ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" травня 2021 р. Справа №909/995/19 (909/268/21)

Західний апеляційний господарський суд в складі колегії суддів:

головуючий суддя Желік М.Б.

судді Орищин Г.В.

Галушко Н.А.

за участю секретаря судового засідання Гуньки О.П.

розглянувши апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» №3/16-10/1095 від 20.04.2021 (вх.№01-05/1441/21 від 23.04.2021)

на ухвалу Господарського суду Івано-Франківської області від 02.04.2021 (суддя Шкіндер П.А.), постановлену за результатами розгляду

заяви Акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України», м. Київ, вул. Антоновича, буд. 51

про вжиття заходів забезпечення позову до пред`явлення позову

особа, що може набути статусу учасника у справі, 1 - Дочірнє підприємство «Івано-Франківський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія» «Автомобільні дороги України» (76004, м. Івано-Франківськ, вул. Петрушевича, 1 )

особа, що може набути статусу учасника у справі, 2 - Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕСПО-ТРАНС» (77492, Івано-Франківська область, м. Івано-Франківськ, село Уторники, вул. Микитина, 16)

у справі №909/995/19

про банкрутство (санацію) Дочірнього підприємства «Івано-Франківський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія» Автомобільні дороги України»

за участю представників:

від апелянта: Єрмаков М.В. адвокат

від ТзОВ «Еспо-Транс»: Вінтоняк Н.М. адвокат

від ДП «Івано-Франківський облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія» «Автомобільні дороги України»: не з`вився

Учасникам процесу роз`яснено права та обов`язки, передбачені ст.ст. 35, 42, 46, Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ст.222 Господарського процесуального кодексу України фіксування судового засідання здійснюється технічними засобами.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 02.04.21 у справі №909/995/19 (909/268/21) в задоволенні заяви Акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» про вжиття заходів забезпечення позову відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням скаржник звернувся до Західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду Івано-Франківської області від 02.04.2021, скасувати оскаржену ухвалу та прийняти нове рішення, яким задоволити заяву Акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" про забезпечення позову, накласти арешт та заборонити Міністерству юстиції України, його структурним підрозділам, а також будь-яким суб`єктам та органам державної реєстрації прав на нерухоме майно, державним реєстраторам, особам які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно, в тому числі нотаріусам, вчиняти будь-які реєстраційні дії, здійснювати проведення державної реєстрації будь-яких прав та/або їх обтяжень, заборонити вносити будь-які записи до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, зміни до таких записів та/або скасування таких записів (реєстрацією права власності, скасування реєстрації права власності та інших речових прав) щодо нерухомого майна, а саме:

- адміністративного будинку, загальною площею 306,9 кв.м., що знаходиться за адресою: Івано-Франківська область, м. Івано-Франківськ, вул. Целевича Юліана, буд. 34, кадастровий номер земельної ділянки: :01:008:0075;

- адміністративно-виробничих будівель, а саме - адмін.будинок площею 228,8 кв.м., прохідна площею 2,8 кв.м., гуртожиток площею 118,7 кв.м., гаражі площею 167,9 кв.м., склад площею 123,5 кв.м., склад площею 55,1 кв.м., електрощитова площею 22,4 кв.м., склад площею 336,1 кв.м., клуб площею 308,0 кв.м., склад АЗС площею 9,1 кв.м., АЗС площею 5,5 кв.м., столярний цех, гараж площею 157,9 кв.м., навіс площею 9,1 кв.м., побутові приміщення площею 543,8 кв.м., навіс площею 23,3 кв.м., що знаходяться за адресою: Івано-Франківська область, м. Івано-Франківськ, вул. Целевича Юліана, буд. 36, кадастровий номер земельної ділянки: :01:008:0169;

- складських приміщень площею 176,2 кв.м. що знаходиться за адресою: Івано-Франківська область, м. Івано-Франківськ, вул. Целевича Юліана, буд. 36, кадастровий номер земельної ділянки: :01:008:0169;

