РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

27.05.2021Справа № 910/33/21

За позовомАкціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Дніпрогаз»
до Акціонерного товариства «Укртрансгаз»
простягнення 2829999,29 грн
Суддя Смирнова Ю.М.

Секретар судового засідання Багнюк І.І.

Представники учасників справи:

від позивачаВознюк Є.В.
від відповідачаОніщук В.М.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Дніпрогаз» звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з Акціонерного товариства «Укртрансгаз» 2829999,29 грн, з яких: 2489090,75 грн суми додаткової плати за недотримання параметрів якості природного газу, 134369,01 грн 3% річних, 206539,53 інфляційних втрат.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем умов укладеного між сторонами договору № від 17.12.2015.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.01.2021 за вказаним позовом відкрито провадження у справі №910/33/21, вирішено розглядати справу за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання у справі на 17.02.2021.

16.03.2021 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідачем, серед іншого, заявлено клопотання про поновлення пропущеного строку на подання відзиву.

У підготовчому засіданні 17.02.2021 суд постановив поновити відповідачу строк для подання відзиву на позов та прийняти відзив на позов до розгляду; у підготовчому засіданні оголошено перерву до 18.03.2021.

11.03.2021 від позивача надійшла відповідь на відзив.

18.03.2021 від відповідача надійшло клопотання про зупинення провадження у справі до набрання законної сили судовим рішенням у справі №904/5916/19.

У підготовчому засіданні 18.03.2021 оголошувалась перерва до 01.04.2021.

26.03.2021 від позивача надійшли заперечення на клопотання про зупинення провадження у справі.

У підготовчому засіданні 01.04.2021 судом відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про зупинення провадження у справі, про що судом постановлено протокольну ухвалу.

Також у підготовчому засіданні 01.04.2021 задоволено клопотання відповідача про долучення документів до матеріалів справи та оголошено перерву у підготовчому засіданні до 29.04.2021.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.04.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 27.05.2021.

Представник позивача у судове засідання з`явився, позов підтримав в повному обсязі.

Відповідач проти задоволення позову заперечує, вказуючи на те, що сторонами не було підписано додатків 1,2,3 до договору та не узгоджено переліку комерційних вузлів обліку газу, фактично встановлених у пунктах приймання-передачі газу та їх характеристик; матеріали справи не містять рахунків-фактур та доказів їх направлення на електронну адресу уповноважених представників АТ «Укртрансгаз» в порядку п. 10.7 договору; у відповідності до п.п. 1 п. 1 глави 1 розділу ІІІ Кодексу ГТС відповідальним за якість природного газу в даному випадку є суміжне газовидобувне підприємство, яке подає у газотранспортну систему оператора природний газ.

У судовому засіданні судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

17.12.2015 між Публічним акціонерним товариством «Укртрансгаз», найменування якого було змінено на Акціонерне товариство «Укртрансгаз» (оператор), та Публічним акціонерним товариством «Оператор газорозподільної системи «Дніпрогаз», найменування якого було змінено на Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Дніпрогаз» (замовник), було укладено договір транспортування природного газу № (надалі - Договір).

Відповідно до п.п. 2.1, 2.2 Договору за цим договором оператор надає замовнику послуги транспортування природного газу (надалі - послуги) на умовах, визначених у цьому договорі, а замовник сплачує оператору встановлену в цьому договорі вартість таких послуг. Послуги надаються на умовах, визначених у Кодексі газотранспортної системи, затвердженому постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 30.09.2015 № 2493 (надалі - Кодекс), з урахуванням особливостей, передбачених цим договором.

У п. 2.3 Договору визначені послуги, які можуть бути надані замовнику за цим договором, а саме:

- послуга замовленої потужності в точках входу та виходу до/з газотранспортної системи (далі - розподіл потужності);

- послуги фізичного транспортування природного газу газотранспортною системою на підставі підтверджених номінацій (далі - транспортування);

- послуги балансування обсягів природного газу, які подаються до газотранспортної системи і відбираються з неї (далі - балансування).

Пунктом 2.5 Договору встановлено, що приймання-передача газу, документальне оформлення та подання звітності оператору здійснюються відповідно до вимог Кодексу.

