ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" травня 2021 р. м.Київ Справа№ 910/7495/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Станіка С.Р.

суддів: Шаптали Є.Ю.

Тищенко О.В.

за участю секретаря судового засідання Салій І.О.

за участю представників учасників справи згідно з протоколом судового засідання від 20.05.2021

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства "Завод КІНАП"

на рішення Господарського суду міста Києва

від 15.10.2019 (повний текст рішення складено 24.10.2019)

у справі №910/7495/19 (суддя Бойко Р.В.)

за позовом Приватного акціонерного товариства "Акціонерна компанія

"Київводоканал"

до Публічного акціонерного товариства "Завод КІНАП"

про стягнення 795 423,75 грн.

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог

Приватне акціонерне товариство "Акціонерна компанія "Київводоканал" (далі - позивач) звернулось до Господарського суду м. Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства "Завод КІНАП" про стягнення 795 423,75 грн.

Позов мотивований тим, що за скид відповідачем стічних вод без умов на скид Приватним акціонерним товариством "Акціонерна компанія "Київводоканал" нараховано Публічному акціонерному товариству "Завод КІНАП" плату за скид стічних вод без умов на скид у період з 01.11.2015 по 31.08.2018 у розмірі 795 423,75 грн.

Також, позивач посилався на те, що пункті 2.4 та підпункті 3.3 Правил приймання стічних вод абонентів у систему каналізації міста Києва №1879 від 12.10.2011 регламентовано, що абоненти зобов`язані отримати у водоканалі умови на скид стічних вод, дані умови видаються лише на один рік. Публічне акціонерне товариство "Завод КІНАП" в період з 01.11.2015 по 31.08.2018 здійнювало скид стічних вод без умов на скид з об`єкта, розташованого за адресою: м. Київ, вул. Кирилівська 160, внаслідок чого порушило п. 8.1 Правил приймання стічних вод абонентів у систему каналізації міста Києва №1879.

Отже, у відповідності до п. 8.1 Правил, абонент не має права скидати стічні води без одержання умов на скид, за скидання стічних вод без умов на скид або після закінчення строку їх дії абонент сплачує в п`ятикратному розмірі тарифу на послугу з водовідведення за весь період їх відсутності.

Короткий зміст заперечень на позов

Відповідач (Публічне акціонерне товариство "Завод КІНАП") проти позову заперечував, просив суд у задоволенні позову відмовити повністю.

Вказував, що вимоги позивача ґрунтуються на підзаконних нормативно-правових актах, які втратили чинність, а позивачем необґрунтовано обсяг скиду стічних вод.

Таким чином, обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на підзаконні нормативні акти, а саме Наказ № 65, Наказ №37, які втратили чинність та на підставі яких, зокрема Наказу №37 прийнято Розпорядження виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) "Про затвердження Правил приймання стічних вод абонентів у систему каналізації міста Києва" від 12.10.2011 №1879.

Разом з тим, як підтверджується матеріалами справи, відповідач мав умови на скид стічних вод у систему каналізації м. Києва за реєстраційним номером 1253 від 27.07.2012 по 24.07.2013, але у свою чергу, відповідач звертаючись до позивача з Листом вх.№29 від 21.08.2013 з проханням продовжити умови на скид надав усі необхідні документи (Акт виконаних робіт по прочистці каналізації, нормативний розрахунок водоспоживання та водовідведення, Договір на проведення контролю за якістю стічних вод, Додаткову угоду на прийняття дощових стоків, протокол хімічних аналізів після прочистки) зазначений лист отриманий позивачем 05.09.2013 проте, умови на скид відповідачу не були продовжені.

Як підтверджується змістом п. 2.2 Правил приймання стічних вод водоканал має право надавати абонентам умови на скид, натомість п. 2.4 Правил приймання стічних вод зобов`язує абонента відповідні правила отримати, тому керуючись своїм правом, має місце зловживання зі сторони позивача, оскільки відповідно до ч. 3 ст. 13 Цивільного кодексу України не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі.

Відповідач наголошує, що відсутність реакції позивача на виконані відповідачем умови для продовження строку дії Умов на скид стічних вод є зловживанням правами позивачем.

Короткий зміст відповідь на відзив

Позивач зазначив, що його дії є правомірними, нарахування плати за скид стічних вод без умов на скид за визначений період здійснене відповідно до умов Договору на послуги водопостачання та водовідведення №01713/5-05 від 29.01.2003 та Правил приймання стічних вод абонентів у систему каналізації міста Києва №1879 від 12.10.2011, а об`єми скинутих відповідачем стічних вод підтверджуються показаннями приладів обліку та тарифами, які діяли у відповідний період.

Стосовно продовження умов на скид стічних вод Публічному акціонерному товариству "Завод КІНАП" повідомив, що для умов на скид стічних вод у систему каналізації м. Києва №1253 виданих відповідачу встановлено строк дії до 24.07.2013.

Проте, відповідно до абзацу 1 п.п.3.3.2 місцевих правил приймання Абонент повинен звернутись до Водоканалу для їх подовження за один місяць до закінчення строку дії попередніх, тобто до 24.06.2013, але у встановленому порядку та в строк для подовження дії Умов відповідач до водоканалу не звернувся. Лист про продовження умов на скид, на який посилається відповідач, надійшов на адресу позивача лише 05.09.2013, тобто після закінчення строку дії умов на скид стічних вод та строку.

