ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"31" травня 2021 р. Справа № 914/2252/20

м. Львів

Західний апеляційний господарський суд у складі:

головуючого - судді Матущака О.І.

суддів: Бойко С.М.

Бонк Т.Б.

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з додатковою відповідальністю Броварський завод котельного устаткування Арденз, м. Бровари, Київська область б/н від 20.04.2021

на ухвалу Господарського суду Львівської області від 21.09.2020, повний текст - 24.09.2020 (суддя А.Я. Морозюк) про відкриття провадження

у справі №914/2252/20

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-впроваджувальне підприємство МАК, м. Запоріжжя

до Товариства з обмеженою відповідальністю АПС ПАУЕР ТЕХНОЛОДЖИ, м. Львів

про визнання банкрутом

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 21.09.2020 відкрито провадження у справі про банкрутство боржника ТОВ АПС ПАУЕР ТЕХНОЛОДЖИ; визнано вимоги ініціюючого кредитора - ТОВ Науково-впроваджувальне підприємство МАК - в розмірі 1 850 000, 00 грн; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів боржника; введено процедуру розпорядження майном боржника, а розпорядником майна призначено арбітражного керуючого Куц Ігоря Ярославовича.

ТДВ Броварський завод котельного устаткування Арденз подано апеляційну скаргу б/н від 20.04.2021 на ухвалу суду від 21.09.2020 про відкриття провадження у справі про банкрутство ТОВ АПС ПАУЕР ТЕХНОЛОДЖИ.

20.10.2020 ТДВ Броварський завод котельного устаткування Арденз звернулося до Господарського суду Львівської області із заявою про визнання грошових вимог у справі №914/2252/20 про банкрутство ТОВ АПС ПАУЕР ТЕХНОЛОДЖИ із покликанням на ухвалу від 21.09.2020 (оскаржувана ухвала).

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 17.11.2020 визнано вимоги ТДВ Броварський завод котельного устаткування Арденз в розмірі 100 000 грн.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 05.05.2021 апеляційну скаргу ТДВ Броварський завод котельного устаткування Арденз б/н від 20.04.2021 на ухвалу Господарського суду Львівської області від 21.09.2020 у справі №914/2252/20 залишено без руху. Зобов`язано апелянта усунути недоліки, встановлені при поданні апеляційної скарги.

26.05.2021 до суду від апелянта надійшла заява б/н від 24.05.2021 про усунення недоліків, встановлених при поданні апеляційної скарги; долучено платіжне доручення №7404 від 21.05.2021 про доплату судового збору у розмірі 29 260, 00 грн.

Скаржник, як на підстави поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження покликається на те, що оскаржувану ухвалу суду, а також ухвалу від 17.11.2020 про визнання грошових вимог апелянта, останній не отримував, а про їх існування дізнався лише 19.04.2021 з Єдиного державного реєстру судових рішень. Зазначає, що ухвала суду від 17.11.2020 була отримана неуповноваженим представником. Також покликається на те, що статус учасника у справі про банкрутство, з можливістю оскарження судових рішень, ним отримано після закінчення строків на апеляційне оскарження зазначеної ухвали.

Розглянувши заявлене клопотання, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Відповідно до статті 256 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Згідно даної статті учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Так, скаржник зазначає, що про оскаржувану ухвалу йому стало відомо лише 19.04.2021 з Єдиного державного реєстру судових рішень. Однак таке твердження апелянта оцінюється судом критично, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, звертаючись із заявою про визнання грошових вимог у справі №914/2252/20, ТДВ Броварський завод котельного устаткування Арденз покликається у ній на ухвалу від 21.09.2020 (оскаржувана ухвала).

Ухвалу Господарського суду Львівської області від 17.11.2020, якою визнано грошові вимоги ТДВ Броварський завод котельного устаткування Арденз до боржника, направлено на адресу, вказану у заяві, та яка міститься в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: 07400, Київська область, м. Бровари, вул. Старотроїцька, 42. При цьому матеріалами справи підтверджується, що зазначена ухвала суду була вручена апелянту 23.11.2020.

Щодо покликання апелянта на отримання копії ухвали не уповноваженим працівником, то суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Згідно з ч. 7 ст. 11 Закону України Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань суди безоплатно отримують відомості з Єдиного державного реєстру з метою здійснення ними повноважень, визначених законом, виключно в електронній формі через портал електронних сервісів у порядку, визначеному Міністерством юстиції України в Порядку надання відомостей з Єдиного державного реєстру, крім випадків, передбачених цим Законом.

Приписами ст.10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" від 15.05.2003 № 755-IV якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

Таким чином, процесуальні документи суду першої інстанції надсилалися апелянту за належною адресою.

Не перебування відповідача за місцем його державної реєстрації чи небажання отримати поштову кореспонденцію не є перешкодою розгляду справи судом відповідно за наявними матеріалами і не свідчить про порушення норм процесуального права судом. Аналогічна правова позиція викладена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 03.03.2018 та від 15.03.2018, винесених по справах №911/1163/17 та №910/32340/15.

