09.06.2021Справа № 910/4073/21
Господарський суд міста Києва у складі судді Удалової О.Г., розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (проведення судового засідання)
заяву Фізичної особи-підприємця Попова Вячеслава Євгеновича
про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу
у справі № 910/4073/21
за позовом Фізичної особи-підприємця Попова Вячеслава Євгеновича
до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа- Гарант»
про стягнення 29 832,82 грн
без виклику представників сторін
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
У провадженні Господарського суду м. Києва перебувала справа за позовом Фізичної особи-підприємця Попова Вячеслава Євгеновича до Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія «Альфа-Гарант» про стягнення 29 832,82 грн (20 084,92 грн пені, 6 074,90 грн 3% річних, 3 673,00 грн інфляційних втрат) за прострочення погашення суми боргу після винесення рішення.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 26.05.2021 позов задоволено частково, присуджено до стягнення з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант» на користь Фізичної особи-підприємця Попова Вячеслава Євгеновича інфляційні втрати у розмірі 6 074,90 грн, 3% річних у розмірі 3 673,00 грн, витрати по сплаті судового збору в розмірі 741,72 грн.

01.06.2021 до суду надійшла направлена позивачем 31.05.2021 через систему "Електронний суд" заява, в якій сторона просила ухвалити додаткове рішення щодо розподілу понесених нею судових витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 3 000,00 грн.

Відповідно до ч. 3 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Приймаючи додаткове рішення у справі № 9104073/21, суд виходив з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 221 ГПК України якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Частиною 2 ст. 126 ГПК України закріплено, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ч. 3 ст. 126 ГПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 4 ст. 126 ГПК України).

За приписами ч. 4 ст. 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи (до яких у тому числі відносяться й витрати на професійну правничу допомогу), покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За приписами ч. 5 ст. 126 ГПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно з ч. 5 ст. 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву (ч. 8 ст. 129 ГПК України).

Судом встановлено, що останнім днем строку на подання позивачем додаткових доказів на підтвердження понесених ним витрат на правову допомогу є 31.05.2021 і відповідна заява позивачем подана у вказаний строк.

При цьому у заяві про усунення недоліків позовної заяви позивачем було зазначено, що попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які він очікує понести у зв`язку з розглядом справи в суді першої інстанції, включає витрати на професійну правову допомогу у розмірі 3 000,00 грн.

У поданій заяві про розподіл судових витрат позивач просить стягнути з відповідача 3 000,00 грн витрат на професійну правову допомогу.

Зі змісту рішення Господарського суду міста Києва від 26.05.2021 у справі № 910/4073/21 вбачається, що судом не було вирішено питання про розподіл судових витрат, понесених позивачем, позов задоволено частково.

На підтвердження понесених позивачем судових витрат він долучив до матеріалів справи:

- копію договору про надання правової допомоги № 30/01/19 від 30.01.2019, укладеного між Фізичною особою-підприємцем Поповим Вячеславом Євгеновичем та адвокатом Самойленком Петром Миколайовичем (далі - договір про надання правової допомоги);

- копію додаткової угоди № 19 від 28.05.2021 до договору про надання правової допомоги № 30/01/19 від 30.01.2019;

- копію акта здачі-прийняття робіт від 28.05.2021 до договору про надання правової допомоги № 30/01/19 від 30.01.2019;

- копію платіжного доручення № Р24А884688943А91679 від 28.05.2021 на суму 3 000,00 грн.

Судом встановлено, що представник позивача Самойленко Петро Миколайович є адвокатом та здійснює адвокатську діяльність на підставі відповідного свідоцтва серії КВ № 6314 від 24.01.2019.

За умовами п. 1.1 договору про надання правової допомоги, предметом даного договору є надання адвокатом правової допомоги клієнту з метою захисту та відновлення порушених, невизнаних, оспорюваних прав та законних інтересів клієнта, які виникли у останнього на підставі договорів про відступлення права вимоги та інших, укладених ФОП Попов Вячеславом Євгеновичем.

Відповідно до положень п. 1 додаткової угоди № 19 від 28.05.2021 до договору про надання правової допомоги визначено, що сторони за цією додатковою угодою домовились, що вартість послуг (гонорар) адвоката за договором про надання правової допомоги № 30/01/19 від 30.01.2019 по справі № 910/4073/21 становить 3 000,00 грн, що сплачується клієнтом адвокатом за надання останнім послуг, які визначені п. 2 цієї додаткової угоди.

За змістом п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Частиною 2 ст. 901 Цивільного кодексу України встановлено, що положення цієї глави (глави 63 "Послуги. Загальні положення" підрозділу 1 розділу III Книги п`ятої цього Кодексу) можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Згідно з ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

Матеріалами справи встановлено, що на підтвердження надання адвокатом послуг з правової допомоги у господарській справі № 910/4073/21 та прийняття клієнтом таких послуг сторони склали акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) за договором про надання правової допомоги № 30/01/19 від 30.01.2019 на суму 3 000,00 грн з переліком наданих послуг та вартістю кожної з них, який підписаний сторонами без заперечень.

У свою чергу, позивач оплатив надані йому послуги правової (правничої) допомоги, на підтвердження чого подав платіжне доручення № Р24А884688943А91679 від 28.05.2021 на суму 3 000,00 грн

Вирішуючи питання про розподіл витрат, пов`язаних з наданням правничої допомоги адвокатом у даній справі у заявленому розмірі 3 000,00 грн, судом враховано, що вартість послуг визначена за погодженням адвокатом з клієнтом, послуги адвоката були реально надані позивачу, що підтверджується матеріалами справи, також судом взято до уваги рівень юридичної кваліфікації правовідносин у справі.

За приписами ч. 6 ст. 126 ГПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідачем не надано доказів на підтвердження порушення критерію реальності наданих позивачу адвокатом Самойленком Петром Миколайовичем послуг професійної правничої допомоги, їх неспівмірності з ціною позову та обсягом проведених адвокатом робіт, детальний опис яких долучено до справи; клопотання про зменшення заявленого розміру не заявлялось.

Відповідно до абзацу 1 частини 2 статті 126 та частини 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України у разі часткового задоволення позову витрати на професійну правничу допомогу адвоката покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи викладене, ступінь складності справи, суд дійшов висновку про те, що позивач надав належні та допустимі докази на доведення понесених ним витрат та професійну правничу допомогу, пов`язаних з розглядом справи № 910/4073/21, і розмір таких витрат є обґрунтованим. Водночас, з огляду на часткове задоволення позову та зважаючи на приписи ст. 129 ГПК України щодо порядку розподілу судових витрат між сторонами, відшкодуванню за рахунок відповідача підлягають судові витрати на правову допомогу в розмірі 980,25 грн пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 123, 126, 129, 130, 221, 234, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Заяву Фізичної особи-підприємця Попова Вячеслава Євгеновича про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант» (01133, місто Київ, бул-р Лесі Українки, буд. 26, код 32382598) на користь Фізичної особи-підприємця Попова Вячеслава Євгеновича ( АДРЕСА_1 ; код НОМЕР_1 ) витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 980,25 грн (дев`ятсот вісімдесят грн 41 коп.).

3. У задоволенні іншої частини заяви відмовити.

4. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст додаткового рішення підписано 09.06.2021.

Суддя О.Г. Удалова