ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

10.06.2021 Справа № 905/19/21

Господарський суд Донецької області у складі судді Зекунова Е.В за участю секретаря судового засідання Бутенко П.Є., розглянув у відкритому судовому засіданні справу за позовом Військово-цивільної адміністрації міста Волноваха Волноваського району Донецької області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Комерційне соціальне підприємство Наш будинок Волноваха" про визнання недійсним рішення загальних зборів та скасування реєстраційних дій,-

За участю представників сторін:

від позивача - не з`явились;

від відповідача - не з`явились;

ОБСАВИНИ СПРАВИ:

Військово-цивільна адміністрація міста Волноваха Волноваського району Донецької області звернулась до Господарського суду Донецької області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Комерційне соціальне підприємство Наш будинок Волноваха" про визнання недійсним рішення загальних зборів та скасування реєстраційних дій.

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 12.02.2021 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначено на 11.03.2021 року.

05.04.2021 до Господарського суду Донецької області від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву.

08.04.2021 до Господарського суду Донецької області від представника позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 08.04.2021 продовжено строк розгляду справи №905/19/21 на стадії підготовчого провадження на тридцять днів; підготовче засідання призначено на 13.05.2021.

30.04.2021 до Господарського суду Донецької області від представника позивача надійшла відповідь на відзив.

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 13.05.2021 закрито підготовче провадження у справі №905/19/21 та призначено розгляд справи по суті на 10.06.2021 року.

31.05.2021 до Господарського суду Донецької області від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без участі останнього.

Статтями 42 та 43 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що прийняття участі у судовому засіданні є правом сторони. Учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

У пункті 3.9.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» роз`яснено, що у випадку нез`явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору. З огляду на вищевикладене, господарський суд розглядає справу в порядку ст.ст.80, 178 ГПК України за наявними в ній матеріалами.

Враховуючи тривалий розгляд справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, докази на їх підтвердження, виходячи з фактів, встановлених у процесі розгляду справи, суд дійшов висновку про розгляд справи по суті

ВСТАНОВИВ:

19.10.2020 року при розкритті тендерних пропозицій за №UA-2020-10-07- 000291-а у системі електронних закупівель, Позивачеві стало відомо, про те, що 09 вересня 2020 року відбулися загальні збори учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Комерційне соціальне підприємство Наш будинок Волноваха».

Відповідно до пункту 1.1. Статуту Товариства, затвердженого протоколом загальних зборів учасників №1 від 01.07.2016 (надалі Статут 1), учасниками товариства є: Громадська організація «Волноваська нова хвиля» та Волноваська міська рада.

Статутний капітал товариства створений у розмірі 710 720, 30 грн. та розподілений серед учасників товариства наступним чином: ГО «Волноваська нова хвиля» - 53311,30 грн., що становить 75,01% статутного капіталу, та Волноваська міська рада - 177609,00 грн., що становить 24,99% статутного капіталу (пункт 5.1 Статуту 1).

Вищим органом товариства є загальні збори його учасників або призначених ними представників (п. 6.1 Статуту 1).

Цим же пунктом Статуту 1 до виключної компетенції загальних зборів учасників товариства належить і внесення змін до статуту товариства.

Загальні Збори Учасників вважаються повноважними, якщо на них присутні Учасники, що володіють у сукупності більш як 80 відсотками голосів (п. 6.2 Статуту 1).

Рішення щодо змін до Статуту вважається прийнятим, якщо за нього проголосували Учасники, які володіють у сукупності більш як 80 відсотками загальної кількості голосів Учасників Товариства (п.6.3 Статуту 1).

Абзацом 4 пункту 6.1 Статуту 1 врегульовано порядок проведення та скликання Загальних зборів, а саме :

-учасники повідомляються листом (у тому числі електронною поштою), телефонограмою, факсом, з визначенням часу та місця проведення зборів та порядку денного. Повідомлення повинно бути зроблено не менш як за 5 (п`ять) робочих днів до скликання Загальних Зборів;

-будь-який з Учасників має право вимагати розгляду питання на Загальних Зборах Учасників при умові, що воно було ним поставлене не пізніш як за 3 робочих дні до початку Загальних Зборів;

-не пізніш як за 3 (три) робочі дні до скликання Загальних Зборів Учасникам Товариства повинна бути надана можливість ознайомиться з документами, які внесені до порядку денного зборів;

-по питанням, не внесеним до порядку денного, рішення можуть прийматися тільки за згодою усіх Учасників, присутніх на Загальних Зборах.

