РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

21.05.2021Справа № 910/20293/20

Господарський суд міста Києва у складі судді Баранова Д.О., за участю секретаря судового засідання Зарудньої О.О., розглянувши матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Олтеко" (04053, м. Київ, вул. Артема, будинок 37-41; ідентифікаційний код 34764761)

до Управління поліції охорони в місті Києві (04050, м. Київ, вул. Студентська, будинок 9; ідентифікаційний код 40109147)

про стягнення 114 620, 78 грн,

та за зустрічним позовом Управління поліції охорони в місті Києві (04050, м. Київ, вул. Студентська, будинок 9; ідентифікаційний код 40109147)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Олтеко" (04053, м. Київ, вул. Артема, будинок 37-41; ідентифікаційний код 34764761)

про стягнення 230 252, 28 грн,

Представники сторін:

від позивача: Пата С.П.

від відповідача: Мірошниченко О.М.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду міста Києва звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю "Олтеко" з позовом до Управління поліції охорони в місті Києві про стягнення 114 620, 78 грн.

В обґрунтування позовних вимоги позивач вказує, що відповідно умом договору № 108/29/7-ГСП/2019 від 19.02.2019 ним були виконані робота на загальну суму 1 381 513, 68 грн. водночас, відповідачем в порушення договорених зобов`язань було здійснено лише часткову оплату виконаних робіт в сумі 1 276 240, 31 грн. В наслідок чого, у відповідача утворилася заборгованість перед позивачем по сплаті виконаних робіт, що складає 105 273, 37 грн. Крім того, у зв`язку з порушення договірних зобов`язань, позивачем на суму основного боргу будо здійснено нарахування 3% річних в розмірі 4 646, 78 грн та інфляційних втрат в розмірі 4 700, 63 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 31.12.2020 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Олтеко" залишено без руху, позивачу встановлено п`ятиденний строк з дня вручення ухвали для усунення недоліків шляхом подання до суду: інформації щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; доказів надіслання відповідачу доданих до позовної заяви документів саме тим, що були подані позивачем безпосередньо до суду.

15.01.2021 до Господарського суду міста Києва надійшла заява позивача щодо усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.01.2021 відкрито провадження у справі, вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження.

23.02.2021 до Господарського суду міста Києва надійшла зустрічна позовна заява Управління поліції охорони в місті Києві до Товариства з обмеженою відповідальністю "Олтеко" про відшкодування збитків в розмірі 230 252, 28 грн.

В обґрунтування позовних вимог з якими пов`язується можливість задоволення позову позивач вказує, що враховуючи те, що можливість віднесення суми податку до податкового кредиту у Управління поліції охорони в місті Києві виникає з дати реєстрації в ЄРПН податкових накладних, на даний час Управління не має права на віднесення суми податку на подану вартість у розмірі 230 252, 28 грн до податкового кредиту у зв`язку з тим, що ТОВ "Олтеко" не зареєструвало податкові накладні в Єдиному реєстрі податкових накладних.

24.02.2021 до Господарського суду міста Києва надійшла заява Управління поліції охорони в міста Києві з доданими до неї доказами доплати судового збору.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.02.2021 прийнято зустрічну позовну заяву Управління поліції охорони в міста Києві до свого провадження, вирішено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження, а розгляд зустрічної позовної заяви здійснювати спільно з первісним позовом. Підготовче засідання призначено на 31.03.2021.

22.03.2021 до Господарського суду міста Києва надійшов відзив на зустрічну позовну заяву, в якому позивач (відповідач за зустрічним позовом) просить суд відмовити у задоволенні зустрічних вимог.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 31.03.2021 відкладено підготовче засіданні на 21.04.2021.

02.04.2021 до Господарського суду міста Києва надійшла відповідь на відзив на зустрічну позовну заяву.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.04.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 21.05.2021.

У судовому засіданні 21.05.2021 представник позивача надав пояснення по суті заявлених позовних та просив суд про їх задоволення. Щодо заявлених вимог за зустрічним позовом заперечив, просив суд відмовити у їх задоволенні.

