ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2021 року

м. Київ

Справа № 910/15292/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Кролевець О.А. - головуючий, Вронської Г.О., Губенко Н.М.

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Іванцової Марини Валеріївни

на постанову Північного апеляційного господарського суду від 02.03.2021

(головуючий - Разіна Т.І., судді Іоннікова І.А., Тарасенко К.В.)

та ухвалу Господарського суду міста Києва від 03.09.2020

(суддя Полякова К.В.)

за скаргою Іванцової Марини Валеріївни

на дії та рішення приватного виконавця виконавчого органу міста Києва Кравця В.В. із виконання рішення Господарського суду міста Києва від 29.01.2019

у справі №910/15292/18

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Тіоніт Груп"

до Іванцової Марини Валеріївни

про стягнення 463 967,53 грн,

ВСТАНОВИВ:

1. У зв`язку з перебуванням судді Кондратової І.Д. у відпустці, склад судової колегії суду касаційної інстанції змінився, що підтверджується Витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) між суддями від 03.06.2021, який наявний в матеріалах справи.

Історія справи

2. Товариство з обмеженою відповідальністю "Тіоніт Груп" (далі - ТОВ "Тіоніт Груп", Стягувач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до фізичної особи-підприємця Іванцової Марини Валеріївни (далі - ФОП - Іванцова М.В., Боржник) про стягнення заборгованості 463 967,53 грн за договором оренди.

3. Рішенням Господарського суду міста Києва від 29.01.2019 позов задоволено повністю, стягнуто з Іванцової М.В. на користь ТОВ "Тіоніт Груп" 288 000,00 грн заборгованості з орендної плати, 18 159,16 грн заборгованості із сплати вартості спожитої електроенергії, 2 979,37 грн інфляційних втрат, 4 829,00 грн 3 % річних, 150 000 грн збитків, 6 959,51 грн судового збору.

4. 25.02.2019 на виконання рішення Господарського суду міста Києва від 29.01.2019, яке набрало законної сили 22.02.2019, видано наказ.

5. 06.08.2020 Іванцова М.В. звернулось до Господарського суду міста Києва із скаргою на дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Кравця Вадима Валентиновича (далі - приватний виконавець Кравець В.В.), в якій просила:

- визнати неправомірними дії приватного виконавця щодо ненаправлення Іванцовій М.В. постанови про відкриття виконавчого провадження № 59468737 від 05.07.2019; постанови про арешт коштів боржника від 05.07.2019 у виконавчому провадженні № 59468737; постанови про арешт майна боржника від 05.07.2019 у виконавчому провадженні № 59468737;

- визнати неправомірними дії приватного виконавця щодо складання акта приватного виконавця від 02.12.2019 у виконавчому провадженні № 59468737 та акта приватного виконавця від 03.02.2020 у виконавчому провадженні № 59468737;

- зобов`язати приватного виконавця скасувати акт приватного виконавця від 02.12.2019 у виконавчому провадженні № 59468737, акт приватного виконавця від 03.02.2020 у виконавчому провадженні № 59468737;

- визнати неправомірними дії приватного виконавця по складанню постанови про опис та арешт майна (коштів) боржника від 04.02.2020 у виконавчому провадженні № 59468737;

- скасувати постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника від 04.02.2020, винесену приватним виконавцем у виконавчому провадженні № 59468737 з примусового виконання рішення Господарського суду міста Києва від 29.01.2019 у справі №910/15292/18;

- визнати неправомірними дії приватного виконавця по складанню постанови про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні від 04.02.2020 № 59468737;

- скасувати постанову про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні від 04.02.2020, винесену приватним виконавцем у виконавчому провадженні № 59468737 з примусового виконання рішення Господарського суду міста Києва від 29.01.2019 у справі № 910/15292/18;

- визнати неправомірними дії приватного виконавця по визначенню вартості 1/2 частини квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі Звіту про незалежну оцінку 1/2 частини квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , виконаного ТОВ "Оцінка та консультації";

- визнати неправомірними дії приватного виконавця по складанню заявки на реалізацію арештованого нерухомого майна від 28.04.2020 та переданню на реалізацію 1/2 частини квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ;

- визнати неправомірними дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Кравця В.В. по складанню акта про проведені електронні торги від 13.07.2020 у виконавчому провадженні № 59468737.

