нікопольської міської ради на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 23.06.2020 (суддя Манько Г.В.; повне рішення складено 01.07.2020) у справі № 904/1015/20

за позовом Нікопольської міської ради, м. Нікополь, Дніпропетровської області

до Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, м. Дніпро

за участю третьої особи без самостійних позовних вимог на стороні позивача Червоногригорівської селищної ради, смт. Червоногригорівка, Нікопольського району, Дніпропетровської області

про скасування наказу та акту приймання-передачі земельної ділянки, -

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог та рішення суду.

Нікопольська міська Рада Дніпропетровської області звернулася до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, яким просить скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області від 17.01.2020 № 4-851/15-20-СГ в частині передачі земельної ділянки: кадастровий номер :01:027:0016, площа 176,4506 га в комунальну власність територіальної громади с. Придніпровське в особі Червоногригорівської селищної ради (); скасувати акт приймання-передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення із державної власності у комунальну власність від 17.01.2020 б/н, видавник: Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області та Червоногригорівська селищна об`єднана територіальна громада, в частині передачі земельної ділянки: кадастровий номер :01:027:0016, площа 176,4506 га із державної в комунальну власність територіальної громади с. Придніпровське в особі Червоногригорівської селищної ради.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що земельна ділянка площею 176,4506 га, кадастровий номер :01:027:0016 з 01.01.2013 року фактично є комунальною власністю територіальної громади міста Нікополя в особі Нікопольської міської ради, однак спірним наказом Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області від 17.01.2020р. № 4-851/15-20-СГ передано Червоногригорівській селищній об`єднаній територіальній громаді (Червоногригорівській селищній раді) Нікопольського району Дніпропетровської області у комунальну власність за актом приймання-передачі від 17.01.2020 року, на підставі яких 23.01.2020 року до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно було внесено у інформацію про земельну ділянку: кадастровий номер - :01:027:0016: площа - 176,4506 га; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 229; форма власності - комунальна; власник - територіальна громада с. Придніпровське в особі Червоногригорівської селищної ради, код ЄДРПОУ - 04338434; правокористувач - Виконавчий комітет Нікопольської міської ради, код ЄДРПОУ - 04052198.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 23.06.2020 року у справі № 904/1015/20 в задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що факт звернення виконавчого комітету Нікопольської міської ради до Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, як розпорядника земель державної власності сільськогосподарського призначення, для отримання дозволу на розробку технічної документації щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки є опосередкованим підтвердженням відношення земельної ділянки до земель державної власності сільськогосподарського призначення на дату звернення виконавчого комітету Нікопольської міської ради до Головного управління та спростовує твердження позивача, що з 01.01.2013 року спірна земельна ділянка є комунальною власністю територіальної громади міста Нікополя в особі Нікопольської міської ради.

Судом першої інстанції встановлено, що земельна ділянка площею 181,22 га згідно з даними Державного земельного кадастру знаходиться в адміністративно-територіальних межах Червоногригорівської об`єднаної територіальної громади. Згідно з довідкою про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами, угіддями виданою міськрайонним управлінням у Нікопольському районі та м. Нікополі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області від 18.07.2018 року № 2360/180-18 вказана спірна земельна ділянка належить, саме до земель сільськогосподарського призначення державної форми власності.

Тому, у рішенні місцевий господарський суд дійшов до висновку про законність прийнятого відповідачем наказу та реєстрації права власності спірної земельної ділянки в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 24.12.2019 року за Головним управлінням Держгеокадастру.

Доводи та вимоги апеляційної скарги.

Не погодившись з вказаним рішенням суду, Нікопольська міська рада звернулася до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 23.06.2020 року у справі № 904/1015/20 та ухвалити нове, яким позовні вимоги Нікопольської міської ради задовольнити повністю.

Апеляційна скарга мотивована тим, що під час вирішення даної справи в суді першої інстанції мало місце: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права; неправильне застосування норм матеріального права.

Вимоги та доводи апеляційної скарги мотивовані тим, що на підставі спірних наказу та акта відповідача, 23.01.2020 року до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно було внесено інформацію про земельну ділянку: кадастровий номер - :01:027:0016: площа - 176,4506 га; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 229; форма власності - комунальна; власник - територіальна громада с. Придніпровське в особі Червоногригорівської селищної ради, код ЄДРПОУ -04338434 (Третя особа); правокористувач - Виконавчий комітет Нікопольської міської ради, код ЄДРПОУ - 04052198.