Аналогічні приписи містить і порядок скликання загальних зборів учасників товариства, що передбачений статтею 32 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю», чинного на момент скликання зборів:

-виконавчий орган товариства скликає загальні збори учасників шляхом надсилання повідомлення про це кожному учаснику товариства;

-виконавчий орган товариства зобов`язаний повідомити учасників товариства не менше ніж за 30 днів до запланованої дати проведення загальних зборів учасників, якщо інший строк не встановлений статутом товариства. Повідомлення надсилається поштовим відправленням з описом вкладень. Статутом товариства може бути встановлений інший спосіб повідомлення;

-у повідомленні про загальні збори учасників зазначаються дата, час, місце проведення, порядок денний. Якщо до порядку денного включено питання про внесення змін до статуту товариства, до повідомлення додається проект запропонованих змін;

-виконавчий орган товариства зобов`язаний надати учасникам товариства можливість ознайомитися з документами та інформацією, необхідними для розгляду питань порядку денного на загальних зборах учасників. Виконавчий орган товариства забезпечує належні умови для ознайомлення з такими документами та інформацією за місцезнаходженням товариства у робочий час, якщо інший порядок не передбачений статутом товариства.

09.09.2020 відбулися загальні збори учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Комерційне соціальне підприємство Наш будинок Волноваха», на яких було затверджено Статут у новій редакції.

Зі змісту Статуту Товариства у новій редакції вбачається, що на загальних зборах учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Комерційне соціальне підприємство Наш будинок Волноваха» оформлених протоколом №18 від 09.09.2020 були прийняті рішення, щодо внесення змін до порядку вступу до Товариства, виходу та виключенню з Товариства, Вищого органу Товариства, Порядку скликання проведення та прийняття рішення загальними зборами.

З витягу з Єдиного державного реєстру фізичних осіб - підприємців та громадських формувань вбачається, що, Відповідач 28.09.2020 року здійснив державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу за реєстраційним номером 004001289, а саме: змінив відомості про органи управління та установчі документи.

Позивач зазначає, що ТОВ «Комерційне соціальне підприємство Наш будинок Волноваха» під час проведення загальних зборів учасників Товариства порушило приписи Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю», внаслідок чого були порушені права Військово-цивільної адміністрації міста Волноваха.

Вважаючи данні дії Відповідача протиправними, такими, що порушують права Військово-цивільної адміністрації міста Волноваха Волноваського району Донецької області звернулась до господарського суду з позовом про:

визнання недійсним рішення загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Комерційне соціальне підприємство Наш будинок Волноваха», оформлене протоколом №18 від 09.09.2020;

скасування державної реєстрації внесення змін до відомостей про юридичну особу №004001289 від 29.04.2020 щодо зміни відомостей про органи управління юридичної особи та зміни до установчих документів.

Відповідач позов не визнав. Вважає, що діяв в межах наданих повноважень та у відповідності до вимог Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю». Факт порушення права Позивача під час проведення загальні збори учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Комерційне соціальне підприємство Наш будинок Волноваха» заперечує, оскільки Військово-цивільна адміністрація міста Волноваха не є учасником даного Товариства.

Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, господарський суд, зазначає наступне.

Спірні правовідносини, що виникли між сторонами регулюються нормами Цивільного та Господарського кодексів України, приписами Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю».

Обґрунтовуючи свої вимоги позивач стверджує, що Відповідач не повідомив Військово-цивільну адміністрацію про скликання загальних зборів 09.09.2020 року, про порядок денний цих зборів, про заплановані зміни до Статуту та провів збори і ухвалив рішення без достатнього кворуму та кількості голосів (у Волноваської міської ради - 24,99 % голосів і без його участі нема 80 % необхідної кількості голосів та відповідного 80% кворуму для внесення змін до статуту). Також, позивач вважає, що прийняття Статуту у новій редакції, дискримінує його права на участь в управлінні Товариства.

Судом встановлено, що згідно Статуту TOB «КСП Наш Будинок Волноваха» засновниками товариства є: Громадська організація «Волноваська Нова Хвиля» () та орган місцевого самоврядування Волноваська міська рада Донецької області ().

В абз. 3 преамбули Статуту (як в новій, так і в старій редакції) зазначено, що ТОВ «КСП Наш Будинок Волноваха» є власником переданого йому Міським комунальним підприємством «Будинкоуправління № 1» майна, що підтверджується передавальним актом від 06.07.2016, який затверджено рішенням Волноваської міської ради від 15.07.2016.

Згідно ст. 1 Закону України «Про військово-цивільні адміністрації», Військово- цивільні адміністрації населених пунктів - це тимчасові державні органи, що здійснюють на територіях відповідних територіальних громад, затверджених Кабінетом Міністрів України, повноваження сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх створення) рад, виконавчих органів сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх створення) рад, сільських, селищних, міських голів та інші повноваження, визначені цим Законом.

Перелік повноваження військово-цивільних адміністрацій визначений у ст.4 Закону України «Про військово-цивільні адміністрації».