Представник відповідача заперечив щодо позовних вимог за первісним позовом, просив суд відмовити в їх задоволенні. Надав пояснення по суті заявлених вимог за зустрічним позовом, просив суд про їх задоволення.

Таким чином, приймаючи до уваги, що матеріали справи містять достатньо документів для розгляду справи у судовому засіданні 21.05.2021 відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

19.02.2019 між Управлінням поліції охорони в місті Києві (далі - замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Олтеко" (далі - підрядник) було укладено договір № 108/29/7-ГСП/2019 на закупівлю ДК 021:2015-45300000-0 Будівельно-монтажні роботи (Капітальний ремонт покрівлі адмінбудівлі Управління поліції охорони у місті Києві по вул. Студентська, 9) в порядку та на умовах, визначених цим договором, підрядник зобов`язується на власний ризик, своїми силами і засобами провести у відповідності до проектно-кошторисної документації, що є невід`ємною частиною цього договору, капітальний ремонт покрівлі адмінбудівлі Управління поліції охорони у місті Києві по вул. Студентська, 9, і здати роботи по об`єкту замовнику в строк обумовлений у договорі, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконані підрядником роботи.

Відповідно до п. 2.1. договору, договірна ціна становить 1 499 747, 00 грн, у тому числі ПДВ (20%) 249 957, 83 грн.

Пунктом 4.1. договору сторонами погоджено, що оплата робіт за договором проводиться поетапно, а саме: предоплата - у розмірі 50% протягом 3 банківських днів від дня початку виконання робіт замовником, остаточний розрахунок - протягом 10 банківських днів з дня підписання уповноваженими представниками сторін акту приймання виконаних робіт.

Згідно п. 3.2. договору роботи вважаються виконаними з дати підписання акту прийомки виконаних робіт по формі КБ-2в та довідки про вартість виконаних робіт по формі КБ-3 уповноваженими представниками сторін.

Строк цього договору починає свій перебіг у момент, визначений у п. 11.1. цього договору та діє до 31.12.2019, а в частині взаєморозрахунків - до повного їх виконання сторонами (п. 11.2. договору).

За умовами п. 11.1. цей договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами та скріплення печатками сторін.

Як про це вказує позивач за первісним позовом, 03.04.2019 на рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю "Олтеко" від замовника надійшла попередня оплата у розмірі 749 873, 50 грн. на підставі платіжного доручення № 3185 від 03.04.2019.

На виконання п. 6.1. договору, 13.06.2019 сторонами договору був підписаний акт приймання виконання будівельних робіт по формі КБ-2В та довідка про вартість будівельних робіт та витрати по формі КБ-3, за якими виконано роботи за меншою ціною - 1 381 513, 68 грн.

21.06.2019 та 25.06.2019 Товариству з обмеженою відповідальністю "Олтеко" надійшли від замовника остаточні платежі в сумі 401 387, 89 грн згідно платіжного доручення № 5872 від 21.06.2019 та в сумі 124 978, 92 грн згідно платіжного доручення № 6013 від 25.06.2019.

Обґрунтовуючи необхідність звернення до суду з даним позовом позивач за первісним позовом вказує, що ним повністю виконано обумовлені договором зобов`язання, проте відповідач, всупереч умов договору, ухиляєтесь від остаточної оплати виконаних робіт, у зв`язку з чим, в останнього утворилася заборгованість, що становить 105 273, 37 грн. Крім того, на суму основного боргу позивачем здійснено нарахування 3% річних в розмірі 4 646, 78 грн та інфляційних втрат в розмірі 4 700, 63 грн.

Разом з тим, звертаючись до суду із зустрічним позовом про відшкодування збитків в розмірі 230 252, 28 грн, Управління поліції охорони в місті Києві в обґрунтування підстав з якими обумовлює можливість задоволення позовних вимог вказує, що враховуючи те, що можливість віднесення суми податку до податкового кредиту в Управління поліції охорони в місті Києві виникає з дати реєстрації в ЄРПН податкових накладних, на даний час останнє не має права на віднесення суми податку на подану вартість у розмірі 230 252, 28 грн до податкового кредиту у зв`язку з тим, що Товариством з обмеженою відповідальністю "Олтеко" не зареєстровано податкові накладні в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Із поданого Товариством з обмеженою відповідальністю "Олтеко" відзиву на зустрічну позовну заяву вбачається, що останній заперечує щодо задоволення позовних вимог за зустрічним позовом з огляду на наступне:

- умовами договору № 108/29/7-ГСП/2019 від 19.02.2019 не передбачено право Управління поліції охорони в місті Києві не сплачувати остаточні платежі до поки податкові накладні не будуть зареєстровані;

- відповідачем за зустрічним позовом вжито всіх можливих та належних заходів щодо своєчасної реєстрації податкових накладних та оскарження рішення податкового органу про зупинення їх реєстрації.