- виробничо-складських приміщень, а саме - склад площею 128,0 кв.м., склад площею 156,6 кв.м., склад площею 173,1 кв.м., склад площею 232,1 кв.м., виробничо-побутові приміщення площею 422,0 кв.м., майстерня площею 71,9 кв.м., що знаходяться за адресою: Івано-Франківська область, м. Івано-Франківськ, вул. Целевича Юліана, буд.36Б, кадастровий номер земельної ділянки: :01:008:0074, в межах позову, який буде поданий.

Відповідно до витягу з протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 23.04.2021 справу розподілено колегії суддів Західного апеляційного господарського суду у складі: Желік М.Б. - головуючий суддя, члени колегії Орищин Г.В., Галушко Н.А.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 28.04.2021 скаржнику поновлено строк на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду Івано-Франківської області від 02.04.2021 у справі №909/995/19 (909/268/21), відкрито апеляційне провадження, розгляд справи призначено на 26.05.2021.

24.05.2021 на електронну адресу суду надійшов відзив ТзОВ «Еспо-Транс» на апеляційну скаргу, у якому особа, що може набути статусу відповідача-2 у справі, заперечує проти задоволення скарги та просить залишити оскаржену ухвалу суду першої інстанції без змін.

24.05.2021 на електронну адресу суду надійшли додаткові пояснення апелянта.

В судовому засіданні 26.05.2021 було оголошено перерву до 31.05.2021.

В судовому засіданні 31.05.2021 представник апелянта вимоги апеляційної скарги підтримав, просив оскаржену ухвалу скасувати та прийняти нове рішення, яким забезпечити позовні вимоги до подання позовної заяви про визнання недійсними договорів позики та іпотеки шляхом накладення арешту на нерухоме майно, передане в іпотеку, та заборони вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо цього нерухомого майна.

Представник особи, що може набути статусу відповідача-2 у справі ТзОВ «ЕСПО-Транс» проти задоволення апеляційної скарги заперечив, просив оскаржену ухвалу залишити без змін.

Особа, що може набути статусу відповідача-1 у справі ДП «Івано-Франківський облавтодор», явки повноважного представника в судове засідання не забезпечив.

Відповідно до ст.269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Розглянувши апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників апеляційного провадження, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, взявши до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, колегія суддів дійшла висновку про те, що вимоги апеляційної скарги не підлягають задоволенню, а відтак оскаржувану ухвалу слід залишити без змін, з огляду на наступне.

В провадженні Господарського суду Івано-Франківської області перебуває справа про банкрутство ДП Івано-Франківський облавтодор ВАТ Державна акціонерна компанія Автомобільні дороги України.

Ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 15.10.2019 відкрито провадження у справі про банкрутство з метою проведення санації боржника Дочірнього підприємства Івано-Франківський облавтодор Відкритого акціонерного товариства Державна акціонерна компанія Автомобільні дороги України його керівником, в порядку ст. 94 Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом, введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, відкрито процедуру санації боржника, та призначено керуючим санацією керівника боржника Шахова М.В., а розпорядником майна - арбітражного керуючого Лотоцького С.В.

Відповідно до п.4 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства провадження у справі про банкрутство ДП «Івано-Франківський облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» здійснюється відповідно до Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

01.04.2021 АТ «ДАК «Автомобільні дороги України» звернулось до Господарського суду Івано-Франківської області із заявою про забезпечення позову до ДП «Івано-Франківський облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» та ТзОВ «Еспо-Транс» про визнання договорів недійсними до подання позову.