Апелянт зазначає, що відповідно до державного акту на землю від 27.10.1993 № 12/215 одним із суміжних користувачів земельної ділянки є Нікопольська міська рада (прописано в самому державної акті), а значить повинна була обов`язково погоджувати відповідну технічну документацію щодо інвентаризації земельної ділянки шляхом складення та підписання акту прийомки-передачі межових знаків на зберігання. Але, всупереч нормам чинного законодавства, межі земельної ділянки :01:027:0016 не погоджувались (не підписувався відповідний акт погодження) суміжним землекористувачем - Нікопольською міською радою.

Тому, як вважає в апеляційній скарзі позивач, технічна документація із землеустрою щодо інвентаризації земель від 17.12.2019 (розробник - ДРФДП «Центр ДЗК Данильчук Наталія Олександрівна) не відповідає імперативним приписам Закону України «Про землеустрій», а тому не могла (не може) бути законною та достатньою підставою для реєстрації земельної ділянки в Державному земельному кадастрі 19.12.2019.

Узагальнені доводи інших учасників провадження у справі.

Відповідачем надано відзив на апеляційну скаргу позивача, в якому зазначено, що державний акт від 27.10.1993 року на право постійного володіння землею, на який посилається позивач, не відповідає формі, затвердженій Постановою Верховної Ради України від 13.03.1992 року «Про форми державних актів на право власності на землю і право постійного користування землею».

У відзиві відповідач звернув увагу на той факт, що умову чинності Державного акту на право постійного володіння землею щодо включення в межі міста Нікополь спірної земельної ділянки Нікопольським міськвиконкомом виконано не було.

Стосовно доводів апеляційної скарги про належність з 01.01.2013 року спірної земельної ділянки до комунальної власності територіальної громади міста Нікополя в особі Нікопольської міської ради, відповідач зазначив, що згідно з довідкою про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами, угіддями виданою міськрайонним управлінням у Нікопольському районі та м. Нікополі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області від 18.07.2018 року № 2360/-180-18 вказана спірна земельна ділянка належить саме до земель сільськогосподарського призначення державної форми власності.

З приводу твердження позивача в апеляційній скарзі про невідповідність технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель від 17.12.2019 приписам Закону України «Про землеустрій» у відзиві на позов відповідач пояснив, що рішення державного кадастрового реєстратора, який відповідно до законодавства самостійно приймає рішення про внесення відомостей до ДЗК, надання таких відомостей, а також відмову у внесенні або наданні відомостей про державну реєстрацію земельної ділянки, позивачем у судовому порядку оскаржено не було.

Також відповідач зазначив, що земельна ділянка, площею 181,22 га згідно з даними Державного земельного кадастру знаходиться в адміністративно-територіальних межах Червоногригорівської об`єднаної територіальної громади.

Відповідач вважає, що позивачем недоведено в чому саме полягає протиправність наказу Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області від 17.01.2020 № 4-851/15-20-СГ у відповідній частині.

Також до суду від Червоногригорівської селищної ради Нікопольського району Дніпропетровської області засобами поштового зв`язку надійшов відзив на апеляційну скаргу Нікопольської міської ради, в якому третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача заперечує проти обґрунтувань, викладених в апеляційній скарзі та просить суд в задоволенні апеляційної скарги відмовити.

На обґрунтування своєї позиції третя особа, зазначила, що позивачем обґрунтувань щодо неправомірності наказу управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області від 17.01.2020 № 4-851/15-20-СГ надано не було, незаконність реєстрації права власності спірної земельної ділянки в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 24.12.2019 року за Головним управлінням Держгеокадастру в судовому порядку встановлено не було.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 04.08.2020 було відкрито провадження за апеляційною скаргою Нікопольської міської ради на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 23.06.2020 у справі № 904/1015/20; розгляд справи призначено у судовому засіданні на 08.09.2020 року.

13.08.2020 року до суду було подано відзив на апеляційну скаргу від Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області.