Таким чином, відповідач не звернувся у строк для подовження умов на скид, а тому мав подати заяву про видачу нових, надавши весь передбачений пакет документів, а у період з 01.11.2015 по 31.08.2018 відповідач не звертався по позивача із заявами щодо отримання умов на скид.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його ухвалення

Рішенням Господарського суду міста Києва від 15.10.2019 у справі №910/7495/19 позов Приватного акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Київводоканал" до Публічного акціонерного товариства "Завод КІНАП" про стягнення 795 423,75 грн. - задоволено повністю, а саме: стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Завод КІНАП" (04073, м. Київ, вул. Кирилівська (до перейменування - вул. Фрунзе), буд. 160; ідентифікаційний код 14311850) на користь Приватного акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Київводоканал" (01015, м. Київ, вул. Лейпцизька, буд. 1-А; ідентифікаційний код 03327664) плату за скид стічних вод без умов на скид стічних вод у розмірі 795 423 (сімсот дев`яноста п`ять тисяч чотириста двадцять три) грн. 75 коп. та судовий збір у розмірі 11 931 (одинадцять тисяч дев`ятсот тридцять одна) грн. 36 коп.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що абонент не має права скидати стічні води без одержання Умов на скид. За скидання стічних вод без Умов на скид або після закінчення строку їх дії Абонент сплачує в п`ятикратному розмірі тариф на послугу з водовідведення за весь період їх відсутності (п. 8.1 Правил №1879).

Отже, обсяг скинутих відповідачем стічних вод без діючих Умов на скид, підтверджується актами зняття показань з приладу обліку за листопад 2015 року - серпень 2018 року та не спростований відповідачем належними та допустимими доказами.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, відповідач (Публічне акціонерне товариство "Завод КІНАП") звернувся до Північного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 15.10.2019 у справі №910/7495/19 повністю та прийняти нове судове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог Приватного акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Київводоканал" в повному обсязі, також витрати по сплаті судового збору покласти на позивача у справі.

Узагальнені доводи апеляційної скарги зводяться до того, що місцевим господарським судом при ухваленні оскаржуваного рішення порушено норми процесуального права та неправильно застосовано норми матеріального права, рішення суду першої інстанції ухвалено при неповному дослідженні доказів та з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, а зроблені судом висновки не відповідають обставинам справи.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що:

- 09.07.2019 відповідачем було подано до суду першої інстанції клопотання про перехід до загального позовного провадження, але воно не було задоволено. Дане клопотання подавалось з метою повного, всебічного розгляду справи, зокрема виклику свідків, також зазначив, що справа не є малозначною і має розглядатись у порядку загального позовного провадження;

- судом першої інстанції прийнято акти зняття показань з приладу обліку за листопад 2015 - серпень 2018, у якості належних та допустимих доказів, але такими вони вважатись не можуть, оскільки позивач належним чином не підтвердив повноваження осіб вказаних в акті на здійснення даної дії, а саме підписання актів;

- суд першої інстанції не дослідив, що акти зняття показань з приладів обліку не можуть братись до уваги через їх неналежне оформлення та відсутність, таким чином позивачем не підтверджено належними та допустимими доказами об`єм скину стічних вод відповідачем у вказаних періодах та за, які нараховану плату у розмірі 133 886, 24 грн.;

- судом першої інстанції при постановленні оскаржуваного рішення не враховано тих обставин, що зі складу коштів, які надходили на користь Приватного акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Київводоканал" не всі сплачені виключно за водовідведення (каналізацію), а тому твердження, що такою оплатою відповідач визнав обсяги стічних вод, які йому обраховує позивач - є помилковим.

Короткий зміст заперечень проти апеляційної скарги

12.05.2020 через канцелярію Північного апеляційного господарського суду від позивача (Приватного акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Київводоканал") надійшов відзив на апеляційну скаргу, який прийнято судом апеляційної інстанції до розгляду згідно з приписами ст. 263 Господарського процесуального кодексу України.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу вказував на те, що рішення суду першої інстанції ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим підстави для його скасування - відсутні.

Зокрема, позивач посилався на те, що:

- доводи скаржника про те, що позивачем не надано частини актів про зняття показань з приладів обліку, а акт відсутності на частині актів про зняття показань з приладів обліку підпису представника Публічного акціонерного товариства "Завод КІНАП" зазначає, що акти про зняття показань з приладу обліку за листопад, грудень 2015 року, січень, липень 2017 року, наявні в матеріалах справи та долучались разом із відповіддю на відзив від 13.08.2019 (вх.808/12/12/02-19)

- стосовно посилань відповідача на відсутність на частині актів про зняття показань з приладів обліку, підпису представника Публічного акціонерного товариства "Завод КІНАП", зазначив, що оскільки зняття показань здійснювалось у присутність представника відповідача, що відображено в Актах про зняття показань з приладу обліку за травень 2016, січень, квітень 2018 року, у них міститься підпис представника;

- відповідно доводу скаржника щодо висновку всі кошти надходили від відповідача повинні були зараховуватись у сплату за спожиті послуги з водовідведення, проте умовами Договору передбачено, що відповідач отримує послуги з водопостачання та водовідведення, тому відповідно зобов`язаний сплачувати за всі отримані послуги. ПрАТ "АК "Київводоканал" проводив нарахування кожного місяця за дві послуги (централізоване водопостачання та централізоване водовідведення) та виставляв єдиний рахунок.

- зазначив, що відповідач безпідставно посилався про неможливість ідентифікації актів про відмову від підпису з актами про зняття показань з приладу обліку, оскільки у акті про відмову від підпису зазначається номер та дата акту про зняття показань з приладу обліку, у якому представник відповідача відмовився від підпису

- вказує, що Публічне акціонерне товариство "Завод КІНАП" про незгоду щодо кількості або вартості отриманих послуг не повідомляв, свого представника з обґрунтованими документами для проведення звірки даних та підписання акту звірки не направляв, тому відповідно до положень п.п. 2.3 Договору, акти вважаються прийнятими ПАТ "Завод КІНАП".

