номер провадження справи 24/30/21
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.05.2021 Справа № 908/324/21

м.Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі судді Азізбекян Тетяни Анатоліївни, при секретареві судового засідання Вака В.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи № 908/324/21

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-інженерне підприємство Укртехенерго (вул. Лісова, буд. 5, кв. 3, м. Енергодар, Запорізька область, 71503, ідентифікаційний код 33466264)

до відповідача: Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом (вул. Назарівська, буд. 3, м. Київ, 01032, ідентифікаційний код 24584661) в особі Відокремленого підрозділу Запорізька атомна електрична станція (вул. Промислова, буд. 133, м. Енергодар, Запорізька область, 71503, ідентифікаційний код 19355964)

про стягнення 722096,24 грн.

за участю представників:

від позивача: Кравцов А.В., адвокат, договір про надання правничої допомоги № 01-02/21 від 02.02.2021, договір про співробітництво № 22-10/20 від 22.10.2020,

від відповідача: Погосян С.Г., адвокат, довіреність № 2809 від 02.09.2019

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю Виробничо-інженерне підприємство Укртехенерго звернулась до Господарського суду Запорізької області з позовною заявою до Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом в особі Відокремленого підрозділу Запорізька атомна електрична станція про стягнення основного боргу в сумі 667919,60 грн., трьох процентів річних у сумі 20811,72 грн., інфляційних витрат у сумі 33364,92 грн. за договором № 75/195-19 про надання послуг від 23.08.2019.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.02.2021 наведену вище позовну заяву передано для розгляду судді Азізбекян Т.А.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 15.02.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 908/324/21 за правилами спрощеного позовного провадження. Присвоєно справі номер провадження 24/30/21. Судове засідання призначено на 16.03.2021.

09.03.2021 на адресу суду від ТОВ Виробничо-інженерне підприємство Укртехенерго надійшла заява про зменшення позовних вимог в частині стягнення суми основного боргу та збільшення в частині стягнення 3% річних та індексу інфляції за прострочення виконання зобов`язань (вих. № 02-03/21 від 02.03.2021). Позивач вказує, що 19.02.2021, після відкриття провадження у справі №908/324/21, відповідачем здійснена часткова оплата заборгованості за Договором в розмірі 145 482,42 грн. Таким чином, залишок заборгованості за Договором складає 522 437,18 грн. Позивачем перераховано 3% річних та індекс інфляції, які були розраховані на час подання позовної заяви - до 02.02.2021. Таким чином, відповідачу, в зв`язку з простроченням виконання грошового зобов`язання в частині оплати наданих послуг, станом на 26.02.2021 додатково нараховані: 3% річних в розмірі 22 076,54 грн. за загальний період з 24.01.2020 по 26.02.2021 та індекс інфляції в розмірі 40 941,79 грн. за лютий 2020 року січень 2021 року. Також позивач просить суд повернути частину сплаченого судового збору в сумі 2049,61 грн. та стягнути з відповідача судові витрати понесені позивачем, пов`язані з розглядом справи.