31.08.2020 року засобами поштового зв`язку від Червоногригорівської селищної ради Нікопольського району Дніпропетровської області надійшов відзив на апеляційну скаргу Нікопольської міської ради.

08.09.2020 року у судовому засіданні ухвалою суду оголошено перерву до 22.10.2020 року.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 22.10.2020 року провадження за апеляційною скаргою Нікопольської міської ради на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 23.06.2020 у справі № 904/1015/20 було зупинено до розгляду Великою Палатою Верховного Суду справи № 925/642/19 зі спору, що виник з подібних земельних правовідносин.

18.05.2021 року ухвалою Центрального апеляційного господарського суду провадження за апеляційною скаргою Нікопольської міської ради на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 23.06.2020 у справі № 904/1015/20 поновлено; розгляд справи № 904/1015/20 призначено у судовому засіданні на 03.06.2021 року.

01.06.2021 року від Нікопольської міської ради надійшла заява про залучення доказів до матеріалів справи та врахування їх при вирішенні справи.

У судовому засіданні 03.06.2021 року оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції.

Наказом Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області від 17.01.2020р. № 4-851/15-20-СГ передано Червоногригорівській селищній об`єднаній територіальній громаді (Червоногригорівській селищній раді) Нікопольського району Дніпропетровської області у комунальну власність за актом приймання-передачі земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності загальною площею 1499,7624 га на території Червоногригорівської селищної об`єднаної територіальної громади Нікопольського району Дніпропетровської області за межами населеного пункту згідно з додатком до акта приймання-передачі. На використання земельних ділянок встановлено обмеження та право власності обтяжено правами інших осіб згідно з додатком до акта приймання-передачі. Право власності на земельну ділянку, зазначену в додатку до акта приймання-передачі, виникає з моменту державної реєстрації цього права та оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

17.01.2020р. актом приймання-передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення із державної власності у комунальну власність Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області відповідно до наказу Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області від 17.01.2020р. №4-851/15-20-СГ «Про передачу земельних ділянок державної власності у комунальну власність» передало із державної власності, а Червоногригорівська селищна об`єднана територіальна громада (Червоногригорівська селищна рада) Нікопольського району Дніпропетровської області прийняла у комунальну власність Червоногригорівської селищної об`єднаної територіальної громади земельні ділянки загальною площею 1499,7624 га згідно з додатком.

Вказані вище акт та наказ були підставою для державної реєстрації права на вказані у додатку земельні ділянки комунальної власності Червоногригорівської селищної об`єднаної територіальної громади Нікопольського району Дніпропетровської області.

Листом від 13.11.19р. №5275/19 Виконавчий комітет Нікопольської міської ради звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, яким просив надати згоду на відновлення меж земельної ділянки (дозвіл на розроблення технічної документації землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), що розташована за адресою: Дніпропетровська область, Нікопольський район, Придніпровська сільська рада, площею 181,22 га.

Відповідно до наказу Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області від 12.12.19р. №4-4713/15-19-СГ відмовлено виконавчому комітету Нікопольської міської ради у надані згоди на відновлення меж земельної ділянки, площею 181,2200 га, що перебуває у постійному володіння на підставі Державного акту на право постійного володіння за №12/215, для розміщення садових та городніх ділянок з включенням в межі міста Нікополь, розташованої на території Придніпровської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області, з таких підстав: у пакеті документів відсутні графічні матеріали з зазначенням земельної ділянки, у зв`язку з чим неможливо визначити її місце розташування, відношення до меж адміністративно-територіальних одиниць та відповідно форму власності і правовий статус.

Власником земельної ділянки із кадастровим номером :01:027:0016 є територіальна громада в особі Червоногригорівської селищної ради.

Згідно з довідкою про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами, угіддями виданою міськрайонним управлінням у Нікопольському районі та м. Нікополі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області від 18.07.2018 року № 2360/180-18 вказана спірна земельна ділянка належить, саме до земель сільськогосподарського призначення державної форми власності.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 31 січня 2018 р. №60-р «Питання передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності у комунальну власність об`єднаних територіальних громад» було доручено Державній службі з питань геодезії, картографії та кадастру починаючи з 1 лютого 2018 р. забезпечити: формування земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності в межах, визначених перспективним планом формування територій громад, шляхом проведення інвентаризації земель сільськогосподарського призначення державної власності з подальшою передачею зазначених земельних ділянок у комунальну власність відповідних об`єднаних територіальних громад згідно із статтею 117 Земельного кодексу України. Червоногригорівську селищну раду утворено як об`єднану територіальну громаду згідно з визначеним перспективним планом формування територій громад та рішеннями сільських та селищної рад.