6. В обґрунтування скарги Іванцова М.В. вказує на наступне:

- про наявність виконавчого провадження їй стало відомо під час розгляду судом першої інстанції її заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами. Крім того, під час розгляду її заяви про відстрочку виконання судового рішення у справі Іванцовій М.В. стало відомо про відчуження на прилюдних торгах частини квартири, яка належить їй на праві власності. 23.07.2020 представником Іванцової М.В. подано заяву про ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження. Ознайомившись з матеріалами виконавчого провадження Іванцовій М.В. стало відомо, що матеріали виконавчого провадження не містять доказів повідомлення її про відкриття виконавчого провадження, винесення постанови про накладення арешту на грошові кошти та майно. Крім того, Іванцова М.В. зазначає, що матеріали виконавчого провадження не містять належних доказів виїзду приватного виконавця за місцем проживання Боржника, отже всі акти складені приватним виконавцем в рамках виконавчого провадження є протиправними. Приватним виконавцем не дотримано 10 -денного строку, з дня винесення постанови про арешт майна Боржника, для досягнення учасниками виконавчого провадження згоди щодо вартості майна, як не повідомлено Боржника і про встановлену вартість майна. При цьому, ціну майна суттєво занижено, а на час продажу частини квартири Іванцової М.В. у квартирі були зареєстровані малолітні діти.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції та постанови суду апеляційної інстанції

7. Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.09.2020, залишеною без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 02.03.2021, залишено без розгляду скаргу в частині:

- визнання неправомірними дій приватного виконавця щодо ненаправлення Іванцовій М.В. постанови про відкриття виконавчого провадження № 59468737 від 05.07.2019; постанови про арешт коштів боржника від 05.07.2019 у виконавчому провадженні № 59468737; постанови про арешт майна боржника від 05.07.2019;

- визнання неправомірними дії приватного виконавця щодо складання акта приватного виконавця від 02.12.2019 у виконавчому провадженні № 59468737 та акта приватного виконавця від 03.02.2020 у виконавчому провадженні № 59468737;

- зобов`язання приватного виконавця скасувати акт приватного виконавця від 02.12.2019 у виконавчому провадженні № 59468737, акт приватного виконавця від 03.02.2020 у виконавчому провадженні № 59468737;

- визнання неправомірними дії приватного виконавця по складанню постанови про опис та арешт майна (коштів) боржника від 04.02.2020 у виконавчому провадженні № 59468737;

- скасування постанови про опис та арешт майна (коштів) боржника від 04.02.2020, винесену приватним виконавцем у виконавчому провадженні № 59468737 з примусового виконання рішення Господарського суду міста Києва від 29.01.2019 у справі №910/15292/18;

- визнання неправомірними дії приватного виконавця по складанню постанови про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні від 04.02.2020 № 59468737;

- скасування постанови про призначення суб`єкта оціночної діяльності для участі у виконавчому провадженні від 04.02.2020, винесену приватним виконавцем у виконавчому провадженні № 59468737 з примусового виконання рішення Господарського суду міста Києва від 29.01.2019 у справі № 910/15292/18;

- визнання неправомірними дії приватного виконавця по визначенню вартості 1/2 частини квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі звіту про незалежну оцінку 1/2 частини квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , виконаного ТОВ "Оцінка та консультації";

- визнання неправомірними дії приватного виконавця по складанню заявки на реалізацію арештованого нерухомого майна від 28.04.2020 та переданню на реалізацію 1/2 частини квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

В задоволенні іншої частини скарги відмовлено.

8. Судові рішення мотивовано тим, що :

- Боржника було повідомлено про відкриття виконавчого провадження 11.07.2019. Разом з цим, Боржник 13.05.2020 звертався з заявою про зупинення виконавчого провадження, тоді як із скаргою на дії приватного виконавця Боржник звернувся тільки 03.08.2020, що свідчить про пропуск строку на звернення із скаргою на дії приватного виконавця вчинені ним до 13.05.2020, наведені Боржником причини пропуску строку на подання скарги на дії приватного виконавця є неповажними, тому наявні підстави для залишення без розгляду частини вимог скарги, що стосуються дій приватного виконавця вчинені ним до 13.05.2020;