10.03.2021 на адресу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву (№ 28-23/5274 від 05.03.2021), в якому останній зокрема зазначає, що відповідач у строк, встановлений Договором, не здійснив оплату наданих послуг за Договорам в зв`язку із скрутним фінансовим станом. 28.05.2020, після закінчення строку дії Договору, відповідач направив на адресу позивача лист № 75-37/11294 щодо перенесення термінів оплати наданих послуг за Договором № 75/195-19/33-121-01-19-08492 від 05.09.2019, до кінця 2020 року, а саме, встановити терміни розрахунків - протягом 2020 року. 29.05.2020 позивач направив на адресу відповідача лист № 33/05-20, в якому не заперечує проти встановлення термінів розрахунків за Договором протягом 2020 року та оформлення додаткових угод. Таким чином, відповідач вважає, що сторони шляхом обміну листами узгодили строк розрахунків за Договором № 75/195-19/33-121-01-19-08492 від 05.09.2019 - протягом 2020 року. Також відповідач зазначає, що 20.12.2019 на електронну адресу ВП ЗАЕС направив електронну податкову накладну на суму 115 240,00 грн, зареєстровану в ЄРПН 19.12.2019. Проте, строк виконання зобов`язання щодо оплати суми ПДВ в Договорі не встановлений. Вимога щодо сплати частини вартості наданих послуг в розмірі суми ПДВ - 115 240,00 грн до ВП ЗАЕС не надходила. Отже, строк оплати ПДВ на надані послуги не настав, тому здійснення оплати ПДВ є правом, а не обов`язком ВП ЗАЕС. Оскільки станом на 04.03.2021 відповідачем не здійснена оплата за Актом № 01 від 10.12.2019 за Договором, сума ПДВ на надані послуги у розмірі 115 240,00 грн не включена до складу податкового кредиту. Враховуючи вищевикладене, твердження позивача про прострочення ВП ЗАЕС оплати наданих послуг, не відповідає фактичним обставинам. Щодо вимоги позивача про стягнення з ВП ЗАЕС 3% річних та інфляційних витрат відповідач вважає, що оскільки сторони шляхом обміну листами узгодили строк розрахунків за Договором - протягом 2020 року, нарахування 3% річних та інфляційних витрат за період з 24.01.2020 по 31.12.2020 позивачем здійснено безпідставно. Також ВП ЗАЕС заперечує проти заявленої ТОВ «ВІП «Укртехенерго» вартості витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 24 000,00 гри, які позивач очікує понести у зв`язку з розглядом справи. Просить суд в позові відмовити.

Ухвала суду від 16.03.2021 визначено розгляд справи № 908/324/21 за правилами загального позовного провадження зі стадії відкриття провадження у справі, відкриття підготовчого провадження, продовжити строку підготовчого провадження на тридцять днів, та відкладення підготовче судове засідання на 19.04.2021.

16.03.2021 на адресу суду від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій останній вважає відзив на позовну заяву безпідставним та необґрунтованим, підписаний особою, без належного підтвердження повноважень представника відповідача, оскільки адвокатська діяльність Погосян С.Г. в установленому законом порядку не припинена, що підтверджується інформацією з Єдиного реєстру адвокатів України, укладення договору про надання правової допомоги слід вважати її професійним обов`язком, передбаченим законом. Таким чином, у разі підписання заяв по суті справи № 908/324/21 та з процесуальних питань, представником відповідача, який є адвокатом, до відзиву має бути доданий діючий договір про надання правової допомоги для належного підтвердження повноважень відповідно до норм чинного законодавства України. Копії діючого договору про надання правової допомоги, укладеного між відповідачем та адвокатом Погосян С.Г. до матеріалів справи №908/324/21 та до відзиву не надано. Також позивач зазначає, що відповідачем до відзиву не додані докази, що підтверджують надання представнику дозволу на тиражування документів або їх частини, які є власністю ВП ЗАЕС ДП «НАЕК «Енергоатом». Позивач не погоджується з твердженням відповідача про досягнення згоди щодо внесення змін у Договір стосовно розрахунків протягом 2020 року шляхом обміну листами, оскільки будь-які зміни до договору повинні були вноситись у тій самій формі що й договір, а саме у вигляді додаткової угоди підписаної уповноваженими особами обох сторін договору. Крім того позивач вважає посилання ВП ЗАЕС щодо не включення суми ПДВ на надані послуги у розмірі 115 240,00 грн. до складу податкового кредиту безпідставними та необґрунтованими. Також, оскільки відповідачем не доведено неспівмірність витрат на професійну правничу допомогу адвоката, що є необхідною умовою для зменшення цих витрат, позивач вважає заперечення проти заявленої вартості витрат на професійну правничу допомогу безпідставними та необґрунтованими.