Так, статтею 86 Господарського процесуального кодексу України вказано, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги за первісним позовом підлягають частковому задоволенню, а вимоги за зустрічним позовом є такими, що не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Проаналізувавши зміст укладеного між сторонами договору № 108/29/7-ГСП/2019 від 19.02.2019, суд дійшов висновку, що за своєю правовою природою він є договором підряду.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною 1 статті 626 Цивільного кодексу України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 875 Цивільного кодексу України за договором будівельного підряду підрядник зобов`язується збудувати і здати у встановлений строк об`єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов`язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов`язок не покладається на підрядника, прийняти об`єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх.

Частиною 2 статті 875 Цивільного кодексу України встановлено, що договір будівельного підряду укладається на проведення нового будівництва, капітального ремонту, реконструкції (технічного переоснащення) підприємств, будівель (зокрема житлових будинків), споруд, виконання монтажних, пусконалагоджувальних та інших робіт, нерозривно пов`язаних з місцезнаходженням об`єкта.

Відповідно до ч. 3 ст. 875 Цивільного кодексу України до договору будівельного підряду застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено законом.

Передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною. Акт, підписаний однією стороною, може бути визнаний судом недійсним лише у разі, якщо мотиви відмови другої сторони від підписання акта визнані судом обґрунтованими (ч. 4 ст. 882 Цивільного кодексу України).

Згідно ст. 839 Цивільного кодексу України підрядник зобов`язаний виконати роботу, визначену договором підряду, із свого матеріалу і своїми засобами, якщо інше не встановлено договором. Підрядник відповідає за неналежну якість наданих ним матеріалу і устаткування, а також за надання матеріалу або устаткування, обтяженого правами третіх осіб.

Приписами ст. 846 Цивільного кодексу України строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду. Якщо у договорі підряду не встановлені строки виконання роботи, підрядник зобов`язаний виконати роботу, а замовник має право вимагати її виконання у розумні строки, відповідно до суті зобов`язання, характеру та обсягів роботи та звичаїв ділового обороту.

Нормами ч. 1 ст. 853 Цивільного кодексу України замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові.

Відповідно до ст. 854 Цивільного кодексу України, якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Як про це вказує позивач за первісним позовом, та що у свою чергу встановлено судом, 03.04.2019 замовником було здійснено попередню оплату в розмірі 749 873, 50 грн., що підтверджується наявним в матеріалах справи платіжним дорученням № 3185 від 03.04.2019.

Належне виконання Товариством з обмеженою відповідальністю "Олтеко" обумовлених договором зобов`язань підтверджується наявними в матеріалах справи актом приймання виконання будівельних робіт по формі КБ-2В та довідкою про вартість будівельних робіт та витрати по формі КБ-3, за якими виконано роботи за меншою ціною - 1 381 513, 68 грн. станом за червень 2019 року. Суд відзначає, що означені акт та довідка підписані уповноваженими представниками сторін та скріплені печатками установ.

Як слідує із наявних в матеріалах справи доказів, замовником було здійснено оплату в загальному розмірі 526 366, 81 грн, що підтверджується платіжними дорученнями № 5872 від 21.06.2019 на суму 401 387, 89 грн та № 6013 від 25.06.2019 на суму 124 978, 92 грн

Отже, судом встановлено, що замовником було здійснено оплату виконаних підрядником робіт (з урахуванням попередньої оплати) в загальному розмірі 1 276 240, 31 грн.