Відповідно до п.п. 2.6, 2.7 Договору замовник має виконувати вимоги, визначені в Кодексі, подавати газ в точках входу та/або приймати газ в точках виходу в обсягах, встановлених цим договором, протягом погоджених термінів, а також оплачувати послуги на умовах, зазначених у договорі. Оператор має виконувати вимоги, визначені в Кодексі, приймати газ в точках входу та/або передавати газ у точках виходу в обсягах, встановлених цим договором, протягом погоджених термінів.

У п. 2.8 визначено, що додатки 1, 2, 3 є невід`ємною частиною цього договору. При цьому, додаток 3 укладається у випадку, коли замовником послуг є оператор газорозподільної системи, прямий споживач, газодобувне підприємство або виробник біогазу.

Згідно з п. 3.1 Договору оператор зобов`язаний, зокрема, своєчасно надавати послуги належної якості та здійснити додаткову оплату замовнику, у разі недотримання параметрів якості природного газу, який передається ним в точках виходу з газотранспортної системи в порядку, визначеному договором.

Пунктом 5.2 Договору визначено, що якість газу має відповідати вимогам щодо норм якості газу, фізико-хімічних показників та інших характеристик (далі - ФХП), визначених у Кодексі та нормативно-правових актах і відповідних стандартах, на які Кодекс містить посилання.

Відповідно до п. 5.3 Договору за порушення вимог щодо якості газу, який подається в газотранспортну систему оператора або передається з неї оператором, стягується додаткова плата, визначена умовами цього договору.

Пунктом п. 10.1 Договору передбачено, що сторона, яка порушила вимоги щодо параметрів якості природного газу, який передається/відбирається до/з газотранспортної системи, визначені Кодексом, зобов`язана сплатити на користь іншої сторони додаткову плату за недотримання параметрів якості природного газу.

При цьому, згідно з п.п. 2 п. 10.1 Договору відповідальною стороною за якість газу у точках виходу є оператор - перед замовником, який є оператором газорозподільної системи або прямим споживачем; у точках виходу на міждержавному з`єднанні оператор - перед замовником.

Згідно з п. 17.1 Договору цей договір набирає чинності з дня його укладення на строк до 31.12.2016, умови договору застосовуються до відносин сторін, які виникли до його укладення, а саме з 01.12.2015. Цей договір вважається продовженим на кожний наступний календарний рік, якщо не менше ніж за місяць до закінчення строку дії цього договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов.

Доказів того, що однією із сторін було заявлено про припинення дії Договору в порядку п. 17.1 вказаного договору матеріали справи не містять, а відтак суд дійшов висновку, що вказаний Договір було неодноразово пролонговано.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідач всупереч взятих на себе зобов`язань передавав природний газ у газорозподільну мережу АТ «Дніпрогаз» неналежної якості, а саме: з порушенням параметрів якості щодо точки роси за вологою та вуглеводнями, у зв`язку з чим позивач вказує на наявність підстав для стягнення з відповідача додаткової плати, розрахованої у відповідності до 10.4, 10.5 Договору, у загальному розмірі 2489090,75 грн за грудень 2017 року, січень-грудень 2018 року, січень 2019 року, березень-грудень 2019 року.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною 1 ст. 626 Цивільного кодексу України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

За приписами ч. 1 ст. 627 Цивільного кодексу України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з ч. 1 ст. 179 Господарського кодексу України майново-господарські зобов`язання, які виникають між суб`єктами господарювання або між суб`єктами господарювання і негосподарюючими суб`єктами - юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов`язаннями.

Статтею 180 Господарського кодексу України врегульовано, що зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов`язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов`язкові умови договору відповідно до законодавства. Господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 32 Закону України «Про ринок природного газу» транспортування природного газу здійснюється на підставі та умовах договору транспортування природного газу в порядку, передбаченому кодексом газотранспортної системи та іншими нормативно-правовими актами.

За договором транспортування природного газу оператор газотранспортної системи зобов`язується забезпечити замовнику послуги транспортування природного газу на період та умовах, визначених у договорі транспортування природного газу, а замовник зобов`язується сплатити оператору газотранспортної системи встановлену в договорі вартість послуг транспортування природного газу.

Типовий договір транспортування природного газу затверджується Регулятором.

