РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

09.06.2021Справа № 910/3629/21

Суддя Господарського суду міста Києва Ярмак О.М., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання) господарську справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Індичка» (42323, Сумська обл., Сумський район, с. Кровне, вул. Гірська, буд. 39, )

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Транс Групп 2018» (01014, м. Київ, вул. Звіринецька, буд.63, )

Про стягнення 87 416, 42 грн.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Індичка» звернулося до Господарського суду міста Києва із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Транс Групп 2018» про стягнення 87 416,42 грн., з яких: 83540,00 грн основного боргу - сплачених за договором купівлі-продажу № б/н від 10.10.2020 в якості оплати за товар, який відповідач не поставив, 918,73 грн - 3% річних, 2957,69 грн - інфляційних втрат.

У позовній заяві позивач просить стягнути з відповідача 2270,00 грн судового збору.

Дослідивши позовну заяву, суд дійшов висновку, що вказаний позов підлягає залишенню без руху та ухвалою від 15.03.2021 встановив позивачу строк та спосіб усунення недоліків.

На виконання ухвали, 30.03.2021 позивач подав до суду позовну заяву (змінену) у якості заяви про усунення недоліків, у якій зазначив найменування відповідача «Товариство з обмеженою відповідальністю «Транс Групп 2018», яке відповідає доданим до позову документам.

Розглянувши подані матеріали, суд визнав їх достатніми для прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі.

Враховуючи ціну позову, характер спірних правовідносин, предмет доказування, ухвалою від 05.04.2021 суд відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, надав строк для реалізації сторонами процесуальних прав.

Згідно повідомлень про вручення поштових відправлень, ухвалу суду від 05.04.2021 позивач отримав 12.04.2021.

Відповідач правом на подачу відзиву на позов не скористався, ухвалу суду від 05.04.2021 було надіслано відповідачу на адресу згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань: 01014, місто Київ, вулиця Звіринецька, будинок 63 поштовим відправленням №610, яке повернене до суду 14.04.2021 із зазначенням причини повернення "Адресат не знайдений".

Згідно з ч.6 ст.242 ГПК України днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відтак, в силу положення п. 5 ч. 6 ст. 242 ГПК України, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про невручення поштового відправлення за адресою місцезнаходження відповідача, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, вважається днем вручення відповідачу ухвали суду про відкриття провадження у справі.

У разі неподання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч. 9 ст. 165 ГПК України).

Згідно положень ст. 248 ГПК України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до частини 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Жодних пояснень, клопотань від позивача та відповідача до суду не надходило.

Враховуючи належне повідомлення сторін про розгляд справи, визначений процесуальний строк для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, суд вбачає за можливе здійснити розгляд справи за наявними матеріалами.

Відповідно до ч. 4 ст. 240 ГПК України, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

10.10.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Індичка» (Покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Транс Груп 2018» (Продавець) укладено Договір купівлі-продажу (№б/н), за яким продавець зобов`язується передати у власність покупця, а покупець в порядку та на умовах, визначених договором, зобов`язується прийняти й оплатити компресор ЗАФ51 (Товар). Загальна ціна за товар за договором складає 83 540 грн. 00 коп, у тому числі ПДВ13 923,33 грн.

П.3.1 договору передбачає, що продавець виконує підготовку товару до поставки у термін не більше 12 банківських днів з дня, наступного за днем передплати за товар згідно п.5.1 договору.

Відповідно до п.5.1 договору покупець проводить передплату в розмірі 50% на розрахунковий рахунок продавця згідно наданого рахунку. Остаточний розрахунок за поставлений товар здійснюється після повідомлення про готовність товару до відправки.

Відповідно до п. 7.1. договору у випадку порушення договору сторона несе відповідальність, визначену цим договором та (або) чинним законодавством України. Відповідно до п. 7.2. договору сторона, що порушила цей договір зобов`язана відшкодувати збитки, завдані таким порушенням.

15.10.2020 на виконання зобов`язань по оплаті товару за договором б/н від 10.10.2020, позивач здійснив оплату 50% вартості товару у розмірі 41 770 грн 00 коп, що підтверджується платіжним дорученням № 1256 від 15.10.2020.

Як стверджує позивач, після повідомлення про готовність товару 21.10.2020 позивач здійснив доплату у розмірі 41 770 грн 00 коп, що підтверджується платіжним дорученням №1382 від 21.10.2020. Копії платіжних доручень № 1256 від 15.10.2020 та № 1382 від 21.10.2020 долучені до матеріалів справи.

На момент звернення позивача до суду із позовом, відповідач зобов`язання за договором не виконав та оплачений товар не передав.

Відповідно до ч. 1 ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною 1 ст. 663 ЦК України передбачено, що продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1 статті 664 ЦК України обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: 1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; 2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару. Договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов`язку передати товар.

Відповідно до ч. 2 ст. 693 ЦК України якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Згідно з ч. 1 ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 202 ГК України господарське зобов`язання припиняється, зокрема, виконанням, проведеним належним чином.

Оскільки відповідач доказів, які б підтверджували поставку товару чи повернення попередньої оплати за непоставлений товар в сумі 83 540,00 грн. не надав, доводів позивача не спростував, суд дійшов висновку про те, що вимога Товариства з обмеженою відповідальністю «Індичка» про стягнення оплати є обґрунтованою та підлягає задоволенню у вказаній сумі.

Окрім того, позивачем заявлено до стягнення з відповідача 2957,69 грн інфляційних втрат та 918,73 грн 3% річних за порушення зобов`язання на підставі п.7.1 договору.

Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 610 ЦК України Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 2 ст. 693 ЦК України продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Відповідно до ч. 3. ст. 693 ЦК України На суму попередньої оплати нараховуються проценти відповідно до статті 536 цього Кодексу від дня, коли товар мав бути переданий, до дня фактичного передання товару покупцеві або повернення йому суми попередньої оплати.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних в порядку ст. 625 ЦК України є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Судом встановлено, що строк поставки продавцем товару за договором б/н від 10.10.2020 наступив 02.11.2020, тобто через 12 банківських днів після повної оплати товару.

Таким чином, дослідивши складений позивачем розрахунок заборгованості, суд визначає, що інфляційне збільшення за прострочений період складає 2 957 грн 69 коп.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок трьох відсотків річних, суд зазначає, що період заборгованості з 03.11.2020 по 03.03.2021 складає 829 грн 72 коп., а не 918 грн 73 коп, як заявлено позивачем та підлягає частковому задоволенню.

Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Стаття 74 ГПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідач письмового відзиву, доказів, які б спростовували заявлені позовні вимоги або свідчили про відсутність відповідних обов`язків щодо сплати заборгованості, суду не надав.

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді справи, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку, що заявлені Товариством з обмеженою відповідальністю «Індичка» вимоги є обґрунтованими, доведеними та підлягають задоволенню частково.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ст. 129 ГПК України в частині задоволених позовних вимог покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 86, 129, 233, 236-240, 248-252 ГПК України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Транс Групп 2018» (01014, м. Київ, вул. Звіринецька, буд.63, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Індичка» (42323, Сумська обл., Сумський район, с. Кровне, вул. Гірська, буд. 39, ) 83 540 (вісімдесят три тисячі п`ятсот сорок) грн. 00 коп. основного боргу, 2 957 (дві тисячі дев`ятсот п`ятдесят сім) грн. 69 коп. інфляційних втрат, 829 (вісімсот двадцять дев`ять) грн. 72 коп. 3% річних, 2 270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн. 00 коп. судового збору.

3. В решті позову відмовити.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене у строки та порядку, встановленому розділом ІV ГПК України.

Суддя О.М.Ярмак