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.12.2019, апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Завод КІНАП" передано на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя - Станік С.Р., судді: Тищенко О.В., Тарасенко К.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 17.12.2019 апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Завод КІНАП" на рішення Господарського суду міста Києва від 15.10.2019 у справі №910/7495/19 - залишено без руху, надано скаржнику строк не більше десяти днів з дня отримання копії даної ухвали для усунення недоліків, а саме: подати до Північного апеляційного господарського суду докази сплати судового збору в сумі 17 897,04 грн.

17.01.2020 через відділ управління автоматизованого документообігу та моніторингу виконання документів (канцелярію) Північного апеляційного господарського суду від скаржника надійшла заява про усунення недоліків апеляційної скарги до якої долучено оригінал квитанції за кодом №1840-6265-6795-4515 від 15.01.2020 про сплату судового збору в сумі 17 987,04 грн.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 03.02.2020 відкрито апеляційне провадження у справі №910/7495/19 за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Завод КІНАП" на рішення Господарського суду міста Києва від 15.10.2019, розгляд справи призначено в судовому засіданні 20.02.2020.

20.02.2020 розгляд справи №910/7495/19 за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Завод КІНАП" на рішення Господарського суду міста Києва від 15.10.2019 - не відбувся у зв`язку з перебуванням головуючого судді (судді-доповідача) на лікарняному з 17.02.2020 по 27.02.2020 включно.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 28.02.2020 справу №910/7495/19 за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Завод КІНАП" на рішення Господарського суду міста Києва від 15.10.2019 призначено до розгляду на 26.03.2020.

26.03.2020 судове засідання у справі не відбулось у зв`язку з перебуванням головуючого судді Станіка С.Р. на лікарняному, а також запровадженим законодавчо карантином.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 30.03.2020 розгляд справи №910/7495/19 за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Завод КІНАП" на рішення Господарського суду міста Києва від 15.10.2019 призначено на 14.05.2020.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 14.05.2020 судове засідання у справі, призначене на 14.05.2020, підлягало перенесенню на іншу дату у зв`язку з запровадженим законодавчо карантином та вжиттям обмежувальних заходів, а розгляд справи №910/7495/19 за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Завод КІНАП" на рішення Господарського суду міста Києва від 15.10.2019 призначено на 11.06.2020.

Розпорядженням керівника апарату Північного апеляційного господарського суду від 11.06.2020, у зв`язку з перебуванням судді Тарасенко К.В., яка не є головуючим суддею (суддею-доповідачем) у відпустці, відповідно до підпунктів 2.3.25., 2.3.49. пункту 2.3. Положення про автоматизовану систему документообігу суду призначено повторний авторозподіл справи №910/7495/19.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматичного розподілу судової справи між суддями від 11.06.2020 для розгляду справи №910/7495/19 за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Завод КІНАП" на рішення Господарського суду міста Києва від 15.10.2019 сформовано колегію суддів у складі: Станік С.Р. (головуючий суддя), судді: Тищенко О.В., Шаптала Є.Ю., яка відповідною ухвалою від 11.06.2020 прийняла справу до свого провадження.

10.06.2020 через канцелярію Північного апеляційного господарського суду від відповідача надійшло клопотання про призначення у справі судової економічної експертизи.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 11.06.2020 клопотання Публічного акціонерного товариства "Завод КІНАП" про призначення справі судової експертизи - задоволено, призначено у справі № 910/7495/19 судову економічну експертизу, проведення якої доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз Міністерства юстиції України.

На вирішення експерта (експертів) Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України поставлено наступні питання стосовно об`єктів дослідження:

- Чи підтверджується документально та фактично заявлений до стягнення розмір штрафу, нарахований за скиди стічних вод за період з жовтня 2015 року по вересень 2018 року включно по об`єкту Публічного акціонерного товариства "Завод КІНАП", розташованому за адресою: м.Київ, вул. Кирилівська (колишня Фрунзе), 160 за особовими рахунками № 5-403-32 та № 5-403-33?

- Чи підтверджується документально та фактично обсяги скидів стічних вод, зафіксовані у актах за період з жовтня 2015 по вересень 2018 включно, по об`єкту Публічного акціонерного товариства "Завод КІНАП", розташованому за адресою: м.Київ, вул. Кирилівська (колишня Фрунзе), 160 за особовими рахунками № 5-403-32 та № 5-403-33?

- Чи підтверджується нормативно та документально обґрунтованість застосування тарифу щодо нарахування вартості скиду стічних вод у спірний період з жовтня 2015 по вересень 2018 включно, зафіксований у актах обсягів скидів стічних вод, оформлених позивачем у даний період по об`єкту Публічного акціонерного товариства "Завод КІНАП", розташованому за адресою: м.Київ, вул. Кирилівська (колишня Фрунзе), 160, за особовими рахунками № 5-403-32 та № 5-403-33?

- Чи є нормативно обґрунтованим включення податку на додану вартість до розміру нарахованого штрафу за скид стічних вод у спірний період з жовтня 2015 по вересень 2018 року включно, зафіксований у актах обсягів скидів стічних вод, оформлених позивачем?

Також вищевказаною ухвалою провадження у справі № 910/7495/19 зупинено у зв`язку із призначенням судової експертизи на час проведення судової експертизи.

Від Київського науково-дослідного інституту судових експертиз до Північного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи №910/7495/19 з повідомленням. № 17584/17585/20-71 від 19.01.2021 про те, що у відповідності до п. 1.3 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 № 53/5 (зі змінами).

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 02.02.2021 поновлено провадження у справі №910/7495/19 за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Завод КІНАП" на рішення Господарського суду міста Києва від 15.10.2019 та призначено до розгляду в судовому засіданні на 04.03.2021.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 04.03.2021 розгляд справи №910/7495/19 апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Завод КІНАП" на рішення Господарського суду міста Києва від 15.10.2019 відкладено на 08.04.2021.