З наведеного вбачається, що юридична особа зобов`язана забезпечити отримання поштової кореспонденції за адресою свого місцезнаходження, яка вказана в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань: При цьому обов`язок забезпечити доступ до отримання кореспонденції виключно належним представником покладається на таку юридичну особу.

Суд апеляційної інстанції погоджується з доводами апелянта, що право на апеляційне оскарження ухвали про відкриття провадження у справі виникло після закінчення строку на апеляційне оскарження, тобто лише з моменту визнання грошових вимог 17.11.2020. Водночас апеляційну скаргу на ухвалу від 21.09.2020 подано лише 20.04.2021, тобто через п`ять місяців з моменту набуття статусу учасника у справі про банкрутство.

Разом з тим апеляційний господарський суд звертає увагу також на таке.

Згідно із статтею 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини, суди застосовують при розгляді Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно п. 41 рішення Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 р. у справі Справа Пономарьов проти України, Європейський суд з прав людини вказав, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, якщо строк на ординарне апеляційне оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності, так як і перегляд в порядку нагляду. Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatis mutandis, рішення у справі Олександр Шевченко проти України, заява № 8371/02, п. 27, рішення від 26.04.2007 р., та Трух проти України (ухвала), заява № 50966/99, від 14.10.2003 р.). У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що сторони зобов`язані сумлінно користуватися наданими їм процесуальними правами. При цьому на осіб, які беруть участь у справі, покладається обов`язок демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду і не допускати свідомих маніпуляцій та ухилень від отримання інформації про рух справи.

Європейський суд з прав людини зауважив, що норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (Перетяка та Шереметьев проти України, № 17160/06 та N 35548/06, § 34, від 21 грудня 2010 року).

У справах «Осман проти Сполученого королівства» та «Креуз проти Польщі» Європейський суд з прав людини роз`яснив, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя, держави-учасниці цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких полягає в запобіганні безладного руху у судовому процесі.

Водночас Суд звертає увагу, що за змістом статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі. (Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 11.12.2018 у справі № 921/6/18, ЄДРСРУ №78518548 ).

Так, ухвала Господарського суду Львівської області від 21.09.2020 опублікована 25.09.2020 на веб-сайті Єдиного державного реєстру судових рішень за посиланням: http://www.reestr.court.gov.ua/Review/91747260 , а ухвала від 17.11.2020 опублікована 23.11.2020 за посиланням: http://www.reestr.court.gov.ua/Review/92968845 .

Отже, ТДВ Броварський завод котельного устаткування Арденз не було позбавлене об`єктивної можливості дізнатися про рух справи, що розглядається, користуючись засобами поштового зв`язку, відкритим безоплатним цілодобовим доступом до Єдиного державного реєстру судових рішень тощо, однак наданим йому процесуальним правом подати апеляційну скаргу своєчасно, у визначених законом часових межах, не скористалося.

З огляду на зазначене, суд апеляційної інстанції зазначає, що місцевий господарський суд, направляючи судову кореспонденцію на адресу, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань і в заяві про визнання грошових вимог, не допустив порушення норм процесуального права та вживав усіх належних та доступних засобів для повідомлень апелянта про існування судової справи.

Таким чином, саме лише покликання на отримання неналежним представником скаржником поштової кореспонденції, яку суд, з додержанням вимог процесуального закону, надсилав за належною адресою, не може вважатися поважною причиною пропуску строку на апеляційне оскарження, оскільки зумовлено не об`єктивними причинами, а суб`єктивною поведінкою сторони щодо отримання кореспонденції, яка надала суду таку поштову адресу.

З огляду на вказане, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що покликання апелянта на необізнаність про існування оскаржуваної ухвали суду спростовуються матеріалами справи.

Враховуючи вищезазначене, а також те, що скаржник не вживав належних заходів для контролю поштової кореспонденції, яка надходить на його офіційну адресу, свідчить про невжиття належних заходів для отримання інформації про стан розгляду його заяви.

Відтак колегія апеляційного господарського суду дійшла висновку про відсутність поважних причин пропуску скаржником строку для подання апеляційної скарги. У зв`язку із зазначеним у задоволенні клопотання про відновлення строку на апеляційне оскарження необхідно відмовити.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 261 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Керуючись ст.ст. 234, 256, 260, 261 ГПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у задоволенні клопотання апелянта про поновлення строку на апеляційне оскарження.

2. Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ТДВ Броварський завод котельного устаткування Арденз, м. Бровари, Київська область б/н від 20.04.2021 на ухвалу Господарського суду Львівської області від 21.09.2020 у справі №914/2252/20.

3. Копію ухвали про відмову у відкритті провадження разом з апеляційною скаргою з додатками, в т.ч. оригінал квитанції про сплату судового збору, всього на 33 арк., надіслати скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та може бути оскаржена в касаційному порядку.

Головуючий (суддя-доповідач) О.І. Матущак

Судді С.М. Бойко

Т.Б. Бонк