Також, 16.03.2021 до суду від позивач надійшла заява про збільшення розміру позовних вимог вих. № 15-03/21-01 від 15.03.2021, в якій останній просить суд стягнути з відповідача на користь позивача вартість наданих послуг в сумі 522437,18 грн., три процента річних у сумі 22908,97 грн., інфляційні витрати в сумі 48153,57 грн. за договором № 75/195-19 про надання послуг від 23.08.2019 реєстраційний номер НАЕК № 33-121-01-19-08492 від 05.09.2019, судовий збір у сумі 8902,50 грн.; повернути частину сплаченого судового збору в сумі 1928,94 грн.; стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати понесені позивачем, пов`язані з розглядом справи; зазначити в резолютивній частині рішення наступне: Органу (особі), що здійснювати примусове виконання рішення, здійснювати нарахування 3% річних на суму основного боргу з ПДВ починаючи з 13.03.2021 до моменту остаточного виконання рішення суду. Нарахування 3% річних необхідно здійснювати за наступною формулою: Сума 3% річних = С х 3 х Д / 365 / 100, де: С сума основного боргу, Д кількість днів прострочення..

Заява позивача про збільшення розміру позовних вимог не суперечить приписам норм Господарського процесуального кодексу України. Судом приймається, розглядаються уточнені позовні вимоги.

13.04.2021 на адресу суду від відповідача надійшли заперечення на заяву про збільшення позовних вимог (№28-28/8587 від 09.04.2021), в яких останній просить суд відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Також, 13.04.2021 до суду від ДП НАЕК Енергоатом в особі ВП Запорізька атомна електрична станція надійшли заперечення на відповідь на відзив (№ 28-23/8504 від 09.04.2021), в яких відповідач, зокрема, стосовно тверджень позивача про підписання відзиву на позовну заяву без належного підтвердження повноважень представника відповідача зазначив, що довіреність є самостійним документом, що підтверджує повноваження адвоката в господарському процесі та підтримав свою позицію. Викладену у відзиві на позовну заяву стосовно розрахунку 3% річних, інфляції та витрат позивача на професійну правничу допомогу. Окрім того відповідач вважає безпідставним твердження позивача про ненадання дозволу на тиражування документів або їх частини, які є власністю ВП ЗАЕС ДП «НАЕК «Енергоатом».

Ухвалою суду від 19.04.2021 закрито підготовче провадження у справі № 908/324/21, розпочато розгляд справи по суті 19.04.2021 та оголошено перерву в судовому засіданні до 11.05.2021.

Відповідно до ст. 222 ГПК України здійснювалося повне фіксування судового засідання 11.05.2021 за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Позивач вимоги підтримав у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві, з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог вих. № 15-03/21-01 від 15.03.2021. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на порушення відповідачем умов договору № 75/195-19 від 05.09.2019 щодо своєчасної оплати наданих послуг, внаслідок чого сума основного боргу становить 522437,18 грн. На підставі ст. 625 ЦК України, за прострочення виконання грошового зобов`язання відповідачу нараховано 3% річних у розмірі 22908,97 грн та інфляційні втрати у розмірі 48153,57 грн. Просить суд, на підставі ст. ст. 3, 11, 599, 625, 631,901, 903 Цивільного кодексу України, ст.ст. 180, 181, 222 Господарського кодексу України, позов задовольнити.

Відповідач проти позову заперечує, підтримав свою правову позицію, яка викладена у відзиві на позову заяву та запереченнях на відповідь на відзив. Просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог.

В засіданні 11.05.2021 судом, в порядку ст. 240 ГПК України, проголошено вступну та резолютивну частини рішення. Суд повідомив строк виготовлення повного тексту рішення та роз`яснив порядок і строк його оскарження.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення та доводи учасників процесу, суд

УСТАНОВИВ:

05.09.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Виробничо-інженерне підприємство «Укртехенерго» (Виконавець) та Державним підприємством «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі Відокремленого підрозділу «Запорізька атомна електрична станція» (Замовник) укладено Договір про надання послуг №75/195-19 від 23.08.2019 реєстраційний номер НАЕК №33-121-01-19-08492 від 05.09.2019, за умовами якого (п. 1.1.) Виконавець приймає на себе зобов`язання надати Замовнику наступні послуги: «Код ДК 021:2015 - 71340000-3 Комплексні інженерні послуги (послуга: «Проведення налагодження та випробувань локалізуючих систем безпеки енергоблоків та їх елементів. Проведення контрольно-профілактичних робіт на системах переднапруження захисних оболонок енергоблоків. Енергоблок № 1»).