Враховуючи, що вище судом було встановлено, виконання підрядником робіт на загальну суму 1 381 513, 68 грн, та зважаючи на здійснення замовником оплати робіт на суму 1 276 240, 31 грн, то за таких обставин несплаченими залишається частина виконаних робіт, а саме на суму 105 273, 37 грн.

Договір, відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України, суб`єкт господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

Положеннями статті 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Статтею 530 Цивільного кодексу України встановлено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Пунктом 4.1. договору сторонами погоджено, що оплата робіт за договором проводиться поетапно, а саме: предоплата - у розмірі 50% протягом 3 банківських днів від дня початку виконання робіт замовником, остаточний розрахунок - протягом 10 банківських днів з дня підписання уповноваженими представниками сторін акту приймання виконаних робіт.

Згідно пп. 5.3.3. договору обов`язок замовника здійснювати оплату робіт, виконаних підрядником по даному договору, в розмірах та в строки, передбачені цим договором, в разі відсутності претензій та зауважень у замовника відносно якості виконаних підрядником робіт.

Підрядник має право одержувати оплату за виконані роботи в розмірах і у строки, передбачені цим договором (пп. 5.2.1.).

Суд вказує, що доказів, щоб свідчили про здійснення оплати замовником робіт на суму 105 273, 37 грн в матеріалах справи не міститься.

Відповідно до ч. 1 ст. 614 Цивільного кодексу України визначено, що особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання.

При цьому, відсутність своєї вини відповідно до ч. 2 ст. 614 Цивільного кодексу України доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

З огляду на викладене вище та враховуючи, що відповідачем за первісним позовом не надано суду жодних доказів виконання свого зобов`язання в повному обсязі та не спростовано належними та допустимими доказами заявлених позовних вимог, суд дійшов висновку, що відповідачем було порушено умови договору № 108/29/7-ГСП/2019 від 19.02.2019 та положення ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України, а тому, вимоги позивача за первісним позовом про стягнення з відповідача заборгованості за виконані роботи в розмірі 105 273, 37 грн є обґрунтованими, документально підтвердженими та такими, що підлягають задоволенню.

Що стосується вимог позивача за первісним позовом про стягнення з відповідача 3% річних в розмірі 4 646, 78 грн та інфляційних втрат в розмірі 4 700, 63 грн, у зв`язку з порушенням останнім договірних зобов`язань, то суд відзначає наступне.

Як було встановлено судом вище, належне виконання Товариством з обмеженою відповідальністю "Олтеко" обумовлених договором зобов`язань підтверджується наявними в матеріалах справи актом приймання виконання будівельних робіт по формі КБ-2В та довідкою про вартість будівельних робіт та витрати по формі КБ-3, за якими виконано роботи на загальну суму 1 381 513, 68 грн. станом за червень 2019 року.

Судом також було зазначено, що означені акт та довідка підписані уповноваженими представниками сторін та скріплені печатками установ. Разом з тим, суд відзначає, що факту підписання означених документів відповідачем за первісними позовом не заперечується.

Втім, судом встановлено, що дати підписання сторонами вказаних акта та довідки на останніх не міститься.

Як вище зазначалось, п. 4.1. договору встановлено, що остаточний розрахунок проводиться протягом 10 банківських днів з дня підписання акту приймання виконаних робіт.

Таким чином, оскільки, перебіг строку остаточного розрахунку пов`язується саме з датою підписання акта приймання виконаних робіт, тоді, як на даному акті не міститься такої дати, то за таких підстав, суд позбавлений можливості встановити правильність здійсненого позивачем за первісним позовом періоду прострочення, з якого останній здійснює нарахування 3% та інфляційних втрат. У зв`язку з чим вимоги позивача за первісним позовом в частині стягнення з відповідача за первісним позовом 3% річних в розмірі 4 646, 78 грн та інфляційних втрат в розмірі 4 700, 63 грн є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Що стосується вимог Управління поліції охорони в місті Києві за зустрічним позовом, то суд вважає, що вимоги про відшкодування збитків в розмірі 230 252, 28 грн, є безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, з огляду на слідуюче.

Як про це вказує відповідач за зустрічним позовом та з чим у свою чергу погоджується суд, умовами договору № 108/29/7-ГСП/2019 від 19.02.2019 не передбачено право Управління поліції охорони в місті Києві не сплачувати остаточні платежі до поки податкові накладні не будуть зареєстровані.