Заявник просив накласти арешт та заборонити Міністерству юстиції України, його структурним підрозділам, а також будь-яким суб`єктам та органам державної реєстрації прав на нерухоме майно, державним реєстраторам, особам які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно, в тому числі нотаріусам, вчиняти будь-які реєстраційні дії, здійснювати проведення державної реєстрації будь-яких прав та/або їх обтяжень, заборонити вносити будь-які записи до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, зміни до таких записів та/або скасування таких записів (реєстрацією права власності, скасування реєстрації права власності та інших речових прав) щодо нерухомого майна, а саме:

- адміністративного будинку, загальною площею 306,9 кв.м., що знаходиться за адресою: Івано-Франківська область, м. Івано-Франківськ, вул. Целевича Юліана, буд. 34, кадастровий номер земельної ділянки: :01:008:0075;

- адміністративно-виробничих будівель, а саме - адмін.будинок площею 228,8 кв.м., прохідна площею 2,8 кв.м., гуртожиток площею 118,7 кв.м., гаражі площею 167,9 кв.м., склад площею 123,5 кв.м., склад площею 55,1 кв.м., електрощитова площею 22,4 кв.м., склад площею 336,1 кв.м., клуб площею 308,0 кв.м., склад АЗС площею 9,1 кв.м., АЗС площею 5,5 кв.м., столярний цех, гараж площею 157,9 кв.м., навіс площею 9,1 кв.м., побутові приміщення площею 543,8 кв.м., навіс площею 23,3 кв.м., що знаходяться за адресою: Івано-Франківська область, м. Івано-Франківськ, вул. Целевича Юліана, буд. 36, кадастровий номер земельної ділянки: :01:008:0169;

- складських приміщень площею 176,2 кв.м. що знаходиться за адресою: Івано-Франківська область, м. Івано-Франківськ, вул. Целевича Юліана, буд. 36, кадастровий номер земельної ділянки: :01:008:0169;

- виробничо-складських приміщень, а саме - склад площею 128,0 кв.м., склад площею 156,6 кв.м., склад площею 173,1 кв.м., склад площею 232,1 кв.м., виробничо-побутові приміщення площею 422,0 кв.м., майстерня площею 71,9 кв.м., що знаходяться за адресою: Івано-Франківська область, м. Івано-Франківськ, вул. Целевича Юліана, буд. 36 Б, кадастровий номер земельної ділянки: :01:008:0074., в межах позову, який буде поданий.

Заява обґрунтована тим, що між ДП «Івано-Франківський облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» та ТзОВ «Еспо-Транс» було укладено договір позики від 23.12.2020 на суму 8000000,00 грн. та договір іпотеки від 25.12.2020, за яким в забезпечення наданої позики в іпотеку передано нерухоме майно дочірнього підприємства заявника, вказані договори було укладено без погодження із засновником (заявником) та органом, уповноваженим управляти майном боржника, окрім того, власником переданого в іпотеку майна є АТ «ДАК «Автомобільні дороги України». Заявник має намір подати до господарського суду позов про визнання недійсними зазначених договорів позики та іпотеки, однак, на момент подання заяви існує загроза втрати права власності на належне АТ «ДАК «Автомобільні дороги України» майно, оскільки ТзОВ «Еспо-Транс» звернулося до господарського суду із заявою про надання дозволу на звернення стягнення на предмет іпотеки за договором, який заявник має намір оспорити.

Постановляючи оскаржену ухвалу про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви, місцевий господарський суд дійшов висновку про те, що відповідно до ч.4 ст.28 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» арешт на майно боржника може бути накладено лише в межах процедури санації, а вказані заявником заходи забезпечення позову не пов`язані з правовою суттю позовних вимог і їх невжиття жодним чином не впливає на виконання рішення суду у спорі за позовом, предметом якого є визнання договорів недійсними, окрім того, заявником не доведено достатніх належних та допустимих доказів наявності обставин, які б дійсно могли призвести до ускладнення виконання судового рішення у справі.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовано тим, що оскаржену ухвалу постановлено з грубим порушенням норм матеріального та процесуального права у зв`язку з неповним встановленням і неправильністю визначення обставин, які мають значення для справи внаслідок неправильного, неналежного і неповного дослідження та оцінки доказів, недоведеності обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, з неповним з`ясуванням обставин справи.