Підпунктом 45 п. 1 ст. 1 Закону України «Про ринок природного газу» передбачено, що транспортування природного газу - господарська діяльність, що підлягає ліцензуванню і пов`язана з переміщенням природного газу газотранспортною системою з метою його доставки до іншої газотранспортної системи, газорозподільної системи, газосховища, установки LNG або доставки безпосередньо споживачам, але що не включає переміщення внутрішньопромисловими трубопроводами (приєднаними мережами) та постачання природного газу.

Кодекс газотранспортної системи, затверджений постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 № 2493, є регламентом функціонування газотранспортної системи України та визначає правові, технічні, організаційні та економічні засади функціонування газотранспортної системи України.

Відповідно до п. 11 розділу 1 глави ІІІ Кодексу газотранспортної системи, для точок входу і точок виходу визначаються такі значення ФХП: компонентний склад; нижча та вища теплота згоряння; густина газу; вміст сірководню та меркаптанової сірки; вміст механічних домішок; число Воббе; температура точки роси за вологою; температура точки роси за вуглеводнями.

Пунктом 13 розділу 1 глави ІІІ Кодексу газотранспортної системи визначено, що природний газ, що подається в газотранспортну систему, повинен відповідати, зокрема, таким вимогам:

- температура точки роси за вологою °С при абсолютному тиску газу 3,92 МПа - не перевищує мінус 8 (-8);

- температура точки роси за вуглеводнями при температурі газу не нижче 0 °С - не перевищує 0°С.

Визначення фізико-хімічних показників та інших характеристик (далі - ФХП) природного газу проводиться у точках входу і точках виходу. Визначення ФХП природного газу у точках виходу газотранспортної системи проводиться оператором газотранспортної системи на умовах, визначених цим Кодексом та погоджених з операторами суміжних систем або прямими споживачами, з використанням автоматичних потокових приладів (автоматичних хроматографів та вологомірів) та/або вимірювальних хіміко-аналітичних лабораторій (п. 2, 3 розділу 1 глави ІІІ Кодексу газотранспортної системи).

Відповідно до п. 20 глави 1 розділу ІІІ Кодексу газотранспортної системи місячні паспорти-сертифікати ФХП газу підлягають оприлюдненню на веб-сайті оператора газотранспортної системи.

За приписами п. 5 глави 7 розділу ІІІ Кодексу газотранспортної системи власник комерційного ВОГ (ПВВГ) повинен скласти та надати іншій стороні до 5-го числа місяця, наступного за звітним, місячний паспорт-сертифікат фізико-хімічних характеристик газу, в якому вказуються всі ФХП, що підлягають контролю відповідно до пункту 13 глави 1 цього розділу, у тому числі середньозважене значення вищої теплоти згоряння за місяць (у кВт·год/м-3 з розрядністю відображення два знаки після цілої частини).

Відповідно до п. 18 розділу ІІІ Кодексу газотранспортної системи якщо природний газ, що був переданий в точках виходу з газотранспортної системи, не відповідає встановленим вимогам пункту 17 цієї глави, оператор газотранспортної системи сплачує оператору газорозподільної системи, оператору газосховищ, прямому споживачу додаткову оплату, визначену в договорі транспортування.

У п. 10.6 Договору сторони погодили, що розрахунок розміру додаткової плати за недотримання параметрів якості природного газу проводиться щомісячно окремо по кожному параметру якості щодо природного газу на підставі даних, визначених оператором у звіті про недотримання параметрів якості природного газу, який він надає замовнику на його електронну адресу до десятого числа місяця, наступного за газовим місяцем. Сторони мають право звернутися до уповноваженого органу на проведення робіт з визначення параметрів природного газу. У разі підтвердження відповідності природного газу параметрам, визначеним кодексом, витрати на це дослідження покриває сторона, яка вимагала його проведення, в іншому разі витрати на дослідження покриває інша сторона.

У п.п. 10.4, 10.5 Договору (в редакції додаткової угоди №1/ від 29.11.2017) наведені формули розрахунку додаткової плати у разі подачі у фізичній точці входу/виходу природного газу, який не відповідає визначеним Кодексом параметрам температури точки роси за вологою та параметрам температури точки роси за вуглеводнями відповідно.

Пунктом 10.7 Договору передбачено, що сторона, яка допустила порушення щодо якості газу, зобов`язана сплатити додаткову плату у строк до 15 числа місяця, наступного за газовим місяцем, на підставі рахунка-фактури, який надсилається на її електронну адресу іншою стороною до 12 числа місяця, наступного за газовим місяцем.