У зв`язку із замінуванням приміщення Північного апеляційного господарського суду, про що складено Акт від 08.04.2021, у зв`язку з чим було проведено евакуацію працівників та відвідувачів суду, а тому судове засідання у справі №910/7495/19 за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Завод КІНАП" на рішення Господарського суду міста Києва від 15.10.2019 - не відбулось.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 08.04.2021 призначено до розгляду в судовому засіданні справу №910/7495/19 за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Завод КІНАП" на рішення Господарського суду міста Києва від 15.10.2019, судове засідання призначено на 20.05.2021.

Законом України №731-ІХ від 18.06.2020 "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)", пункт 4 розділу X "Прикінцеві положення" Господарського процесуального кодексу України (Відомості Верховної Ради України, 2017 р., № 48, ст. 436) викладено в такій редакції:

"4. Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином".

Пунктом 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України №731-ІХ від 18.06.2020 "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)" визначено, що процесуальні строки, які були продовжені відповідно до пункту 4 розділу X "Прикінцеві положення" Господарського процесуального кодексу України, пункту 3 розділу XII "Прикінцеві положення" Цивільного процесуального кодексу України, пункту 3 розділу VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)"№ 540-IX від 30 березня 2020 року, закінчуються через 20 днів після набрання чинності цим Законом. Протягом цього 20-денного строку учасники справи та особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цими кодексами), мають право на продовження процесуальних строків з підстав, встановлених цим Законом.

Закон України №731-ІХ від 18.06.2020 "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)" набрав чинності 17.07.2020.

У зв`язку з проведенням заходів, спрямованих на запобігання виникненню та поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), та з метою мінімізації ризиків розповсюдження гострої респіраторної хвороби COVID-19, колегія суддів дійшла висновку, що розгляд справи підлягає здійсненню у розумний строк з огляду на ст.ст. 2, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 3 Конституції України та ст. 2, 11, пункту 4 розділу Х Прикінцевих положень ГПК України.

Позиції учасників справи та явка представників сторін у судове засідання

В судове засідання 20.05.2021 з`явився представник позивача (Приватного акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Київводоканал"),який заперечував проти доводів апеляційної скарги, просив залишити оскаржуване рішення без змін, як таке, що ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Відповідач (Публічне акціонерне товариство "Завод КІНАП" ) в судове засідання 20.05.2021 свого повноважного представника в судове засідання - не направив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Ч.12 ст.270 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи

Колегія суддів апеляційного господарського суду з урахуванням ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 202, ч. 12 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України, вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами, оскільки представники учасників справи, що не з`явилися, про дату та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, участь представників сторін у судовому засіданні судом обов`язковою не визнавалась, розгляд справи неодноразово відкладався, суду не наведено обставин, за яких спір не може бути вирішено в даному судовому засіданні, тому розгляд справи відбувається за відсутності представників відповідача.

Крім того, судова колегія вважає за необхідне зазначити, що у випадку, коли представники сторін чи інші учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, він може, не відкладаючи розгляду справи, вирішити спір по суті. Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Відтак, неявка представників відповідача у судове засідання за умови належного повідомлення сторін про час і місце розгляду справи, не є безумовною підставою для відкладення розгляду справи, у зв`язку з чим суд дійшов висновку, що підстави для відкладення розгляду справи - відсутні.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

28.01.2003 між Відкритим акціонерним товариством "Акціонерна компанія "Київводоканал" (наразі - Приватне акціонерне товариство "Акціонерна компанія "Київводоканал") (постачальник) та Публічним акціонерним товариством "Завод КІНАП" (абонент) укладено Договір на послуги водопостачання та водовідведення (надалі - Договір) за умовами якого, постачальник зобов`язується надавати абоненту послуги з постачання питної води та водовідведення, а абонент зобов`язується розраховуватись за вищезазначені послуги згідно умов договору та Правил користування системами комунального водопостачання та водовідведення в містах та селищах України, затверджених наказом Держжитлокомунгоспу України від 01.07.1994 №65 (Правила) (п.1 Договору).

Відповідно до п. 2.1 Договору постачальник забезпечує постачання питної води, якість якої відповідає ДОСТу 2874-82 "Вода питна"; приймає каналізаційні стоки, які не перевищують гранично-допустимих концентрацій шкідливих речовин.

Згідно з п. 2.2 Договору, абонент, зокрема, сплачує вартість наданих послуг за тарифами, встановленими в порядку, передбаченому чинним законодавством.

Кількість стічних вод, які надходять у каналізацію, визначається за кількістю води, що надходить із комунального водопроводу та інших джерел водопостачання, згідно із показниками водолічильника та інших способів визначення об`ємів стоків, що потрапляють у міську каналізацію у відповідності з п.21.2 Правил користування системами комунального водопостачання та водовідведення у містах і селищах України (п.3.3 Договору).

Пунктом 7.1 Договору сторони погодили, що цей договір є безстроковим, діє весь час надання послуг до моменту його розірвання і набуває чинності з моменту його підписання сторонами.

Приватне акціонерне товариство "Акціонерна компанія "Київводоканал" зазначає, що у зв`язку з порушенням Правил приймання стічних вод абонентів у систему каналізації міста Києва №1879, затверджених розпорядженням Київською міською радою (Київської міської державної адміністрації) від 12.10.2011, відповідач здійснював скид стічних вод без отримання Умов на скид стічних вод, у зв`язку з чим наявні правові підстави для стягнення з останнього п`ятикратного розміру тарифу на послугу з водовідведення.

Таким чином, позивач вказує, що оскільки відповідачем було сплачено нарахування йому за спожиті послуги водовідведення, то з останнього підлягають нарахування за період з 01.11.2015 по 31.08.2018 у чотирикратному розмірі, що становить 795 426,75 грн.

Як підтверджується матеріалами справи, в період з 01.11.2015 по 31.08.2018 Публічне акціонерне товариство "Завод КІНАП" користувалось послугами водопостачання та водовідведення. За вказаний період відповідач, зокрема, сплачував кошти за скид стічних вод відповідно до показань лічильників.