Скаржник зазначає, що суд першої інстанції не звернув увагу на те, що власником майна, на яке АТ «ДАК «Автомобільні дороги України» просило накласти арешт є саме Компанія, а не її Дочірнє підприємство «Івано-Франківський облавтодор», який є боржником у справі №909/995/19 про банкрутство.

Щодо застосування судом першої інстанції ч.4 ст.28 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» апелянт звертає увагу на те, що вказана норма стосується накладення арешту на майно боржника, проте, власником нерухомого майна, на який заявник просив накласти арешт, є не боржник, а АТ «ДАК «Автомобільні дороги України».

Відповідачами у справі ТзОВ «Еспо-Транс» та ДП «Івано-Франківський облавтодор» вчиняються дії, спрямовані на реалізацію нерухомого майна, власником якого є Компанія, в протиправний спосіб, зокрема, ТзОВ «Еспо-Транс» звернувся до суду про надання дозволу на звернення стягнення на предмет іпотеки за оспорюваним договором. Отже, існує реальна загроза до прийняття рішення суду про задоволення позову втрати права власності на належне Компанії майно, вказані обставини існували на момент прийняття оскаржуваної ухвали та існують на момент подання апеляційної скарги.

У випадку невжиття заходів забезпечення позову право власності на нерухоме майно може бути зареєстроване за третіми особами, що реально загрожує виникненню фінансової шкоди Компанії, яка полягає у втраті права власності на належне їй майно та вжиття низки додаткових дій щодо відновлення своїх порушених прав та інтересів.

Відтак, заходи забезпечення позову, які просить застосувати апелянт тісно пов`язані із правовою суттю позовних вимог про визнання договорів недійсними, чого безпідставно не врахував суд першої інстанції.

Апелянт наголошує на тому, що можливі збитки буде завдано саме державі, оскільки згідно із п.4.1. Статуту Компанії від 23.11.2020 засновником та єдиним акціонером Компанії є держава в особі Укравтодору.

У відзиві на апеляційну скаргу ТзОВ «Еспо-Транс» заперечує проти задоволення апеляційної скарги та вказує, що АТ «ДАК «Автомобільні дороги України» має намір заявити вимоги немайнового характеру визнання недійсними договорів позики та іпотеки, тому застосування заходів забезпечення позову у вигляді арешту на майно та заборону іншим особам вчиняти будь-які дії щодо цього майна є неправомірним.

У поясненнях апелянта, наданих суду 24.05.2021, вказано, що згідно із заявою голови Державного агентства автомобільних доріг України (Укравтодор) Кубракова О.М. від 26.04.2021, поданої до Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області зареєстровано кримінальне провадження №0000040 від 27.04.2021 та проводиться досудове розслідування за фактом вчинення службовими особами ДП «Івано-Франківський облавтодор» за попередньою змовою з посадовими особами ТзОВ «Еспо-Транс» кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.191 Кримінального кодексу України. АТ «ДАК «Автомобільні дороги України» залучено до кримінального провадження в якості потерпілої особи. До пояснень додано копію Витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження №0000040 від 27.04.2021.

В судовому засіданні 26.05.2021 представник апелянта повідомив суд про те, що 21.04.2021 ТзОВ «Еспо-Транс» зареєструвало за собою право власності на предмет іпотеки та надав у підтвердження зазначеного копію витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності від 22.04.2021 №254021652.

Колегія суддів апеляційної інстанції не бере до уваги вказані доводи, а також наявність кримінального провадження щодо осіб, які можуть набути статусу відповідачів у справі, оскільки докази на підтвердження вказаних обставин датовані та виникли в часі пізніше дати постановлення оскарженої ухвали, відтак їх дослідження та оцінка виходить за межі апеляційного перегляду справи.