З наявних у справі паспорту фізико-хімічних показників природного газу №693 (за період з 01.12.2017 по 31.12.2017) та звітів про недотримання показників якості газу, переданого філією УМГ «Харківтрансгаз» АТ «Укртрансгаз» ПАТ «Дніпрогаз» за маршрутом 693 (за період з 01.01.2018 по 31.12.2019) вбачається, що всупереч умов Договору, АТ «Укртрансгаз» у грудні 2017 року, січні-грудні 2018 року, січні 2019 року та березні-грудні 2019 року подавало до газотранспортної системи природний газ, який не відповідав вимогам, визначеним у п. 13 розділу 1 глави ІІІ Кодексу газотранспортної системи.

Як пояснив позивач, оскільки відповідач всупереч вимогам п. 10.6 Договору, не надав протягом 2016 року та до листопада 2018 року звіти про недотримання параметрів якості природного газу до АТ «Дніпрогаз», позивач звернувся з листом до Запорізької ЛВУМГ щодо надання відповідних звітів за вказані періоди та з проханням надалі дотримуватися умов Договору і у встановлений термін надсилати звіти про недотримання параметрів якості природного газу кожного разу, коли такі параметри не дотримуються.

Доказів надання позивачу звітів про недотримання параметрів якості природного газу в порядку п. 10.6 Договору відповідач суду не надав, а тому надані Запорізькою ЛВУМГ на запит позивача звіти приймаються судом як належні та допустимі докази порушення відповідачем умов Договору в частині якості переданого природного газу.

На підтвердження обсягів природного газу, переданого відповідачем та прийнятого позивачем у спірний період, Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Дніпрогаз» надало акти приймання-передачі природного газу за грудень 2017 року - січень 2019 року та березень-грудень 2019 року, які підписані сторонам та скріплені печатками підприємств. У вказаних актах приймання-передачі природного газу сторонами погоджені комерційні вузли обліку газу.

Щодо даних про базову ціну газу (БЦГ), то у позовній заяві позивач зазначає, що впродовж 2017, 2018 року такі дані взяті з додатків до актів балансування, які АТ «Укртрансгаз» скерувало на адресу АТ «Дніпрогаз»; вихідні дані щодо розміру базової ціни газу впродовж 2019 року взяті з офіційного сайту АТ «Укртрансгаз».

В ході розгляду справи відповідач вказував, що в провадженні Східного апеляційного господарського суду знаходиться справа №904/5916/19, в рамках якої розглядаються вимоги про стягнення заборгованості за послуги балансування обсягів природного газу на підставі Договору за період липень-грудень 2018 року та січень-лютий 2019 року. При цьому, як стверджує позивач, в межах вказаної справи буде вирішуватися, зокрема, питання обґрунтованості визначення АТ «Укртрансгаз» базової ціни газу у зазначений період згідно актів балансування, у зв`язку з чим відповідач вказував на наявність підстав для зупинення провадження у даній справі до вирішення справи №904/5916/19.

Однак, суд зазначає, що відповідно до п. 5 розділу 1 глави І Кодексу газотранспортної системи, базова ціна газу - ціна природного газу, яка формується протягом розрахункового періоду оператором газотранспортної системи на основі витрат на закупівлю, транспортування та зберігання природного газу та розміщується оператором газотранспортної системи на власному вебсайті щомісяця у строк до 10-го числа поточного місяця.

З наведеного слідує, що наявність або відсутність складених актів балансування та їх легітимність жодним чином не впливає на формування такого показника як базова ціна газу.

Оскільки предметом спору у даній справі (№910/33/21) є стягнення з відповідача додаткової плати за недотримання параметрів якості природного газу і жодних заперечень стосовно застосованого позивачем для розрахунку такої плати показника базової ціни газу відповідачем не заявляється, доводи відповідача про неможливість розгляду даної справи до набрання законної сили рішенням у справі №904/5916/19 судом відхиляються.

Перевіривши здійснений позивачем розрахунок додаткової плати за недотримання параметрів якості природного газу у спірний період, суд дійшов висновку, що такий розрахунок є арифметично правильним і обґрунтованим.

За приписами ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 14 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідач належними та допустимими доказами в розумінні ст.ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України факту передання у спірний період в точках виходу з газотранспортної системи природного газу, що не відповідає параметрам якості природного газу, встановленим Кодексом ГТС, та його обсягу не спростував.