Вказані обставини відповідачем ні в суді першої інстанції, ні в суді апеляційної інстанції - не заперечувались.

Однак, як зазначає позивач, в порушення Правил №1879 відповідач у період з 01.11.2015 по 31.08.2018 здійснює скид стічних вод без отримання Умов на скид стічних вод, а отже сплаті підлягає п`ятикратний розмір тарифу на послугу з водовідведення.

Після виявлення факту порушення Правил №1879, позивачем було направлено на адресу відповідача лист-попередження від 19.09.2019 щодо сплати нарахувань за скид стічних вод без Умов на скид стічних вод з 01.11.2015 по 31.08.2018 у чотирикратному розмірі, що становить 795 426,75 грн. за розрахунком №15/ВУ-Ф-04/123-0/-2018р. від 19.09.2019.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Згідно із ст.269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, Північний апеляційний господарський суд дійшов наступних висновків.

Згідно зі ст. 626, 627, ч. 1 ст. 629 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 901 Цивільного кодексу України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії, або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Положеннями ст. 526 ЦК України та ст. 193 Господарського кодексу України (далі - ГК України) встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до приписів ст. 144 Конституції України, органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території.

Згідно ст. 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування нормативно-правового характеру набирають чинності з дня їх офіційного оприлюднення, якщо органом чи посадовою особою не встановлено пізніший строк введення цих актів у дію.

Акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Правила користування системами комунального водопостачання та водовідведення в містах та селищах України, затверджених наказом Держжитлокомунгоспу України №65 від 01.07.1994, втратили чинність 18.10.2008, у зв`язку із введенням в дію Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, затверджених наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України №190 від 27.06.2008.

З метою запобігання порушенням у роботі мереж і споруд каналізації, підвищення ефективності роботи і безпеки їх експлуатації та забезпечення охорони навколишнього природного середовища від забруднення скидами стічних вод виконавчим органом Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) розпорядженням від 12.10.2011 №1879 затверджені Правила приймання стічних вод абонентів у систему каналізації міста Києва (надалі - Правила №1879).

Вказані Правила №1879 прийняті органом місцевого самоврядування у відповідності до ст. ст. 30, 33 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні"; ст. ст. 1, 2, 35, 38, 39, 42, 44, 70, 95, 99, 110, 111 Водного кодексу України (із змінами і доповненнями); ст. ст. 1-3, 5, 16, 19, 24, 31-35, 39-41, 47, 51, 68-70 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища (із змінами і доповненнями); Правил приймання стічних вод підприємств у комунальні та відомчі системи каналізації населених пунктів України, затверджених наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 19.02.2002 №37, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 26.04.2002 за №403/6691; Інструкції про встановлення та стягнення плати за скид промислових та інших стічних вод у системи каналізації населених пунктів, затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 19.02.2002 №37, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 26.04.2002 за №402/6690; п. п. 1.2, 1.4, 2.3, розділів 3 - 5, 11-15 Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, затверджених наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 27.06.2008 №190, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 07.10.2008 за №936/15627, та з метою запобігання порушенням у роботі мереж і споруд каналізації, підвищення ефективності роботи і безпеки їх експлуатації та забезпечення охорони навколишнього природного середовища від забруднення скидами стічних вод, в межах функцій органу місцевого самоврядування.

Належних та допустимих доказів того, що Правила №1879 втратили чинність, їх скасовано, визнано недійсними або такими, що суперечать Конституції України та законодавству України, матеріали справи не містять.

Крім того, як вбачається з п. 1.1 Правил № 1879, ці Правила були прийняті не лише на підставі Правил № 37, які з 21.05.2017 втратили чинність, а й відповідно до положень Водного кодексу України, Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», Закону України «Про питну воду та питне водопостачання», Основних напрямків державної політики України у галузі охорони довкілля, використання природних ресурсів та забезпечення екологічної безпеки, затверджених постановою Верховної Ради України від 05.03.1998 № 188/98-ВР, Правил охорони поверхневих вод від забруднення зворотними водами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.1999 № 465, Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, затверджених наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 27.06.2008 № 190 (на підставі яких втратили чинність Правила № 65).

Відповідно до п. 1.2 Правил №1879, останні поширюються на організації, установи, підприємства усіх форм власності та фізичних осіб-підприємців, що скидають всі види стічних вод у міську систему каналізації (крім балансоутримувачів житлового фонду та об`єктів соціально-культурного призначення, які не скидають стічні води технологічного та або непобутового походження, або у яких немає орендарів чи інших суб`єктів, що скидають стічні води технологічного та/або непобутового походження).

Пунктом 1.5 Правил №1879 встановлено вимоги до абонентів, які скидають стічні води до міської каналізації, регламентують взаємні права та обов`язки абонентів і водоканалу, порядок визначення величини плати за скидання стічних вод у міську каналізацію, порядок контролю за виконанням цих Правил, відповідальність та засоби впливу за їх порушення.

Згідно з п. п. 2.1, 2.2 Правил №1879 водоканал зобов`язаний здійснювати контроль за якістю стічних вод, що надходять від абонента в систему каналізації м. Києва, а також режимом та обсягом скидання. Водоканал має право у будь-який час за участю представника абонента відбирати проби стічних вод; проводити хімічний аналіз проб стічних вод абонентів; надавати висновки про фактичні концентрації забруднюючих речовин стічних вод та їх відповідність допустимої концентрації.