Також в судовому засіданні 26.05.2021 судом було з`ясовано, що апелянт звернувся з позовом про визнання недійсними договору позики та договору іпотеки, ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 12.04.2021 відкрито провадження у справі, якій присвоєно єдиний унікальний номер справи 909/995/19 (909/307/21).

Колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до ч.2 ст.136 ГПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч.3 ст.138 ГПК України у разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен пред`явити позов протягом десяти днів, а у разі подання заяви про арешт морського судна - тридцяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову.

Відповідно до ч.13 ст.145 ГПК України заходи забезпечення позову, вжиті судом до подання позовної заяви, скасовуються судом також у разі: 1) неподання заявником відповідної позовної заяви згідно з вимогами частини третьої статті 138 цього Кодексу.

Згідно із частиною першою статті 137 ГПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб, забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання.

Положення статті 136 ГПК України пов`язують вирішення питання про забезпечення позову з обґрунтуванням обставин необхідності такого забезпечення у контексті положень статті 73 ГПК України, яке (забезпечення) застосовується як гарантія задоволення вимог позивача. Умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що майно, наявне у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитися за кількістю або погіршитися за якістю на момент виконання рішення.

Звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову, позивач повинен обґрунтувати причини звернення з такою заявою та надати суду докази наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову. Про обов`язковість належного обґрунтування підстав вжиття заходів забезпечення позову зазначено у постанові Верховного Суду від 03.04.2020 у справі №904/4511/19.

Отже, в кожному конкретному випадку, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суду належить встановити наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди для виконання рішення суду у разі задоволення позову. При цьому обов`язок доказування наявності таких обставин покладається на заявника. Подібна правова позиція висловлена, зокрема, у постанові Верховного Суду від 13.01.2020 у справі №922/2163/17.

У випадку звернення особи до суду з позовними вимогами немайнового характеру, судове рішення у разі задоволення яких не вимагатиме примусового виконання, має застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду (Вказаної позиції дотримується Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 16.08.2018 у справі №910/1040/18).

Водночас, вирішуючи питання про забезпечення позову, господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів усіх учасників; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками цього судового процесу. Вжиті заходи забезпечення позову не повинні перешкоджати господарській діяльності учасників правовідносин.

При цьому, достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачу вчиняти певні дії.

Предметом позову, з яким заявник мав намір звернутись, а згодом, у встановлений у ч.3 ст.138 ГПК України строк звернувся до суду, є немайнові вимоги визнання недійсними договорів позики та іпотеки.

Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження обставин, зазначених в заяві про вжиття заходів забезпечення позову, заявник надав суду першої інстанції копію договору позики від 23.12.2020, укладеного між ДП «Івано-Франківський облавтодор» в особі керуючого санацією Шахова М.В. як позичальником та ТзОВ «Еспо-Транс» як позикодавцем, копію договору іпотеки від 25.12.2021, укладеного в забезпечення виконання зобов`язань за договром позики від 23.12.2021 між ДП «Івано-Франківський облавтодор» в особі керуючого санацією Шахова М.В. як іпотекодавцем та ТзОВ «Еспо-Транс» як іпотекодержателем, копію витягу зі статуту ДП «Івано-Франківський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України», копію інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотеки, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна АТ «ДАК «Автомобільні дороги України» станом на 12.03.2021.

Зокрема, із інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотеки, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна АТ «ДАК «Автомобільні дороги України» станом на 12.03.2021 вбачається, що нерухоме майно, на яке просить накласти арешт та зоборону щодо вчинення дій заявник, належить йому на праві власності та передане ДП «Івано-Франківський облавтодор» на праві господарського відання. Також інформаційна довідка підтверджує обтяження спірного майна іпотекою відповідно до договору від 25.12.2020, іпотекодержатель ТзОВ «Еспо-Транс»: строк виконання основного зобов`язання до 15.02.2021, розмір основного зобов`язання 8 000 000,00 грн.