- щодо вимог про визнання неправомірними дії приватного виконавця Кравця В.В. по складанню акта про проведені електронні торги від 13.07.2020 у виконавчому провадженні № 59468737, суди встановили, що згідно довідки Відділу з питань реєстрації місця проживання /перебування фізичних осіб Дніпровської РДА від 27.07.2020 про реєстрацію місця проживання особи, малолітніх дітей до квартири, що належить Іванцовій М.В. , було прописано у день проведення електронних торгів 06.07.2020. При цьому, приватний виконавець перед передачею нерухомого майна на реалізацію звертався із запитом від 09.04.2020 до органів реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб, згідно відповіді на запит інформація про зареєстрованих малолітніх дітей у вказаній квартирі не значиться. Відповідно до протоколу проведення електронних торгів від 06.07.2020 № 489266, електронні торги відбулися з реалізації майна (лот № 427436) - 1/2 частини 2-кімнатної квартири, загальною площею 51,10 кв.м., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Стартова ціна лоту становила 313250 грн, ціна продажу - 313 250 грн, переможцем торгів визнано ОСОБА_2 . У той же час, доводи скаржника щодо протиправності складання акта про проведені електронні торги внаслідок заниження вартості реалізованого нерухомого майна стосуються безпосередньо підготовчого етапу проведення електронних торгів - дій по визначенню вартості (оцінки) майна, строк оскарження яких Іванцовою М.В. пропущений з причин, які є неповажними. А тому в цій частині скарги суди визнали вимоги необґрунтованими та відмовили у їх задоволенні.

Короткий зміст вимог касаційної скарги та узагальнення їх доводів

9. Не погоджуючись з висновками судів попередніх інстанцій, Іванцова М.В. звернулась до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постанову апеляційного суду та прийняти нове рішення про задоволення скарги на дії приватного виконавця.

10. Скаржник в касаційній скарзі зазначає про те, що суди попередніх інстанцій надали неналежну оцінку обставинам справи щодо поважності причин пропуску строку на подання Іванцовою М.В. скарги на дії приватного виконавця, при цьому, висновки судів грунтуються на припущеннях. Внаслідок чого судами невірно застосовано положення ст. 341 ГПК України та безпідставно залишено без розгляду частину вимог скарги.

11. Також скаржник зазначає, що суди на підставі неналежних доказів дійшли висновку, що Боржника було належним чином повідомлено про відкриття виконавчого провадження.

Узагальнений виклад позиції інших учасників справи

12. Стягувач подав відзив на касаційну скаргу, в якому посилаючись на безпідставність доводів та вимог, викладених Боржником у касаційній скарзі, та водночас, вказуючи на законність та обґрунтованість судових рішень у справі, просить залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані судові рішення без змін.

Фактичні обставини справи, встановлені судами першої та апеляційної інстанцій

13. Як зазначалось, рішенням Господарського суду міста Києва від 29.01.2019 позов задоволено повністю, стягнуто з Іванцової М.В. на користь ТОВ "Тіоніт Груп" 288 000,00 грн заборгованості з орендної плати, 18 159,16 грн заборгованості із сплати вартості спожитої електроенергії, 2 979,37 грн інфляційних втрат, 4 829,00 грн 3 % річних, 150 000 грн збитків, 6 959,51 грн судового збору.

14. 25.02.2019 на виконання вказаного рішення видано наказ.

15. Постановою приватного виконавця Кравця В.В. від 05.07.2019 № 59468737 відкрито виконавче провадження з виконання наказу від 25.02.2019

16. 05.07.2019 приватним виконавцем винесено постанови № 59468737 про арешт коштів та майна Боржника.

17. 04.02.2020 постановою приватного виконавця про опис та арешт майна (коштів) Боржника, було накладено арешт на майно, а саме 1/2 частини квартири АДРЕСА_2 , квартира розташована на другому поверсі, загальною площею 51,10 кв.м, житловою площею 30,70 кв.м., складається із двох жилих кімнат.

18. 04.02.2020 приватним виконавцем було винесено постанову про призначення суб`єкта оціночної діяльності. Вказаною постановою суб`єктом оціночної діяльності призначено ТОВ ?Оцінка та консультації?, в особі Тарабан О.А. , який має сертифікат суб`єкта оціночної діяльності, виданий Фондом державного майна України 20.01.2020 за №19/20 (строк дії: 20.01.2023). У п. 2 цієї постанови вказано суб`єкту оціночної діяльності - ТОВ ?"Оцінка та консультації?, в особі Тарабан О.А. провести оцінку вищезазначеного майна Боржника та надати письмовий звіт щодо ринкової вартості майна протягом 15 робочих днів, з дня ознайомлення з постановою виконавця.

19. Згідно із висновком звіту про оцінку майна ринкова вартість об`єкта оцінки на дату оцінки (05.02.2019) становить 447 500,00 грн без ПДВ.