З матеріалів справи вбачається, що з метою контролю якості стічних вод, що надходять від відповідача у каналізаційні мережі м. Києва, представниками РД ПАТ "Київводоканал" було здійснено зняття показань з приладу обліку, що підтверджується:

- Актом 5-403-33 за жовтень 2015 року, який складений та підписаний представниками РД ПАТ "Київводоканал" та Завод "КІНАП";

- Актом 5-403-33 за листопад 2015 року, який складений та підписаний представниками РД ПАТ "Київводоканал" та Завод "КІНАП";

- Актом 5-403-33 за грудень 2015 року, який складений та підписаний представниками РД ПАТ "Київводоканал" та Завод "КІНАП";

- Актом 5-403-33 за січень 2016 року, який складений та підписаний представниками РД ПАТ "Київводоканал" та Завод "КІНАП";

- Актом 5-403-33 за лютий 2016 року, який складений та підписаний представниками РД ПАТ "Київводоканал" та Завод "КІНАП";

- Актом 5-403-33 за березень 2016 року, який складений та підписаний представниками РД ПАТ "Київводоканал" та Завод "КІНАП";

- Актом 5-403-33 за квітень 2016 року, який складений та підписаний представниками РД ПАТ "Київводоканал" та Завод "КІНАП";

- Актом 5-403-33 за травень 2016 року, який складений та підписаний представниками РД ПАТ "Київводоканал" та Завод "КІНАП";

- Актом 5-403-33 за червень 2016 року, який складений та підписаний представниками РД ПАТ "Київводоканал", проте представником Заводу "КІНАП" не підписаний;

- Актом 5-403-33 за липень 2016 року, який складений та підписаний представниками РД ПАТ "Київводоканал" та Завод "КІНАП";

- Актом 5-403-33 за серпень 2016 року, який складений та підписаний представниками РД ПАТ "Київводоканал" та Завод "КІНАП";

- Актом 5-403-33 за вересень 2016 року, який складений та підписаний представниками РД ПАТ "Київводоканал" та Завод "КІНАП";

- Актом 5-403-33 за жовтень 2016 року, який складений та підписаний представниками РД ПАТ "Київводоканал" та Завод "КІНАП";

- Актом 5-403-33 за листопад 2016 року, який складений та підписаний представниками РД ПАТ "Київводоканал" та Завод "КІНАП";

- Актом 5-403-33 за грудень 2016 року, який складений та підписаний представниками РД ПАТ "Київводоканал" та Завод "КІНАП";

- Актом 5-403-33 за січень 2017 року, який складений та підписаний представниками РД ПАТ "Київводоканал" та Завод "КІНАП";

- Актом 5-403-33 за лютий 2017 року, який складений та підписаний представниками РД ПАТ "Київводоканал" та Завод "КІНАП";

- Актом 5-403-33 за березень 2017 року, який складений та підписаний представниками РД ПАТ "Київводоканал" та Завод "КІНАП";

- Актом 5-403-33 за квітень 2017 року, який складений та підписаний представниками РД ПАТ "Київводоканал" та Завод "КІНАП";

- Актом 5-403-33 за травень 2017 року, який складений та підписаний представниками РД ПАТ "Київводоканал" та Завод "КІНАП";

- Актом 5-403-33 за червень 2017 року, який складений та підписаний представниками РД ПАТ "Київводоканал" та Завод "КІНАП";

- Актом 5-403-33 за липень 2017 року, який складений та підписаний представниками РД ПАТ "Київводоканал" та Завод "КІНАП";

- Актом 5-403-33 за вересень 2017 року, який складений та підписаний представниками РД ПАТ "Київводоканал", проте представником Заводу "КІНАП" не підписаний;

- Актом 5-403-33 за жовтень 2017 року, який складений та підписаний представниками РД ПАТ "Київводоканал" та Завод "КІНАП";

- Актом 5-403-33 за листопад 2017 року, який складений та підписаний представниками РД ПАТ "Київводоканал" та Завод "КІНАП";

- Актом 5-403-33 за грудень 2017 року, який складений та підписаний представниками РД ПАТ "Київводоканал" та Завод "КІНАП";

- Актом 5-403-33 за січень 2018 року, який складений та підписаний представниками РД ПАТ "Київводоканал" та Завод "КІНАП";

- Актом 5-403-33 за лютий 2018 року, який складений та підписаний представниками РД ПАТ "Київводоканал" та Завод "КІНАП";

- Актом 5-403-33 за березень 2018 року, який складений та підписаний представниками РД ПАТ "Київводоканал" та Завод "КІНАП";

- Актом 5-403-33 за квітень 2018 року, який складений та підписаний представниками РД ПАТ "Київводоканал" та Завод "КІНАП";

- Актом 5-403-33 за травень 2018 року, який складений та підписаний представниками РД ПАТ "Київводоканал", проте представником Заводу "КІНАП" не підписаний;

- Актом 5-403-33 за червень 2018 року, який складений та підписаний представниками РД ПАТ "Київводоканал", проте представником Заводу "КІНАП" не підписаний;

- Актом 5-403-33 за липень 2018 року, який складений та підписаний представниками РД ПАТ "Київводоканал", проте представником Заводу "КІНАП" не підписаний;

- Актом 5-403-33 за серпень 2018 року, який складений та підписаний представниками РД ПАТ "Київводоканал", проте представником Заводу "КІНАП" не підписаний;

- Актом 5-403-33 за вересень 2018 року, який складений та підписаний представниками РД ПАТ "Київводоканал", проте представником Заводу "КІНАП" не підписаний.

При цьому, матеріали справи свідчать, що відповідач у визначеному порядку не оспорював кількість або вартість отриманих послуг з водопостачання та водовідведення ні в розумінні вимог закону, ні в порядку, обумовленому п. 3.6 Договору.

Після виявлення факту порушення Правил №1879, позивачем було направлено на адресу відповідача лист-попередження від 19.09.2019 щодо сплати нарахувань за скид стічних вод без Умов на скид стічних вод з 01.11.2015 по 31.08.2018 у чотирикратному розмірі, що становить 795 426,75 грн. за розрахунком №15/ВУ-Ф-04/123-0/-2018р. від 19.09.2019.