Згідно з п. 2.1 Договору, вартість послуг згідно з цим договором визначається відповідно до Протоколу узгодження договірної ціни (невід`ємний Додаток №1 до договору), та складає: 576 200,00 грн., крім того: ПДВ 20% 115 240,00 грн., разом: 691 440,00 грн.

Пунктом 2.2 Договору визначено, що оплата за надані послуги здійснюється протягом 45 (сорока п`яти) календарних днів з моменту підписання Сторонами акту здачі-приймання наданих послуг, шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок Виконавця. Оплата Замовником частини вартості послуг у розмірі суми ПДВ здійснюється після отримання ним від Виконавця податкової накладної, оформленої та зареєстрованої в Єдиному реєстрі податкових накладних (ЄРПН) у встановлених ПК України випадках та порядку.

Відповідно до п. 3.1 Договору, Виконавець зобов`язується надати послуги в строк: вересень 2019-10 грудня 2019.

Згідно з пунктами 4.1 та 4.2 Договору, при завершенні надання послуг Виконавець надає Замовникові акт здачі-приймання наданих послуг для оформлення. Замовник протягом 5 днів із дня одержання акта здачі-приймання наданих послуг зобов`язаний відправити Виконавцеві підписаний акт або мотивовану відмову від приймання результатів послуг.

У пункті 4.5 Договору сторонами обумовлено, що Виконавець зобов`язаний надати Замовнику податкову накладну за формою, визначеною чинною редакцією наказу Міністерства фінансів України № 1307 від 31.12.2015, складену в електронній формі з дотриманням умов щодо її реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи, і зареєстровану в Єдиному реєстрі податкових накладних (ЄРПН), шляхом направлення її на електронну адресу Замовника протягом терміну, визначеного чинною редакцією ПКУ. Разом з податковою накладною Виконавець надає Замовнику електронну квитанцію про реєстрацію податкової накладної у ЄРПН.

Відповідно до п. 5.4 Договору, Замовник зобов`язується вчасно прийняти послуги, надані Виконавцем відповідно до умов даного договору, оглянути їх і, у випадку виявлення будь-яких недоліків, недоробок негайно заявити про них Виконавцю. Здійснювати оплату наданих послуг відповідно до умов даного договору. Прийняти надані послуги по акту здачі-приймання наданих послуг.

Відповідно до п. 9.1 Договору, додатки, доповнення, акти і протоколи, складені після укладення цього договору, що доповнюють або змінюють зміст окремих положень цього договору, дійсні за умови підписання їх уповноваженими особами обох Сторін договору.

Пунктом 9.2 Договору встановлено, що даний договір може бути змінений, розірваний або визнаний недійсним за підставами, передбаченими чинним законом України.

Строк дії Договору - до 28.02.2020 (п. 10.1.).

Протоколом узгодження договірної ціни від 05.09.2019 засвідчено, що вартість послуг за цим договором встановлюється на підставі акцептованої Замовником цінової пропозиції Виконавця та складає 576200,00 грн., крім того: ПДВ 20% - 115240,00 грн., разом: 691440,00 грн.

10.12.2019 сторонами підписаний Актом № 01 здачі-приймання наданих послуг, згідно якого претензій до якості наданих послуг Замовник не має. Загальна вартість наданих послуг склала 691 440,00 грн. Акт №01 від 10.12.2019 здачі-приймання наданих послуг підписаний та скріплений печатками Замовника та Виконавця.