Посилання відповідача на ту обставину, що позивачем не були узгоджені з відповідачем додатки 1, 2, 3 до Договору у спірний період, в контексті заявлених позовних вимог у даній справі судом до уваги не приймаються, оскільки зазначені додатки 1, 2, 3 до Договору не регулюють питання якості газу, а стосуються умов потужності, транспортування газу та комерційних вузлів обліку газу.

Також суд зазначає, що посилання відповідача на не направлення позивачем на електронну адресу відповідача рахунку-фактури не є підставою для несплати додаткової плати, оскільки саме відповідачем не було надано позивачу звітів в порядку п. 10.6 Договору.

У відзиві на позовну заяву відповідач вказує, що у відповідності до вимог п.п. 1 п. 1 глави 1 розділу ІІІ Кодексу газотранспортної системи природний газ завантажений в газотранспортну систему, завантажений з причин незалежних від оператора газотранспортної системи, так як відповідальним за якість природного газу у точках входу завантаженого в газотранспортну систему є суміжне газовидобувне підприємство, у зв`язку з чим, на думку відповідача, відсутня вина та правові підстави для стягнення з нього додаткової плати за недотримання параметрів якості природного газу.

Однак, такі доводи відповідача судом відхиляються, оскільки умовами укладеного між сторонами Договору передбачено, що зобов`язання з постачання у газорозподільну систему АТ «Дніпрогаз» природного газу покладено саме на відповідача - АТ «Укртрансгаз», який, у свою чергу, зазначеного не спростував, тому саме відповідач несе відповідальність за недотримання параметрів якості природного газу, який подавався у газорозподільну систему позивача.

Аналогічна правова позиція наведена у постановах Верховного Суду від 09.11.2020 у справі № 910/7190/19, від 18.02.2021 у справі № 910/4179/20.

За таких обставин, вимоги позивача про стягнення з відповідача додаткової плати за недотримання параметрів якості природного газу у розмірі 2489090,75 грн є обґрунтованими, документально підтвердженими та такими, що підлягають задоволенню.

Крім основного боргу, за прострочення виконання грошового зобов`язання зі сплати додаткової плати, позивач просить стягнути з відповідача 3% річних у розмірі 134369,01 грн (загальний період нарахування з 16.01.2018 по 24.12.2020) та інфляційні втрати у розмірі 206539,53 грн (загальний період нарахування з 01.02.2018 по 30.11.2020). Розрахунок здійснено позивачем в розрізі зобов`язань, що виникали у кожний місяць спірного періоду, окремо.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки судом встановлено факт прострочення виконання відповідачем грошового зобов`язання зі сплати додаткової плати за недотримання параметрів якості природного газу, вимоги позивача про стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 134369,01 грн та інфляційних втрат у розмірі 206539,53 грн є обґрунтованими та підлягають задоволенню за розрахунком позивача, перевіреним судом.

Враховуючи викладене, позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Інші доводи та заперечення сторін судом розглянуті та відхилені як такі, що на результат вирішення спору - задоволення позову з наведених вище підстав, впливу не мають.

У відповідності до вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 74, 129, 238-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Акціонерного товариства «Укртрансгаз» (Україна, 01021, місто Київ, Кловський узвіз, будинок 9/1, ідентифікаційний код 30019801) на користь Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Дніпрогаз» (Україна, 49029, Дніпропетровська обл., місто Дніпро, вулиця Олександра Кониського, будинок 5, ідентифікаційний код 20262860) суму додаткової плати за недотримання параметрів якості природного газу у розмірі 2489090 (два мільйони чотириста вісімдесят дев`ять тисяч дев`яносто) грн 75 коп., 3% річних у розмірі 134369 (сто тридцять чотири тисячі триста шістдесят дев`ять) грн 01 коп., інфляційні втрати у розмірі 206539 (двісті шість тисяч п`ятсот тридцять дев`ять) грн 53 коп. та судовий збір у розмірі 42449 (сорок дві тисячі чотириста сорок дев`ять) грн 99 коп.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення, відповідно до ст.ст. 256, 257, п.п.17.5 п. 17 Розділу XI «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України, може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги через Господарський суд міста Києва протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 10.06.2021

Суддя Ю.М. Смирнова