Доводи скаржника стосовно того, що суд першої інстанції не дослідив, що акти зняття показань з приладів обліку не можуть братись до уваги через їх неналежне оформлення та відсутність, таким чином позивачем не підтверджено належними та допустимими доказами об`єм скину стічних вод відповідачем у вказаних періодах та за які нараховану плату у розмірі 133 886, 24 грн. - суд апеляційної інстанції відхиляє, з огляду на наступне.

Договором на послуги водопостачання та водовідведення №01713-5-05 від 29.01.2003 п. 3.1. вказує, що кількість води, що подається Постачальником та використовується Абонентом, зазначається за показниками водолічильників, зареєстрованих Постачальником. Зняття показників водолічильників здійснюється, як правило, щомісячно представником Постачальника спільно з представником Абонента. Для абонентів зі стабільним об`ємом водоспоживання (або зі значним коливанням) зняття показників може здійснюватись один раз на квартал.

П. 3.5 вищевказаного Договору, передбачає, що абонент розраховується за надані послуги у порядку, встановленому органами виконавчої влади у п`ятиденний термін з дня представлення Постачальником платіжним документів до банківської установи.

Постачальник інформує абонента про розмір діючих тарифів у платіжних документах, що направляються щомісячно до банківської установи Абонента.

Пункт 3.6. Договору передбачає, що у разі незгоди щодо кількості або вартості отриманих послуг Абонент зобов`язаний у 5-ти денний термін з дня представлення Постачальником платіжних документів до банківської установи, направити повноважного представника з обгрунтовуючими документами для проведення звірки розрахунків та підписання відповідного акту в цей же термін. При не виконанні цієї умови дані Постачальника вважаються прийняті Абонентом.

Враховуючи вищевикладене, матеріали справи свідчать, що відповідач у визначеному порядку не оспорював кількість або вартість отриманих послуг з водопостачання та водовідведення ні в розумінні вимог закону, ні в порядку, обумовленому п. 3.6 Договору, а позивачем здійснено належне оформлення актами відповідної фіксації скиду стічних вод.

Стосовно посилань відповідача на відсутність на частині актів про зняття показань з приладів обліку підпису представника Публічного акціонерного товариства "Завод КІНАП", суд апеляційної інстанції не бере до уваги, оскільки зняття показань здійснювалось у присутність представника відповідача, що відображено в Актах про зняття показань з приладу обліку за травень 2016, січень, квітень 2018 року, у них міститься підпис представника.

Суд апеляційної інстанції зазначає стосовно доводів скаржника про те, що позивачем не надано частини актів про зняття показань з приладів обліку акт відсутності на частині актів про зняття показань з приладів обліку підпису представника Публічного акціонерного товариства "Завод КІНАП" зазначає, що акти про зняття показань з приладу обліку за листопад, грудень 2015 року, січень, липень 2017 року, наявні в матеріалах справи та долучались разом із відповіддю на відзив від 13.08.2019 (вх.808/12/12/02-19), та оцінені судом першої інстанції при ухваленні рішення.

Доводи скаржника стосовно того, що судом першої інстанції при постановленні оскаржуваного рішення не враховано тих обставин, що зі складу коштів, які надходили на користь Приватного акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Київводоканал" не всі сплачені виключно за водовідведення (каналізацію), а тому твердження, що такою оплатою відповідач визнав обсяги стічних вод, які йому обраховує позивач є помилковим, суд апеляційної інстанції відхиляє з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено і з чим погоджується суд апеляційної інстанції, що абонементом сплачувалось кошти за спожиті послуги водовідведення за кожен місяць в розмірі кратному 1, а отже, сплачуючи, їх він погоджувався із встановленими позивачем обсягами спожитих послуг.

Оскільки, сплачені відповідачем кошти враховані позивачем у розрахунку штрафу, то позивачем було нараховано до стягнення не п`ятикратний розмір тарифу на послугу з водовідведення, а чотирикратний розмір.

Посилання відповідача на те, що за особовим рахунком ПАТ "Завод КІНАП" №5-403-33 може обліковується водоспоживання, а також скид стічних вод ТОВ "Аллонж", оскільки в матеріалах справи міститься два акти про зняття показань з приладу обліку за липень 2017 року, один з яких складений в присутності представника ПАТ "Завод КІНАП", а інший ТОВ "Аллонж", обгрунтовано відхилені судом першої інстанції, з чим погоджується суд апеляційної інстанції, оскільки позивачем було повідомлено, що акт про зняття показань з приладу обліку за липень 2017 року, який складено в присутності представника ТОВ "Аллонж", подано до суду помилково і вказаний акт не стосується предмета даного спору.

В свою чергу судом першої інстанції вірно встановлено, що обсяг скиду стічних вод позивачем нараховано на підставі даних показань приладів обліку води №19 та №20, в свою чергу між ПрАТ "Акціонерна компанія "Київводоканал" та ТОВ "Аллонж" укладено договір №17804/5-07 від 13.07.2017 відповідно до якого приладом обліку обсягу водоспоживання є лічильник №08813844. Вказані дані про прилади обліку води зазначені у відповідних актах за липень 2017 року.

Стосовно доводу скаржника, що 09.07.2019 відповідачем було подано до суду першої інстанції клопотання про перехід до загального позовного провадження, але воно не було задоволено, а відповідне клопотання подавалось з метою повного, всебічного розгляду справи, зокрема виклику свідків, справа не є малозначною і має розглядатись у порядку загального позовного провадження, суд апеляційної інстанції, з огляду на ч. 3 ст. 255 Господарського процесуального кодексу України, зазначає наступне.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 11.07.2019 було відмовлено у задоволенні клопотання про розгляд справи в порядку загального позовного провадження. Вказана ухвала обґрунтована тим, що ч. 6 ст. 250 Господарського процесуального кодексу України не передбачає обов`язок суду, а передбачає право перейти до розгляду справи в порядку загального позовного провадження, яке пов`язане з встановленням обставин після відкриття провадження, як свідчитимуть про наявність підстав для розгляду справи в порядку загального позовного провадження. З вказаними висновками суду першої інстанції суд апеляційної інстанції погоджується та вважає їх мотивованими.

