ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" травня 2021 р. Справа № 912/2083/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Кропивної Л.В.

суддів: Руденко М.А.

Поляк О.І.

секретар судового засідання Ярмоленко С.М.

за участю представників сторін згідно протоколу судового засідання,

розглянувши апеляційну скаргу Знам`янської окружної прокуратури Кіровоградської області

на ухвалу господарського суду міста Києва від 10.03.2021 р. (повний текст складено 15.03.2021 р.)

у справі № 912/2083/20 (суддя - Чебикіна С.О.)

за позовом керівника Знам`янської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі:

1) Департаменту соціального захисту населення Кіровоградської обласної державної адміністрації

2) Знам`янського психоневрологічного інтернату з геріатричним відділенням

до товариства з обмеженою відповідальністю "УКРТРАНССЕРВІС-ГРУП"

про визнання недійсними додаткових угод та повернення 44 789,26 грн.,-

В С Т А Н О В И В:

Керівник Знам`янської місцевої прокуратури звернувся до господарського суду Кіровоградської області в інтересах держави в особі позивачів: Департаменту соціального захисту населення Кіровоградської обласної державної адміністрації та Знам`янського психоневрологічного інтернату з геріатричним відділенням до товариства з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) "УКРТРАНССЕРВІС-ГРУП" про визнання недійсними додаткових угод № 1 від 17.01.2019 р., № 2 від 21.01.2019 р., № 3 від 22.01.2019 р. до договору № 19-249 від 11.01.2019 р. постачання природного газу та про стягнення безпідставно сплачених коштів в сумі 44 789,26 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані укладенням між позивачем-2 та відповідачем протиправних додаткових угод до договору поставки природного газу, якими збільшено вартість природного газу, усупереч положенням ст. 36 Закону України "Про публічні закупівлі", внаслідок чого, вважав прокурор, державним органом було здійснено переплату вартості газу на суму 44 789,26 грн., яка підлягає поверненню.

Ухвалою господарського суду Кіровоградської області від 18.11.2020 р. справу № 912/2083/20 передано за підсудністю до господарського суду міста Києва.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 10.03.2021 р. у справі № 912/2083/20 залишено позов без розгляду.

Ухвала вмотивована тим, що суд першої інстанції не вбачає підстав для здійснення прокурором представницьких повноважень, оскільки останнім не надано належних та допустимих доказів нездійснення або неналежного здійснення захисту законних інтересів держави уповноваженими органами.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою, Знам`янська окружна прокуратура Кіровоградської області звернулася до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просила скасувати оскаржувану ухвалу та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Наводячи підстави скасування оскаржуваної ухвали, скаржник зазначав, що прокурор належним чином обґрунтував наявність підстав для представництва інтересів держави в особі визначених ним суб`єктів у спірних правовідносинах, однак суд першої інстанції здійснив неправильну оцінку аргументів прокурора та зробив невірний висновок про недоведеність здійснення неналежного захисту законних інтересів державними органами.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 28.04.2021 р., у складі колегії суддів: Кропивна Л.В. (головуючий), Руденко М.А., Поляк О.І., відкрито апеляційне провадження та призначено справу до розгляду на 26.05.2021 р.

У судовому засіданні, що відбулось 26.05.2021 р., прокурор вказував на обґрунтованість доводів апеляційної скарги, просив оскаржувану ухвалу скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Інші представники сторін не з`явились, повідомлені належним чином.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, долучені до матеріалів справи, виходячи з вимог чинного законодавства, апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 269 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно до пункту 3 частини 1 статті 131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює, зокрема, представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Положення пункту 3 частини 1 статті 131-1 Конституції України відсилає до спеціального закону, яким мають бути визначені виключні випадки та порядок представництва прокурором інтересів держави в суді. Таким законом є Закон України "Про прокуратуру".

Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною 4 цієї статті (абз. 1 і 2 ч. 3 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру").

Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень (абз. 1-3 ч. 4 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру").

Передбачена абзацами 1 і 3 частини 4 статті 23 Закону України "Про прокуратуру" процедура застосовується тільки до встановлення наявності підстав для представництва інтересів держави в суді у випадку, якщо захист законних інтересів держави не здійснює або неналежним чином здійснює суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження з такого захисту.

Відповідно до частин 4, 5 ст. 53 ГПК України прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. У разі відкриття провадження за позовною заявою особи, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб (крім прокурора), особа, в чиїх інтересах подано позов, набуває статусу позивача.

Таким чином, процесуальний закон покладає на прокурора обов`язок спочатку встановити орган, уповноважений на захист інтересів держави у спірних правовідносинах в обраний прокурором спосіб, а потім подати позов в інтересах держави в особі цього органу, який не здійснює захист законних інтересів держави.

Надаючи в процесі апеляційного перегляду оцінку обставинам справи, суд апеляційної інстанції встановив, що укладення договорів за результатами проведення відкритих торгів є реалізацією права самостійно господарюючих суб`єктів на укладення договорів на закупівлю товарів, робіт і послуг для забезпечення потреб держави.