Відповідно до п.п.12 п. 1 ст. 4 Закону України «Про військово-цивільні адміністрації» до повноважень військово-цивільної адміністрації входить: здійснення управління майном, яке перебуває у комунальній власності відповідної територіальної громади (крім вирішення питань відчуження, у тому числі шляхом приватизації комунального майна та надання комунального майна в оренду на строк понад п`ять років).

Тобто, Закон України «Про військово-цивільні адміністрації» містить вичерпний перелік повноважень військово-цивільної адміністрації, серед яких відсутні повноваження щодо набуття корпоративних прав у господарських товариствах.

Згідно ч. 1 ст. 167 Господарського кодексу України, корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

Відповідно до ч. 3 ст. 1 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю», управління товариствами з обмеженою відповідальністю та товариствами з додатковою відповідальністю, у статутних капіталах яких є частка держави або органів місцевого самоврядування, регулюється цим Законом з урахуванням особливостей, передбачених спеціальними законами.

Учасники ( засновники) господарського товариства, які передали майно до статутного фонду не є власниками майна товариства у правовому розумінні. Такий висновок випливає із змісту ст. 115 ЦК, де встановлюється, що власником майна господарського товариства є саме товариство.

Як суб`єкти права власності, господарські товариства за змістом частини 1 ст.115 ЦК є власниками:

майна, переданого йому учасниками товариства у власність як вклад до статутного фонду або за ЦК статутного капіталу;

продукції, виробленої товариством у результаті господарської діяльності;

одержаних доходів;

іншого майна, набутого на підставах, що не заборонені законом.

З моменту передачі майна у власність товариства учасники втрачають на це майно речові права, а набувають лише право вимоги - зобов`язального права (тобто у разі виходу з товариства особа може вимагати лише компенсацію, а не повернення речі в натуральній формі, а у разі ліквідації товариства - вимагати частки в майні, що залишилося після ліквідації). Між тим, майно, що передано товариству у користування, у разі виходу з товариства повертається учаснику у натуральній формі без винагороди.

Відповідно до ст. ч. 2 ст. 115 ЦК вкладами засновників і учасників до статутного (складеного) капіталу господарського товариства можуть бути будинки, споруди, обладнання та інші матеріальні цінності, грошові кошти, в тому числі в іноземній валюті, цінні папери, права користування землею, водою та іншими природними ресурсами, будинками, спорудами, обладнанням, інші речі або майнові чи інші відчужувані права, що мають грошову оцінку, якщо інше не встановлено законом.

Отже, передане Волноваською міською радою Донецької області комунальне майно за передавальним актом від 06.07.2016 до Статутного фонду TOB «КСП Наш Будинок Волноваха» з моменту передачі не є комунальною власністю, а є власністю цього Товариства.

Відповідно до 5.6 Статуту здійснюючи права власності, Товариство володіє, користується та розпоряджається майном на власний розсуд, здійснюючи стосовно нього будь-які дії, які не суперечать волі Учасників, цьому Статуту і чинному законодавству.

Статтею 23 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» визначені випадки переходу частки до спадкоємця або правонаступника учасника товариства.

В частині 1 даної статті зазначено: «У разі смерті або припинення учасника товариства його частка переходить до його спадкоємця чи правонаступника без згоди учасників товариства».

Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань не містить інформації про те, що Позивач є правонаступником Волноваської міської ради Донецької області.

Відповідно до статті 19 Конституції України Правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Позивач вважає, що він має законні підстави здійснювати управління майном, що знаходиться в Статутному фонді ТОВ «КСП Наш Будинок Волноваха».

У відповідності до статті 4 Господарського процесуального кодексу України, право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом.

Юридичні особи та фізичні особи підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Статтею 20 Господарського кодексу України передбачено, що кожний суб`єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів.

Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Частиною 1 ст. 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Отже, юридичні особи та фізичні особи підприємці мають право звертатись до господарського суду за захистом своїх оспорюваних або порушених прав.

Під порушенням слід розуміти такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб`єктивне право особи зменшилось або зникло як таке, порушення права пов`язане з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.

Під захистом цивільних прав розуміється передбачений законодавством засіб, за допомогою якого може бути досягнуте припинення, запобігання, усунення порушення права, його відновлення і (або) компенсація витрат, викликаних порушенням права. Способи захисту цивільних прав та інтересів передбачені ст. 16 ЦК України.

Предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту.

Статтею 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За приписами частини 1,3 статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного права чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (стаття 5 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнається право людини на доступ до правосуддя, а відповідно до статті 13 - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правовідношення.

Аналогічні положення також містяться у ч. 2 ст. 19 ЦК України.

Відповідно до п. 3 частини 1 ст 20 ГПК України, господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом - справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів.