20. 09.04.2020 приватний виконавець звернувся до органів реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб з запитом про зареєстрованих осіб у вищезазначеній квартирі, у відповіді на який приватному виконавцю повідомлено, що інформація про зареєстрованих малолітніх дітей, у вищезазначеній квартирі, відсутня.

21. 28.04.2020 приватним виконавцем було подано заявку про реалізацію арештованого нерухомого майна, а саме 1/2 частини квартири АДРЕСА_2 .

22. 13.05.2020 Іванцова М.В. звернулась із заявою до приватного виконавця про зупинення виконавчого провадження.

23. 20.05.2020 листом №831 приватний виконавець повідомив Боржника про відсутність підстав для зупинення виконавчого провадження, в порядку ст. 38 Закону України ?Про виконавче провадження?.

24. 13.07.2020 державним виконавцем було складено акт про проведені електронні торги. Із вказаного акта від 13.07.2020 вбачається, що відповідно до протоколу проведення електронних торгів від 06.07.2020 № 489266 відбулись електронні торги з реалізації майна (лот № 427436) - 1/2 частини 2-кімнатної квартири, загальною площею 51,10 кв.м., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Стартова ціна лоту становила 313 250,00 грн, ціна продажу - 313 250,00 грн.; переможцем торгів визнано ОСОБА_2 .

Позиція Верховного Суду

25. Касаційний господарський суд, здійснивши розгляд касаційної скарги у письмовому провадженні, обговоривши доводи, наведені скаржником у касаційній скарзі та заперечення відзиву на касаційну скаргу, перевіривши матеріали справи, надану господарськими судами попередніх інстанцій юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши дотримання судами норм процесуального права, вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

26. Судове рішення за своєю суттю охороняє права, свободи та законні інтереси фізичних та юридичних осіб, а виконання судового рішення є завершальною стадією судового провадження, яким досягається кінцева мета правосуддя - захист інтересів фізичних та юридичних осіб і реальне поновлення їхніх порушених прав.

27. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд (стаття 1291 Конституції України).

28. Гарантією прав фізичних і юридичних осіб у виконавчому провадженні є можливість оскарження дій або бездіяльності державних виконавців.

29. Відповідно до частини першої статті 15 Закону України "Про виконавче провадження" (тут і далі в редакції на момент вчинення виконавчих дій) сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник.

30. За змістом статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов`язаний: здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання.

31. Відповідно до частини першої статті 28 Закону України "Про виконавче провадження" копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1 - 4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі. У разі зміни стороною місця проживання чи перебування або місцезнаходження документи виконавчого провадження надсилаються за адресою, зазначеною у відповідній заяві сторони виконавчого провадження.

Документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.

32. Отже, боржник вважається належним чином повідомленим, якщо документи виконавчого провадження надсилаються йому за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

33. Разом з цим, оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення передбачено нормами як Закону України "Про виконавче провадження" (частина 1 статті 74), так і нормами ГПК України (стаття 339).

34. Згідно частини 1 статті 74 Закону України ?Про виконавче провадження? рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

35. Відповідно до положень статті 339 ГПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

36. З урахуванням зазначеного, стаття 74 Закону України "Про виконавче провадження" є загальною нормою по відношенню до статтей 339-341 ГПК України, оскільки застосовується до більш широкого кола відносин, а саме: 1) відносин, які виникають при оскарженні дій щодо виконання будь-якого виконавчого документа, а не тільки рішення суду; 2) відносин, які виникають при оскарженні дій державного виконавця не тільки до суду, але й до органів Державної виконавчої служби.

37. Під час оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу Державної виконавчої служби або приватного виконавця, на виконанні яких перебуває виконавчий документ господарського суду, слід дотримуватися відповідних положень ГПК України, передбачених у розділі VI "Судовий контроль за виконанням судових рішень".

38. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.03.2019 у справі № 920/149/18 та постанові Верховного Суду від 05.08.2019 у справі № 918/1164/15.

39. Згідно з пунктом а) частини 1 статті 341 ГПК України відповідну скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права.

40. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом (частина друга статті 341 ГПК України).

41. Водночас, за приписами статті 118 ГПК України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

42. При цьому, колегія суддів враховує, що процесуальні норми створюються для забезпечення належного відправлення правосуддя та дотримання принципу юридичної визначеності і сторони повинні очікувати їх застосування.

43. Вирішення питання щодо поновлення строку перебуває в межах дискреційних повноважень суду, який за заявою сторони, прокурора чи з своєї ініціативи може визнати причину пропуску встановленого законом процесуального строку поважною і відновити пропущений строк, крім випадків, передбачених Господарським процесуальним кодексом України.