Зокрема, пунктом 4.1. договору встановлено, що оплата робіт за договором проводиться поетапно, а саме: предоплата - у розмірі 50% протягом 3 банківських днів від дня початку виконання робіт замовником, остаточний розрахунок - протягом 10 банківських днів з дня підписання уповноваженими представниками сторін акту приймання виконаних робіт.

Відповідно до п. 3.2. договору, роботи вважаються виконаними з дати підписання акту приймання виконання будівельних робіт по формі КБ-2В та довідки про вартість будівельних робіт та витрати по формі КБ-3 уповноваженими представниками сторін.

Відтак, остаточна оплата робіт ставиться у залежність виключно від дати підписання акту приймання виконання будівельних робіт по формі КБ-2В та довідки про вартість будівельних робіт та витрати по формі КБ-3, а не дати реєстрації податкової накладної.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Олтеко" відзначає, що ним було вжито всіх можливих заходів щодо своєчасної реєстрації податкових накладних та оскарження рішення податкового органу про зупинення їх реєстрації, в той час як Управління поліції охорони в місті Києві стверджує, що "суми податку на додану вартість, що за вини ТОВ "Олтеко" внаслідок не проведення останнім своєчасної реєстрації податкових накладних не включені до податкового кредиту Управління поліції охорони в місті Києві, є його збитками в розмірі 230 252, 28 грн.".

24.06.2019 Товариством з обмеженою відповідальністю "Олтеко" зареєстровано податкову накладну № 3 від 18.06.2019 на загальну суму з ПДВ 749 873, 50 грн. в ЄРПОН за № , реєстрація якої зупинена 20.06.2019 за № 1

24.06.2019 було зареєстровано податкову накладку № 3 від 18.06.2019 на загальну суму з ПДВ в ЄРПОН за № , реєстрація якої зупинена 25.06.2019 за № 2.

У квитанціях про реєстрацію податкових накладних у результаті обробки зазначено, що "Документ доставлено до ДФС України. Документ прийнято. Реєстрація зупинена. Відповідно до п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України, реєстрація ПН/РК від 03.04.2019 № 3 в Єдиному реєстрі податкових накладних зупинена. ПН/РК відповідає вимогам пп. 1.6 п. 1 "Критеріїв ризиковості платника податку". Пропонуємо надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних".

20.06.2019 Товариством направлено повідомлення про надання пояснень та копій документів щодо податкової накладної від 03.04.2019 та 25.06.2019 направлено повідомлення про надання пояснень та копій документів щодо податкової накладної від 18.06.2019 та було пояснило, що 19.02.2019 був підписаний договір, 03.04.2019 була отримана попередня оплата, 18.06.2019 роботи були виконані, для виконання робіт були найняті робітники та придбані матеріали, на підтвердження чого було надано 11 документів, у тому числі договори, акти, відомості про нарахування заробітної плати, прибуткові накладні, банківські виписки.

24.06.2016 та 27.06.2019 Товариством з обмеженою відповідальністю "Олтеко" були отримані рішення про відмову в реєстрації податкової накладної від 03.04.2019 в ЄРПОН за № 1202103/34764761 та податкової накладної від 18.06.2019 в ЄРПОН за № 1206664/34764761.

Підставою для відмови зазначено "ненадання платником податку копій документів", а саме: "первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфікації, накладні (документи, які не надано, підкреслити)". При цьому жодний з документів не підкреслений.

05.07.2019 та 24.07.2019 Товариством з обмеженою відповідальністю "Олтеко" зареєстровані скарги на рішення про відмову в реєстрації податкової накладної від 03.04.2019 та від 18.06.2019 в ЄРПОН.

У скаргах Товариство наголошувало, що ним надано достатні документи на підтвердження дійсності операцій. ТОВ "Олтеко" повторно були надані документи (договори, акти, відомості про нарахування заробітної плати, прибуткові накладні, банківські виписки), які додавались до пояснень, а також було додатково надано рекомендаційний лист замовника від 01.07.2019. А від так прийняте комісією рішення є необґрунтованим.