Крім того, в ухвалі Господарського суду м. Києва від 11.07.2019 зазначено, що відповідач не навів жодних обставин, які б свідчили про необхідність здійснення розгляду даної справи в порядку загального позовного провадження. Стосовно доводів скаржника про те, що розгляд даної справи вимагає більш детального дослідження доказів у справі, то суд апеляційної інстанції визнає їх необґрунтованими, оскільки суд зобов`язаний повно та всебічно встановити обставини справи та дослідити наявні в матеріалах справи докази, як в спрощеному, так і в загальному позовному провадженні, тобто вказане не залежить від форми провадження.

Посилання відповідача на можливу необхідність виклику свідків у справі, - є передчасними та непідтвердженими, оскільки заяви про виклик свідків для допиту сторонами спору не подавались до суду першої інстанції.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції доводи скаржника, що суд першої інстанції помилково не розглянув дану справу у порядку загального позовного провадження - відхиляє як безпідставні, необґрунтовані та такі, що спростовуються наявними матеріалами справи.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що обсяг скинутих відповідачем стічних вод без діючих Умов на скид, підтверджується актами зняття показань з приладу обліку за листопад 2015 року - серпень 2018 року, а отже є документально доведений належними та допустимими доказами в розумінні ст. ст. 76-79 Господарського процесуального кодексу України та не спростований відповідачем належними та допустимими доказами.

При цьому, суд апеляційної інстанції враховує також і у обставину, що відповідачем не було доведено своїх обґрунтування належними доказами і на стадії апеляційного провадження, зокрема, і доказами, які він просив забезпечити суд апеляційної інстанції на стадії апеляційного розгляду справи шляхом проведення відповідної експертизи, яка була призначена судом апеляційної інстанції за клопотанням відповідача, проте, яка не була ним оплачена.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язань - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Згідно з статтями 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У відповідності до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Приписами ст. 217 Господарського кодексу України встановлено, що господарськими санкціями визнаються заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки. У сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції.

Відповідно до ст. 219 Господарського кодексу України підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання. Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності.

Статтею 235 Господарського кодексу України встановлено, що за порушення господарських зобов`язань до суб`єктів господарювання та інших учасників господарських відносин можуть застосовуватись оперативно-господарські санкції - заходи оперативного впливу на правопорушника з метою припинення або попередження повторення порушень зобов`язання, що використовуються самими сторонами зобов`язання в односторонньому порядку.

Здійснивши перерахунок штрафу за скид стічних вод без умов на скид у період з 01.11.2015 по 31.08.2018 у чотирикратному розмірі, суд апеляційної інстанції погоджується з сумами, ставками та строками відповідних нарахувань, здійснених позивачем, з урахуванням часткової сплати, у зв`язку з чим дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 795 423,75 грн. штрафу, який обгрунтовано присуджено стягнення оскаржуваним рішенням суду першої інстанції. .

З урахуванням наведеного суд апеляційної інстанції погоджується з обґрунтованими та правомірними висновками суду першої інстанції про задоволення позову Приватного акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Київводоканал" до Публічного акціонерного товариства "Завод КІНАП" про стягнення 795 423,75 грн. у повному обсязі.

Разом із тим, аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судовому рішенні, питання вичерпності висновків апеляційного господарського суду, суд касаційної інстанції ураховує, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі «Серявін та інші проти України» зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція) зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. У справі «Трофимчук проти України» Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не можна розуміти як вимогу детально відповідати на кожен довід. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст. 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Колегія суддів апеляційної інстанції з огляду на викладене зазначає, що скаржникові було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах, а доводи, викладені у апеляційній скарзі, не спростовують установленого судом першої інстанції.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

У відповідності з п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України та ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. (ст. 76 Господарського процесуального кодексу України).

Статтею 79 Господарського процесуального кодексу України визначено, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Ч. 1 статті 276 Господарського процесуального кодексу України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, Північний апеляційний господарський суд визнає, що доводи скаржника викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків господарського суду першої інстанції, викладених в оскаржуваному рішенні, оскаржуване рішення ухвалено з повним і достовірним встановленням всіх фактичних обставин, а також з дотриманням норм процесуального та матеріального права, у зв`язку з чим, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для зміни або скасування рішення Господарського суду міста Києва від 15.10.2019 у справі №910/7495/19 за наведених скаржником доводів апеляційної скарги.

Також, оскільки ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 03.02.2020 дія оскаржуваного рішення була зупинена на підставі ч. 5 ст. 262 Господарського процесуального кодексу України, і за наслідками апеляційного розгляду справи оскаржуване рішення залишено без змін, а тому його дія підлягає поновленню.

Розподіл судових витрат

Згідно із ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 129, 240, 269, 270, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Завод КІНАП" на рішення Господарського суду міста Києва від 15.10.2019 у справі №910/7495/19 - залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 15.10.2019 у справі №910/7495/19 - залишити без змін.

3. Судовий збір за подачу апеляційної скарги залишити за Публічним акціонерним товариством "Завод КІНАП".

4. Поновити дію рішення Господарського суду міста Києва від 15.10.2019 у справі №910/7495/19.

5. Матеріали справи №910/7495/19 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у господарських справах, яким є Верховний Суд, шляхом подачі касаційної скарги в порядку, строки та випадках, визначених ст.ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Касаційна скарга на постанову подається протягом 20 днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Дата підписання постанови: 07.06.2021.

Головуючий суддя С.Р. Станік

Судді Є.Ю. Шаптала

О.В. Тищенко