44. Отже, вирішуючи це питання, суд, з урахуванням конкретних обставин справи, має оцінити на предмет поважності причини пропуску встановленого законом процесуального строку, і в залежності від встановленого - вирішити питання про поновлення або відмову у поновленні цього строку.

45. Аналогічну позицію викладено у постанові Верховного Суду від 11.10.2019 у справі № 910/22695/13.

46. Судами встановлено, що матеріали справи містять належні докази (рекомендовані поштові відправлення та копії фіскальних чеків Укрпошти) повідомлення Боржника про відкриття виконавчого провадження.

47. З урахуванням вищезазначеного суди дійшли обґрунтованих висновків про дотримання приватним виконавцем положень ст. 28 Закону України ?Про виконавче провадження? щодо надіслання Боржнику постанови про відкриття виконавчого провадження № 59468737.

48. Разом з цим, судами встановлено, що Боржником було пропущено строк на подання скарги на дії приватного виконавця.

49. В обґрунтування причин пропуску строку Іванцова М.В. вказує на те, що їй не було відомо про порушене виконавче провадження, оскільки про виконавче провадження вона дізналась під час розгляду судом першої інстанції її заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами. Крім того, під час розгляду заяви про відстрочку виконання судового рішення Іванцовій М.В. стало відомо про відчуження на прилюдних торгах квартири, яка належить їй на праві власності. В наступному, 23.07.2020 адвокат Іванцової М.В. подавав заяву про ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження. Отже, Іванцова М.В. вважає, що саме з 23.07.2020 слід розраховувати строк на подання скарги на дії приватного виконавця.

50. Оцінивши вищезазначені доводи Боржника та перевіривши матеріали виконавчого провадження суди встановили, що Боржник 13.05.2020 звертався до приватного виконавця із заявою про зупинення виконавчого провадження, а тому був обізнаний про хід виконавчого провадження.

51. З урахуванням вищезазначеного суди встановивши, що з 13.05.2020 Боржнику було відомо про вчинення приватним виконавцем відповідних процесуальних дій, при цьому матеріали скарги на дії приватного виконавця не містять обґрунтування щодо неможливості подачі Боржником скарги саме з 13.05.2020, тоді як у скарзі останній вказує, що дізнався про виконавче провадження тільки 23.07.2020, під час ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження, суди дійшли висновку про неповажність причин пропуску строку на подання скарги на дії приватного виконавця.

52. Зважаючи на положення ст. 118 ГПК України та обставини встановлені судами, суди дійшли висновку про залишення без розгляду частини скарги, що стосується оскарження дій приватного виконавця вчинених до 13.05.2020.

53. Щодо вимог скарги про визнання неправомірними дії приватного виконавця по складанню акта про проведені електронні торги від 13.07.2020, Суд зазначає наступне.

54. Звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації (частина 1 статті 48 Закону України "Про виконавче провадження").

55. Відповідно до частини 1 статті 61 Закону України "Про виконавче провадження" реалізація арештованого майна (крім майна, вилученого з цивільного обороту, обмежено оборотоздатного майна та майна, зазначеного у частині восьмій статті 56 цього Закону) здійснюється шляхом електронних торгів або за фіксованою ціною.

56. Положеннями розділу ІІ Порядку реалізації арештованого майна, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 30.09.2016 за № 1301/29431 (далі- Порядок) визначено, що приватний виконавець самостійно формує і перевіряє заявку та документи щодо передання майна на реалізацію на відповідність вимогам законодавства та після встановлення відповідності документів таким вимогам підписує (за допомогою кваліфікованого електронного підпису із застосуванням засобів кваліфікованого електронного підпису, які мають вбудовані апаратно-програмні засоби, що забезпечують захист записаних на них даних від несанкціонованого доступу, від безпосереднього ознайомлення із значенням параметрів особистих ключів та їх копіювання або власноруч у випадку, передбаченому пунктом 4 розділу І цього Порядку) заявку на реалізацію арештованого майна та надсилає її разом із документами, передбаченими абзацами четвертим-восьмим пункту 3 розділу ІІ цього Порядку, в електронному вигляді через особистий кабінет приватного виконавця для внесення інформації про проведення електронних торгів (торгів за фіксованою ціною) до Системи.

57. Приватний виконавець самостійно затверджує акт про проведені електронні торги шляхом його підписання та скріплення печаткою приватного виконавця (розділ Х вказаного Порядку).