Окрім того, заявник стверджував, що ТзОВ «Еспо-Транс» звернулось до суду із заявою про надання дозволу на звернення стягнення на предмет іпотеки нерухоме майно, яке за доводами заявника неправомірно передано відповідачем-1 в іпотеку відповідачу-2 без згоди власника майна та органу, уповноваженого управляти майном боржника.

Вказана заява подана ТзОВ «Еспо-Транс» в межах справи про банкрутство ДП «Івано-Франківський облавтодор» №909/995/19, призначена ухвалою суду від 15.03.2021 до розгляду, відтак, така заява знаходилась в матеріалах справи і суд першої інстанції був обізнаний про її зміст на момент подання заяви про забезпечення позову до подання позову 01.04.2021.

На переконання колегії суддів, у заяві про забезпечення позову до подання позовної заяви було належним чином обґруновано реальну загрозу вибуття спірного майна із власності АТ «ДАК «Автомобільні дороги України» та підтверджено відповідними доказами.

Також колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що заявлені заходи забезпечення позову не пов`язані жодним чином із правовою суттю позовних вимог, що є немайновими, адже, загроза вибуття з власності майна позивача, переданого в іпотеку без його відома та погодження за оспорюваним договором, безпосередньо пов`язана з ефективним захистом або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч.4 ст.28 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» арешт на майно боржника та інші обмеження дій боржника щодо розпорядження його майном можуть бути накладені лише в межах процедури санації у разі, якщо вони не перешкоджають виконанню плану санації та не суперечать інтересам конкурсних кредиторів.

Заяву про забезпечення позову до подання позовної заяви було подано заявником в межах справи про банкрутство, таким чином під час розгляду такої заяви суд першої інстанції мав обов`язок з`ясувати чи накладення арешту на майно, що закріплене за боржником на праві господарського відання, не перешкоджатиме виконанню плану санації та не суперечить інтересам конкурсних кредиторів.

Як встановлено апеляційним судом у засіданні, ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 14.05.2021 було затверджено план санації ДП «Івано-Франківський облавтодор», відтак, станом на день розгляду апеляційної скарги на ухвалу про відмову у задоволенні заходів забезпечення позову, суд апеляційної інстанції позбавлений можливості перевірити обставини, що є передумовою для вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту та заборони вчинення реєстраційних дій щодо майна, яке перебуває в господарському віданні боржника, у відповідності до вимог ч.4 ст.28 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом». Окрім того, як ствердив апелянт в судових засіданнях, станом на день розгляду апеляційної скарги, право власності на спірне майно перереєстровано на ТзОВ «Еспо-Транс».

Враховуючи наведене, керуючись завданням господарського судочинства, яке полягає в справедливому, неупередженому та своєчасному вирішенні судом спорів з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави, та превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви під час здійснення апеляційного перегляду справи.

Відтак, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що вимоги апеляційної скарги не підлягають задоволенню, а оскаржувану ухвалу слід залишити без змін.

В порядку положень ст. 129 ГПК України сплачений скаржником за подання апеляційної скарги судовий збір слід покласти на скаржника.

Керуючись ст.ст. 86, 129, 269, 270, 275, 276, 282 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. В задоволенні вимог апеляційної скарги Акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» №3/16-10/1095 від 20.04.2021 (вх.№01-05/1441/21 від 23.04.2021) - відмовити.

2. Ухвалу Господарського суду Івано-Франківської області від 02.04.2021 у справі №909/995/19 залишити без змін.

3. Судовий збір, сплачений за подання апеляційної скарги покласти на скаржника.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає оскарженню.

Матеріали справи повернути в місцевий господарський суд.

Повний текст постанови складено 10.06.2021.

Головуючий суддя Желік М.Б.

суддя Орищин Г.В.

суддя Галушко Н.А.