Отже, позивачем зобов`язання за Договором виконанні вчасно, якісно та у повному обсязі.

Податкова накладна №1 від 10.12.2019 зареєстрована в ЄРПН 19.12.2019, про що свідчить надана суду копія квитанції.

Вказана податкова накладна направлена на електронну адресу відповідача, яка зазначена у п. 4.5 Договору, що підтверджується копією електронного листа НН 1 від 10_12 2019 УТЕ від 20.12.2019.

Таким чином, у відповідача виник обов`язок, передбачений пунктами 2.2 та 5.4.2 Договору, щодо розрахунку за надані послуги.

На виконання обов`язку по розрахунку за надану послугу, відповідач здійснив часткову оплату платіжним дорученням № 6776 від 18.05.2020 на суму 23 520,40 грн. та платіжним доручення від 18.02.2021 № 3144 на суму 145482,42 грн.

На адресу ВП ЗАЕС був направлений лист №69/11-20 від 25.11.2020 про оплату наданих послуг.

Проте, зобов`язання щодо розрахунку за наданні послуги відповідач виконав частково, внаслідок чого сума основного боргу становить 522437,18 грн.

Невиконання відповідачем взятих на себе зобов`язань за договором в частині оплати наданих послуг стало підставою звернення позивача до суду з вимогою про стягнення з відповідача основного боргу 522437,18 грн., 3% річних у розмірі 22908,97 грн та інфляційних втрат у розмірі 48153,57 грн. у примусовому порядку.

Згідно з приписами ст. ст. 11, 509 Цивільного кодексу України підставами виникнення зобов`язання - правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших правових актів, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 525, ч. 1 ст. 526 ЦК України).

Згідно зі ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Відповідно до ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Статтею 627 ЦК України встановлено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є: умови про предмет договору; умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду; а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Зазначена норма кореспондується зі ст. 180 ГК України.

Згідно зі ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Отже, сторони, уклавши Договір про надання послуг № 75/195-19/33-121-01-19-08492 від 05.09.2019, досягли згоди з усіх істотних умов договору, в тому числі щодо строків і порядку оплати за надані послуги.

10.12.2019 сторонами, на виконання умов Договору, підписаний Акт здачі-приймання наданих послуг по Договору, згідно з яким вартість наданих послуг складає 576 200,00 грн, крім того ПДВ - 115 240,00 грн.

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідач у строк, встановлений Договором, не здійснив оплату наданих послуг за Договором у повному обсязі, як він зазначив у зв`язку з скрутним фінансовим станом.

Доказів розірвання договору, у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, або визнання недійсним договору внаслідок недодержання сторонами в момент його вчинення вимог чинного законодавства України, сторонами у справі не надано. Не надано також і доказів того, що сторони відмовились від виконання договору в силу певних об`єктивних обставин.

Відповідно до ч. ч. 1 та 2 ст. 222 ГК України учасники господарських відносин, що порушили майнові права або законні інтереси інших суб`єктів, зобов`язані поновити їх, не чекаючи пред`явлення їм претензії чи звернення до суду. У разі необхідності відшкодування збитків або застосування інших санкцій суб`єкт господарювання чи інша юридична особа - учасник господарських відносин, чиї права або законні інтереси порушено, з метою безпосереднього врегулювання спору з порушником цих прав або інтересів має право звернутися до нього з письмовою претензією, якщо інше не встановлено законом.

Враховуючи вищевикладене, наведені заперечення відповідача не звільняють його як Замовника від обов`язку здійснити оплату наданих послуг. При цьому, суд враховує, що безпосередньо факт отримання послуг відповідач не заперечив.

Також суд звертає увагу, що, статтею 3 ЦК України закріплено, що одним із основних принципів цивільного права є принцип добросовісності, розумності та справедливості.

Позивач, уклавши договір і надавши послуги відповідачу, розраховує на отримання оплати у розумні строки, а відповідач, уклавши цей договір, свідомо прийняв на себе зобов`язання щодо своєчасного і повного розрахунку з позивачем за надані послуги.