58. Організатор здійснює внесення до Системи інформації про арештоване майно (формування лота) за заявкою відділу державної виконавчої служби або приватного виконавця (пункт 2 розділу II Порядку).

59. Судами встановлено, що доводи скаржника щодо протиправності складання акту про проведені електронні торги внаслідок заниження вартості реалізованого нерухомого майна стосуються безпосередньо підготовчого етапу проведення електронних торгів - дій по визначенню вартості (оцінки) майна, строк оскарження яких Боржником пропущено з причин, які були визнані судом неповажними, а тому вказані доводи обґрунтовано відхилено судами.

60. Водночас, судами також встановлено, що Боржником подано довідку Відділу з питань реєстрації місця проживання /перебування фізичних осіб Дніпровської РДА від 27.07.2020 про реєстрацію місця проживання особи, згідно якої малолітні діти були прописані у вищезазначеній квартирі у день проведення електронних торгів 06.07.2020, тобто фактично приватному виконавцю не могло бути відомо про зазначене, оскільки на момент реєстрації малолітніх дітей вже відбувався продаж майна, тоді як, приватний виконавець перед передачею нерухомого майна на реалізацію звертався із запитом від 09.04.2020 до органів реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб, у відповіді на який приватному виконавцю надано інформацію про відсутність зареєстрованих малолітніх дітей у вказаній квартирі. Водночас матеріали справи не містять відомостей про ступінь родинного зв`язку власниці квартири та зареєстрованих у вищезазначеній квартирі малолітніх дітей.

61. Відповідно до протоколу проведення електронних торгів від 06.07.2020 № 489266, електронні торги відбулися з реалізації майна (лот № 427436) - 1/2 частини 2-кімнатної квартири, загальною площею 51,10 кв.м., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Стартова ціна лоту становила 313 250 грн, ціна продажу - 313 250 грн, переможцем торгів визнано ОСОБА_2 .

62. Отже, суди попередніх інстанцій встановивши вищезазначене дійшли до обґрунтованого висновку про недоведення Боржником неправомірності дій приватного виконавця по складанню акта про проведені електронні торги від 13.07.2020 у виконавчому провадженні № 59468737, а тому відмовили у задоволенні цієї частини скарги на дії приватного виконавця.

63. З огляду на викладене Верховний Суд вважає, що наведені у касаційній скарзі доводи не знайшли своє підтвердження під час касаційного перегляду, доводи касаційної скарги не спростовують обґрунтованих та правомірних висновків судів попередніх інстанцій щодо наявності підстав для залишення без розгляду частини скарги, що стосується оскарження дій приватного виконавця до 13.05.2020, зважаючи на положення ст.118 ГПК України, та відмови у задоволенні частини вимог скарги, що стосуються неправомірності дій приватного виконавця по складанню акта від 13.07.2020, у зв`язку з необґрунтованістю.

64. Отже, судом касаційної інстанції не було встановлено неправильного застосування судами норм процесуального права, тоді як доводи касаційної скарги зводяться до переоцінки зібраних у справі доказів, що відповідно до ст. 300 ГПК України, знаходиться поза межами компетенції суду касаційної інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що ухвала суду першої інстанції та постанова апеляційного суду підлягають залишенню без змін.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

65. Відповідно до частини 3 статті 304 ГПК України касаційні скарги на ухвали судів першої чи апеляційної інстанції розглядаються у порядку, передбаченому для розгляду касаційних скарг на рішення суду першої інстанції, постанови суду апеляційної інстанції.

66. За змістом пункту 1 частини 1 статті 308 ГПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

67. Враховуючи межі перегляду справи в касаційній інстанції, колегія суддів вважає, що доводи, викладені скаржником у касаційній скарзі, не отримали свого підтвердження під час касаційного провадження, не спростовують висновків судів про наявність підстав для залишення частини скарги без розгляду та відмови у задовленні частини вимог скарги, у зв`язку з чим підстав для скасування чи зміни оскаржуваних ухвали і постанови немає.

Розподіл судових витрат

68. Судовий збір за подання касаційної скарги в порядку статті 129 ГПК України покладається на скаржника.

Керуючись статтями 300, 301, 304, 308, 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Іванцової Марини Валеріївни залишити без задоволення.

2. Постанову Північного апеляційного господарського суду від 02.03.2021 та ухвалу Господарського суду міста Києва від 03.09.2020 у справі № 910/15292/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О.А. Кролевець

Судді Г.О.Вронська

Н.М.Губенко