Правові та економічні засади здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для забезпечення потреб держави та територіальної громади встановлені Законом України "Про публічні закупівлі".

Статтею 7 Закону України "Про публічні закупівлі" визначено органи, які здійснюють державне регулювання та контроль у сфері публічних закупівель, а саме: центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, Рахункова палата, Антимонопольний комітет України, Міністерство економічного розвитку і торгівлі України.

Відповідно до ст. 8 Закону України "Про публічні закупівлі" моніторинг процедури закупівлі здійснюють центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного фінансового контролю, та його міжрегіональні територіальні органи. Моніторинг процедури закупівлі здійснюється протягом проведення процедури закупівлі, укладення договору про закупівлю та його дії.

Згідно п. 10 ч. 1 ст. 10 Закону України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні" органу державного фінансового контролю надається право, зокрема, звертатися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог щодо усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

За приписами п. 1 Положення про Державну аудиторську службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 43 від 03.02.2016 р., Державна аудиторська служба України (Держаудитслужба) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України та який забезпечує формування і реалізує державну політику у сфері державного фінансового контролю.

Згідно з п. п. 3, 4, 9 ч. 4 Положення Держаудитслужба відповідно до покладених на неї завдань:

- реалізує державний фінансовий контроль через здійснення, зокрема, перевірки державних закупівель;

- здійснює контроль, зокрема, за дотриманням законодавства про державні закупівлі;

- вживає в установленому порядку заходів до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства та притягнення до відповідальності винних осіб, а саме:

- звертається до суду в інтересах держави у разі незабезпечення виконання вимог щодо усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів;

- застосовує заходи впливу за порушення бюджетного законодавства, накладає адміністративні стягнення на осіб, винних у порушенні законодавства;

- передає в установленому порядку право охоронюваним органам матеріали за результатами державного фінансового контролю у разі встановлення порушень законодавства, за які передбачено кримінальну відповідальність або які містять ознаки корупційних діянь.

Держаудитслужба здійснює свої повноваження безпосередньо і через утворені в установленому порядку міжрегіональні територіальні органи (пункт 7 Положення).

Враховуючи викладене, саме у Державній аудиторській службі України, як центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного фінансового контролю, належить право на подання позову на захист інтересів держави при укладенні та виконанні договорів у сфері публічних закупівель.

Натомість звертаючись в інтересах держави прокурор визначив таким органом Департамент соціального захисту населення Кіровоградської обласної державної адміністрації та Знам`янський психоневрологічний інтернат з геріатричним відділенням. Утім до кола повноважень вказаних осіб не входить контроль за проведенням державних закупівель.

Органом, на який покладено обов`язок здійснювати контроль та перевірку державних закупівель є Східний офіс Держаудитслужби, який відповідно до своїх компетенції, визначеної у відповідному положенні реалізує повноваження Держаудитслужби на території Дніпропетровської, Донецької, Запорізької, Кіровоградської областей.

Таким чином, суд апеляційної інстанції зазначає, що прокурор, подавши позов в інтересах держави в особі Департаменту соціального захисту населення Кіровоградської обласної державної адміністрації та Знам`янського психоневрологічний інтернат з геріатричним відділенням, невірно визначив орган, до компетенції якого входить фінансовий контроль за проведенням публічних закупівель.

Як зазначала Велика Палата Верховного Суду у постанові від 26.05.2020 р. по справі № 912/2385/18 захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні компетентні органи, а не прокурор. Прокурор не повинен вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати компетентний орган, який може і бажає захищати інтереси держави.

Місцевий господарський суд вірно застосував правові позиції Верховного Суду, адже установивши відсутність підстав для представництва прокурором інтересів держави вже після відкриття провадження у справі, суд визнав позовну заяву прокурора такою, що підписана особою, яка не має права її підписувати і в силу положень пункту 2 частини першої статті 226 ГПК України залишив позов без розгляду.

За встановлених обставин судова колегія не вбачає підстав для скасування прийнятої судом першої інстанції ухвали у даній справі, у зв`язку з чим апеляційну скаргу залишає без задоволення, а оскаржуваний судовий акт - без змін.

Відповідно до ст. 129 ГПК України витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на апелянта.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 275, 276, 282 ГПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Знам`янської окружної прокуратури Кіровоградської області на ухвалу господарського суду міста Києва від 10.03.2021 р. у справі № 912/2083/20 залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду міста Києва від 10.03.2021 р. у справі № 912/2083/20 залишити без змін.

Матеріали справи № 912/2083/20 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку відповідно до ст.ст. 287, 288 ГПК України.

Повний текст постанови складено 02.06.2021 р.

Головуючий суддя Л.В. Кропивна

Судді М.А. Руденко

О.І. Поляк