Твердження відповідача про те, що строк виконання зобов`язання щодо оплати частини вартості послуг в розмірі суми ПДВ в договорі не встановлений спростовуються умовами п. 2.2 Договору, в якому вказано, що оплата Покупцем частини вартості послуг у розмірі суми ПДВ здійснюється після отримання ним від Продавця податкової накладної, оформленої та зареєстрованої в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлених ПК України випадках та порядку.

Обов`язки за Договором щодо реєстрації податкової накладної та її направлення на електрону адресу Замовника з боку позивача виконані в повному обсязі.

Посилання відповідача щодо не включення суми ПДВ на надані послуги у розмірі 115 240,00 грн. до складу податкового кредиту є безпідставним з огляду на таке.

Касовий метод - метод податкового обліку, за яким дата виникнення податкових зобов`язань визначається як дата зарахування (отримання) коштів на банківський рахунок (у касу) платника податку або дата отримання інших видів компенсацій вартості поставлених (або тих, що підлягають поставці) ним товарів (послуг), а дата виникнення права на податковий кредит визначається як дата списання коштів з банківського рахунку (видачі з каси) платника податку або дата надання інших видів компенсацій вартості поставлених (або тих, що підлягають поставці) йому товарів (послуг) (пп. 14.1.266 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України).

На застосування касового методу мають право платники податку: які постачають теплову енергію, природний газ (крім скрапленого), надають послуги з транспортування та/або розподілу природного газу, інші житлово-комунальні послуги, перелік яких визначений законом, послуги (роботи), вартість яких включається до складу плати за послугу з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій чи послугу з управління багатоквартирним будинком, фізичним особам, бюджетним установам, незареєстрованим як платники податку, а також житлово-експлуатаційним конторам, управителям багатоквартирних будинків, квартирно-експлуатаційним частинам, об`єднанням співвласників багатоквартирних будинків, іншим платникам податку, які здійснюють збір коштів від зазначених покупців з метою подальшого їх перерахування продавцям таких товарів (надавачам послуг) у рахунок компенсації їх вартості; за операціями з виконання підрядних будівельних робіт.

Тимчасово, до 01 січня 2022 року, платники податку, які здійснюють постачання у тому числі оптове), передачу, розподіл електричної та/або теплової енергії, постачання вугілля та/або продуктів його збагачення товарних позицій 2701, 2702, 2704 00 згідно з УКТ ЗЕД, надають послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, визначають дату виникнення податкових зобов`язань та податкового кредиту за касовим методом (пункт 44 підрозділу 2 розділу XX Кодексу).

У випадку придбання товарів/послуг, які не призначені для використання в операціях з постачання товарів/послуг, перерахованих у пункті 44 підрозділу 2 розділу XX Кодексу, касовий метод визначення податкового кредиту з ПДВ платниками податку не застосовується. Дата податкового кредиту за такими операціями визначається у загальному порядку за правилом «першої події» відповідно до статті 198 Кодексу.

Відповідно до Акту №01 від 10.12.2019 здачі-приймання наданих послуг по Договору №75/195-19 від 23.08.2019 реєстраційний номер НАЕК №33-121-01-19-08492 від 05.09.2019, послуги, що були надані відповідачу, не призначені для використання в операціях з постачання товарів/послуг, перерахованих у пункті 44 підрозділу 2 розділу XX Кодексу.

Код класифікатора ДК 016:2010 для цілей оподаткування - 71.20.1 (Послуги щодо технічного випробування й аналізування).

Таким чином, твердження відповідача щодо не включення суми ПДВ на надані послуги у розмірі 115240,00 грн. до складу податкового кредиту спростовуються вищевикладеним.

За викладених обставин, вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості за надані послуги в сумі 522437,18 грн підлягає задоволенню.