Земельна ділянка площею 181,22 га згідно з даними Державного земельного кадастру знаходиться в адміністративно-територіальних межах Червоногригорівської об`єднаної територіальної громади.

Незаконність реєстрації права власності спірної земельної ділянки в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 24.12.2019 року за Головним управлінням Держгеокадастру в судовому порядку встановлено не було.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлених місцевим господарським судом обставин справи та правильність їх юридичної оцінки в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог частин 1, 2, 5 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Згідно з положеннями статей 74, 76, 77 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Спір виник у даній справі внаслідок передачі земельної ділянки, яка, як вважає позивач, з 01.01.2013 року фактично є комунальною власністю територіальної громади міста Нікополя в особі Нікопольської міської ради та перебуває в постійному користуванні органу місцевого самоврядування, в комунальну власність територіальної громади с. Придніпровське в особі Червоногригорівської селищної ради за актом приймання-передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення із державної власності у комунальну власність від 17.01.2020 б/н згідно з наказом відповідача від 17.01.2020 № 4-851/15-20-СГ.

Згідно із частинами першою, другою статті 2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних зі здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Відповідно до частини другої статті 4 ГПК України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Порушенням вважається такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб`єктивне право особи зменшилося або зникло як таке; порушення права пов`язано з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.

При цьому позивач, тобто особа, яка подала позов, самостійно визначається з порушеним, невизнаним чи оспорюваним правом або охоронюваним законом інтересом, які потребують судового захисту. Обґрунтованість підстав звернення до суду оцінюються судом у кожній конкретній справі за результатами розгляду позову.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від виду та змісту правовідносин, які виникли між сторонами, від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам (подібні висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 5 червня 2018 року у справі № 338/180/17 (пункт 57), від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16 (пункт 40), від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15-ц, від 11 вересня 2019 року у справі № 487/10132/14-ц (пункт 89), від 16 червня 2020 року у справі № 145/2047/16-ц (пункт 7.23)).

Розглядаючи справу, суд має з`ясувати: 1) з яких саме правовідносин сторін виник спір; 2) чи передбачений обраний позивачем спосіб захисту законом або договором; 3) чи передбачений законом або договором ефективний спосіб захисту порушеного права позивача; 4) чи є спосіб захисту, обраний позивачем, ефективним для захисту його порушеного права у спірних правовідносинах. Якщо суд дійде висновку, що обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором та/або є неефективним для захисту порушеного права позивача, у цих правовідносинах позовні вимоги останнього не підлягають задоволенню (подібний висновок викладений у пунктах 6.6., 6.7 постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 січня 2021 року у справі № 916/1415/19.

Предметом спору в цій справі є скасування наказу Головного управління Декржгеокадастру у Дніпропетровській області від 17.01.2020 року № 4-851/15-20-СГ «Про передачу земельних ділянок державної власності у комунальному власність» та акту приймання-передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення із державної власності у комунальну власність від 17.01.2020 б/н в частині передачі земельної ділянки: кадастровий номер :01:027:0016, площа 176,4506 га в комунальну власність територіальної громади с. Придніпровське в особі Червоногригорівської селищної ради.

Наразі прийнятий відповідачем наказ від 17.01.2020 року № 4-851/15-20-СГ вже був реалізований і вичерпав свою дію внаслідок державної реєстрації 23.01.2020 року права комунальної власності Червоногригорівської селищної об`єднаної територіальної громади Нікопольського району Дніпропетровської області на земельну ділянку: кадастровий номер - :01:027:0016: площа - 176,4506 га; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 229; форма власності - комунальна; власник - територіальна громада с. Придніпровське в особі Червоногригорівської селищної ради, код ЄДРПОУ- 04338434; правокористувач - Виконавчий комітет Нікопольської міської ради, код ЄДРПОУ - 04052198.