За змістом Пленуму Вищого Господарського Суду України Постанова від 25.02.2016 № 4 «Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з корпоративних правовідносин», господарським судам під час вирішення спорів, що виникають з корпоративних відносин, слід враховувати приписи статті 1 ГПК України та з`ясовувати наявність в особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного права або законного інтересу у правовідносинах, на захист яких подано позов, а також питання про наявність чи відсутність факту їх порушення, невизнання або оспорювання (п.2.1).

Законом не передбачено права учасника (засновника, акціонера, члена) юридичної особи звертатися до суду за захистом прав чи охоронюваних законом інтересів цієї особи поза відносинами представництва. Водночас згідно з положеннями статті 16 ЦК України, пункту 4 частини першої статті 12 та статті 167 ГК України незалежно від суб`єктного складу, якщо учасник (засновник, акціонер, член) юридичної особи обґрунтовує позовні вимоги порушенням його корпоративних прав, то він має право подати відповідний позов. Такий спір підвідомчий господарським судам і підлягає вирішенню у загальному порядку (п.2.2).

У відповідності до п.п.12 п. 1 ст. 4 Закону України «Про військово-цивільні адміністрації» до повноважень військово-цивільної адміністрації, зокрема входить: здійснення управління майном, яке перебуває у комунальній власності відповідної територіальної громади.

Тобто, Військово-цивільній адміністрації міста Волноваха згідно Закону передано в управління майно (майнові права).

Проте, управління корпоративними правами Волноваської міської ради в даному випадку є немайновим правом, оскільки спірні рішення, які були прийняті 09 вересня 2020 року на загальних зборах учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Комерційне соціальне підприємство Наш будинок Волноваха» (оформлене протоколом №18 від 09.09.2020) стосується не внесеної частки Волноваської міської ради, яка знаходиться в управлінні (як майнові права), а стосується внесення змін до порядку вступу до Товариства, виходу та виключенню з Товариства, Вищого органу Товариства, Порядку скликання проведення та прийняття рішення загальними зборами - що є немайновою складовою управління.

Відповідно до ч. 4 ст. 91 ЦК України цивільна правоздатність юридичної особи виникає з моменту її створення і припиняється з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Відповідно до ч.ч. 1, 5 ст. 104 ЦК України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників. Юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Статтею 10 Закону "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" встановлено, що якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою (ч.1).

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань запису, Волноваська міська рада Донецької області не ліквідована, як юридична особа, а знаходиться у стані припинення з 22.03.2021.

Запис про державну реєстрацію припинення юридичної особи - Волноваська міська рада Донецької області до Реєстру не внесено. Отже статус юридичної особи - в стані припинення, що не є тотожнім внесенню відомостей про припинення підприємства як юридичної особи.

Загальні збори Товариства «КСП Наш Будинок Волноваха» відбулись 09.09.2020. Матеріали справи не містять доказів того, що Волноваська міська рада, як учасник цього Товариства у період з 09.09.2020 до прийняття рішення у цій справі оскаржувала протокол загальних зборів №18 від 09.09.2020.

Виходячи зі змісту ст.ст. 15, 16 ЦК України, ст. 20 ГК України, порушення, невизнання або оспорення суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту. При цьому, застосування певного способу судового захисту вимагає доведеності належними доказами сукупності таких умов: наявності у позивача певного суб`єктивного права (інтересу); порушення (невизнання або оспорювання) такого права (інтересу) з боку відповідача; належності обраного способу судового захисту (адекватність наявному порушенню та придатність до застосування як передбаченого законодавством). Відсутність (недоведеність) будь-якої з означених умов унеможливлює задоволення позову.

З огляду на викладене, суд вважає, що інтереси позивача не порушені, оскільки він не надав належних та допустимих доказів, які свідчать про набуття права на управління корпоративними правами учасника Товариства «КСП Наш Будинок Волноваха» -Волноваської міської ради Донецької області, тому, не довів наявності у Позивача певного суб`єктивного права, яке було порушено під час проведення загальних зборів Товариства оформленого протоколом №18 від 09.09.2020.

Відповідно до частини 1 статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з частиною 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини 1 статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами частини 1 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи вищевикладене, надавши відповідну юридичну оцінку всім доказам на які посилається позивач та відповідач, як на підставу своїх вимог та заперечень, суд відмовляє у задоволені позову.

У відповідності до статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору залишити за Військово-цивільною адміністраціє міста Волноваха Волноваського району Донецької області.

Керуючись ст. ст. 129, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову Військово-цивільної адміністрації міста Волноваха Волноваського району Донецької області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Комерційне соціальне підприємство Наш будинок Волноваха" про визнання недійсним рішення загальних зборів та скасування реєстраційних дій - відмовити повністю.

Повний текст рішення складено та підписано 10.06.2021.

Рішення Господарського суду Донецької області набирає законної сили за правилами, встановленими статтею 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржене до Східного апеляційного господарського суду в порядку, передбаченому главою 1 розділу ІV Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Е.В. Зекунов