Крім того, позивачем заявлено до стягнення 3% річних у розмірі 22908,97 грн за загальний період з 21.12.2019 по 12.03.2021, інфляційні втрати у розмірі 48153,57 грн. за загальний період січень 2020 року лютий 2021 року.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За умовами ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно із ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь період прострочення, а також 3 % річних з простроченої суми, якщо законом або договором не встановлено інший розмір відсотків.

Як встановлено судом, відповідач у строк, визначений договором, не здійснив оплату наданих послуг.

Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що 28.05.2020, після закінчення строку дії договору, відповідач направив на адресу позивача лист № 75-37/11294 щодо зміну строку оплати послуг, у тому числі за Договором № 75/195-19/33-121-01-19-08492 від 05.09.2019, до кінця 2020 року, а саме, встановити терміни розрахунків - протягом 2020 року.

На лист відповідача № 75-37/11294 від 28.05.2020 позивач повідомив (лист № 33/05-20 від 29.05.2020, що ТОВ «ВІП Укртехенерго», враховуючи ситуацію з низьким рівнем фінансування, не заперечує проти встановлення термінів розрахунків за Договором № 75/195-19/33-121-01-19-08492 від 15.09.2019 протягом 2020 року та оформлення додаткових угод.

Відповідно до ч. 1 ст. 651 ЦК України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Отже, за згодою сторін вносяться зміни до діючого договору.

Строк дії Договору про надання послуг № 75/195-19/33-121-01-19-08492 від 15.09.2019 закінчився 28.02.2020.

Отже, укладання додаткової угоди про встановлення строків розрахунків - протягом 2020 року, зазначених в листі позивача № 33/05-20 від 29.05.2020 до Договору, який закінчив строк дії, є неможливим.

Проте, ч. 1 ст. 181 ГК України встановлено, що допускається укладання господарських договорів спрощеним способом, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами та інш.

Таким чином, сторони, шляхом обміну листами узгодили строк розрахунків за Договором № 75/195-19/33-121-01-19-08492 від 05.09.2019 - протягом 2020 року.

З урахуванням зазначеного, вимоги позивача про стягнення з відповідача 3% річних та інфляції підлягають задоволенню частково, а саме: 3% річних в сумі 3634,66 грн за загальний період з 01.01.2021 по 12.03.2021 та 15449,98 грн інфляції за період січень 2021 року лютий 2021 року. В іншій частині вимоги відхиляються.

Щодо твердження позивача про підписання відзиву на позовну заяву без належного підтвердження повноважень представника відповідача суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 56 ГПК України, сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь в судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Юридична особа бере участь у справі через свого керівника або члена виконавчого органу, уповноваженого діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення (самопредставництво юридичної особи), або через представника (ч. 3 ст. 56 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно з ч. 1 ст. 58 Господарського процесуального кодексу України, представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Частиною 3 ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» встановлено, що повноваження адвоката як захисника або представника в господарському, цивільному, адміністративному судочинстві, кримінальному провадженні, розгляді справ про адміністративні правопорушення, а також як уповноваженого за дорученням у конституційному судочинстві підтверджуються в порядку, встановленому законом.

Спеціальним законодавчим актом, що встановлює порядок здійснення судочинства у господарських судах, є Господарський процесуальний кодекс України.

Згідно з ч. 4 ст. 60 ГПК України, в господарському процесі повноваження адвоката, як представника, підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Отже, Господарський процесуальний кодекс України не вимагає на підтвердження повноважень представника сторони надання договору про правничу допомогу.

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 16.12.2020 у справі № 904/151/20, а також у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.12.2018 у справі № П/9901/736/18.

Таким чином, довіреність є самостійним документом, що підтверджує повноваження адвоката в господарському процесі.

Частиною 3 ст. 244 ЦК України встановлено, що довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами.

Частиною 3 ст. 60 ГПК України встановлено, що довіреність від імені юридичної особи видається за підписом (електронним цифровим підписом) посадової особи, уповноваженої на це законом, установчими документами.