Отже, враховуючи викладені вище обставини, колегія суддів вважає, що обраний позивачем спосіб захисту є неефективним, оскільки задоволення вимоги про скасування наказу не може призвести до захисту або відновлення порушеного речового права територіальної громади м. Нікополя в особі Нікопольської міської ради (у разі його наявності), зокрема повернення у її володіння, користування або розпорядження спірної земельної ділянки, а отже, не є ефективним способом захисту прав територіальної громади м. Нікополя.

Серед способів захисту речових прав Цивільний кодекс України виокремлює, зокрема, витребування майна із чужого незаконного володіння (стаття 387), усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном (стаття 391), визнання права власності (стаття 392), відшкодування матеріальної і моральної шкоди (статті 1166, 1167, 1173).

Для витребування майна оспорювання рішень органів державної влади чи місцевого самоврядування, які вже були реалізовані і вичерпали свою дію, оскарження всього ланцюга договорів та інших правочинів щодо спірного майна не є ефективним способом захисту прав; при цьому позивач у межах розгляду справи про витребування майна із чужого володіння вправі посилатися, зокрема, на незаконність рішення органу державної влади чи місцевого самоврядування, без заявлення вимоги про визнання його недійсним; таке рішення за умови його невідповідності закону не зумовлює правових наслідків, на які воно спрямоване. Подібні за змістом висновки сформульовані у постановах Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 183/1617/16 (пункти 85, 86), від 21 серпня 2019 року у справі № 911/3681/17 (пункти 38, 39), від 1 та 15 жовтня 2019 року у справах № 911/2034/16 (пункт 46) та № 911/3749/17 (пункти 6.25, 6.26), від 19 листопада 2019 року у справі № 911/3680/17.

Також Велика Палата Верховного Суду зауважує, що судовий захист повинен бути повним та відповідати принципу процесуальної економії, тобто забезпечити відсутність необхідності звернення до суду для вжиття додаткових засобів захисту. Такі висновки сформульовані в пункті 63 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22 вересня 2020 року у справі № 910/3009/18 (провадження № 12-204гс19).

У справі, що переглядається, задоволення позовних вимог Нікопольської міської ради про скасування спірного наказу про передачу земельної ділянки державної власності у комунальному власність територіальної громади с. Придніпровське в особі Червоногригорівської селищної ради, який вже був реалізований і вичерпав свою дію, не призведе до поновлення прав позивача, відновлення володіння, користування або розпорядження ним зазначеним майном, а отже, такі вимоги не є ефективним способом захисту права позивача, яке потребуватиме додаткових засобів захисту.

Виходячи з обставин цієї справи належним способом захисту позивача буде звернення до суду з вимогами про витребування майна із чужого незаконного володіння, якщо позивач був позбавлений права володіння земельною ділянкою, або усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном, якщо позивачу чиняться перешкоди в реалізації цих прав.

Обрання позивачем неналежного способу захисту своїх прав є самостійною підставою для відмови у позові, тому колегія суддів не вбачає необхідності надавати оцінку іншим аргументам.

Зазначена правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 02.02.2021 року у справі № 925/642/19.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 23.06.2020 року у справі № 904/1015/20 підлягає зміні в мотивувальній частині, оскільки відповідно до викладених мотивів у даній постанові у задоволенні позовних вимог слід відмовити в повному обсязі з підстав обрання позивачем неналежного способу захисту своїх прав, тобто з інших підстав аніж було відмовлено судом першої інстанції.

Таким чином, вимоги Нікопольської міської ради, викладені в апеляційній скарзі, задоволенню не підлягають, виходячи з того, що колегія суддів дійшла висновку про скасування рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 23.06.2020 року у справі № 904/1015/20 з інших підстав, аніж викладені в апеляційній скарзі.

Відповідно до ч. 2 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право, зокрема, скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині.

Відповідно до ч.1 ст.277 ГПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на апелянта.

Керуючись ст. ст. 269, 275, 276, 282, 287, 288 Господарського процесуального кодексу України, Центральний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Нікопольської міської ради - залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 23.06.2020р. у справі № 904/1015/20 змінити, виклавши мотивувальну частину в редакції цієї постанови.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текс постанови виготовлено та підписано 11.06.2021р.

Головуючий суддя О.В. Чус

Суддя О.Г. Іванов

Суддя І.М. Кощеєв