Представником відповідача надана копія довіреності від 02.09.2019 на підтвердження повноважень Погосян С.Г. (нотаріально посвідчена довіреність, підписана генеральним директором ВП ЗАЕС), на представництво адвокатом інтересів ДП «НАЕК «Енергоатом», в тому числі, у судах всіх інстанцій та спеціалізацій з повним обсягом прав позивача, відповідача та третьої особи. Строк дії зазначених повноважень - до 01.06.2022.

На підтвердження статусу адвоката Погосян С.Г. була надана копія свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю.

Отже, повноваження адвоката Погосян С.Г. на представництво інтересів Відповідача підтвердженні відповідно до вимог процесуального законодавства.

Враховуючи вищезазначене, доводи позивача з цього приводу є безпідставними.

Відповідно до вимог ч. 10 ст. 238 ГПК України, суд, приймаючи рішення про стягнення боргу, на який нараховуються відсотки або пеня, може зазначити в рішенні про нарахування відповідних відсотків або пені до моменту виконання рішення з урахуванням приписів законодавства України, що регулюють таке нарахування. Остаточна сума відсотків (пені) у такому випадку розраховується за правилами, визначеними у рішенні суду, органом (особою), що здійснює примусове виконання рішення суду і відповідні дії (рішення) якого можуть бути оскаржені в порядку, передбаченому розділом VI цього Кодексу (ч. 10).

З огляду на вказане, а також приймаючи до уваги посилання позивача на вказану законодавчу норму, суд вважає за необхідне зазначити в рішенні про нарахування відповідних відсотків до моменту виконання рішення з урахуванням приписів законодавства України, що регулюють таке нарахування. Остаточна сума відсотків у такому випадку розраховується за правилами, визначеними у рішенні суду, органом (особою), що здійснює примусове виконання рішення суду і відповідні дії (рішення).

При цьому, органу (особі), що здійснюватиме примусове виконання рішення суду у даній справі, нараховувати 3 % річних за формулою: Сума 3%річних = С х 3 х Д/ 365 /100, де: С - сума основного боргу, Д - кількість днів прострочення, починаючи з 13.03.2021 до моменту виконання рішення.

Відповідно до ч.1 ст.73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч. 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Письмові докази, що містяться в матеріалах справи, та досліджені судом, а також встановлені судом обставини справи свідчать про безпідставність заперечень відповідача та спростовуються вищевикладеними висновками суду.

Згідно із ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

За викладених обставин, позовні вимоги задовольняються частково.

Судові витрати позивача по сплаті судового збору у розмірі 8122,81 грн, відповідно до положень ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 129, 232, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом (01032, м. Київ, вул. Назарівська, б. 3, ідентифікаційний код юридичної особи 24584661) в особі Відокремленого підрозділу Запорізька атомна електрична станція (71503, Запорізька обл., м. Енергодар, вул. Промислова, б. 133, ідентифікаційний код 19355964) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-інженерне підприємство Укртехенерго (вул. Лісова, буд. 5, кв. 3, м. Енергодар, Запорізька область, 71503, ідентифікаційний код 33466264) 522437 (п`ятсот двадцять дві тисячі чотириста тридцять сім) грн 18 коп. основного боргу, 3634 (три тисячі шістсот тридцять чотири) грн 66 коп. 3% річних, 15448 (п`ятнадцять тисяч чотириста сорок вісім) грн 98 коп. інфляції та 8122 (вісім тисяч сто двадцять дві) грн 81 коп. судового збору.

Органу (особі), що здійснюватиме примусове виконання рішення, здійснювати нараховування 3% річних на суму основного боргу з ПДВ починаючи з 13.03.2021 до моменту остаточного виконання рішення суду.

Нарахування 3% річних необхідно здійснювати за наступною формулою:

Сума 3%річних = С х 3 х Д/ 365 /100, де:

С - сума основного боргу,

Д- кількість днів прострочення.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 11.06.2021.

Суддя Т.А. Азізбекян