11.07.2019 та 30.07.2019 рішеннями за результатами розгляду скарг залишено скарги без задоволення та рішення комісії регіонального рівня про відмову у реєстрації податкових накладних від 03.04.2019 та від 18.06.2019 в ЄРПН без змін.

Підставою для відмови зазначено "ненадання платником податку копій первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфікації, накладні".

Враховуючи вищевикладене, ТОВ "Олтеко" вбачає порушення суб`єктом владних повноважень ст. 201 ПК України, Порядку зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 117, Листа ДФС України від 21.03.2018 № 959/99-99-07-18 "Критеріїв ризиковості платника податку".

З огляду на зазначене ТОВ "Олтеко" звернувся до суду із позовною заявою від 08.08.2019 до Державної фіскальної служби України та Головного управління Державної фіскальної служби України в місті Києві про визнання протиправним та скасування рішення комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, від 24.06.2019 № 1202103/34764761, від 27.06.2019 № 1206664/34764761; зобов`язання Державної фіскальної служби України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні Товариства з обмеженою відповідальністю "Олтеко" № 3 від 03.04.2019 та № 3 від 24.06.2019 датою їх фактичного надходження.

19.08.2019 ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва відкрито спрощене позовне провадження у справі № 640/15313/19. Втім, станом на час розгляду даної справи, справа № 640/15313/19 досі не розглянута.

Таким чином, суд вказує, що твердження Управління поліції охорони в місті Києві про винну поведінку Товариства з обмеженою відповідальністю "Олтеко" та про несвоєчасність реєстрації ним податкових накладених / не реєстрацію податкових накладних, за відсутності станом на час розгляду даної справи, судового рішення у справі № 640/15313/19 є передчасними.

Як зазначено у гарантійному листі від 24.06.2019, Товариство з обмеженою відповідальністю "Олтеко" гарантує: "що у разі, якщо буде доведено, що з нашої вини ми не маємо права на реєстрацію та надання вам податкових накладних для податкового кредиту, ми компенсуємо вам втрачений кредит з ПДВ на повну суму згідно договору".

Проте, станом на сьогодні відсутнє судове рішення, яке набрало законної сили, яким би була встановлена вина Товариства з обмеженою відповідальністю "Олтеко" у даних правовідносинах.

За приписами п. 8 ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України передбачено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Частиною 1-3 ст. 22 Цивільного кодексу України визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого ворушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Згідно ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 224 Господарського кодексу України, учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Згідно ст. 225 Господарського кодексу України, до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом. Законом щодо окремих видів господарських зобов`язань може бути встановлено обмежену відповідальність за невиконання або неналежне виконання зобов`язань. При визначенні розміру збитків, якщо інше не передбачено законом або договором, враховуються ціни, що існували за місцем виконання зобов`язання на день задоволення боржником у добровільному порядку вимоги сторони, яка зазнала збитків, а у разі якщо вимогу не задоволено у добровільному порядку, - на день подання до суду відповідного позову про стягнення збитків. Виходячи з конкретних обставин, суд може задовольнити вимогу про відшкодування збитків, беручи до уваги ціни на день винесення рішення суду.

Статтею 226 Господарського кодексу України передбачено, що учасник господарських відносин, який вчинив господарське правопорушення, зобов`язаний вжити необхідних заходів щодо запобігання збиткам у господарській сфері інших учасників господарських відносин або щодо зменшення їх розміру, а у разі якщо збитків завдано іншим суб`єктам, - зобов`язаний відшкодувати на вимогу цих суб`єктів збитки у добровільному порядку в повному обсязі, якщо законом або договором сторін не передбачено відшкодування збитків в іншому обсязі. Сторона, яка порушила своє зобов`язання або напевно знає, що порушить його при настанні строку виконання, повинна невідкладно повідомити про це другу сторону. У протилежному випадку ця сторона позбавляється права посилатися на невжиття другою стороною заходів щодо запобігання збиткам та вимагати відповідного зменшення розміру збитків. Сторона господарського зобов`язання позбавляється права на відшкодування збитків у разі якщо вона була своєчасно попереджена другою стороною про можливе невиконання нею зобов`язання і могла запобігти виникненню збитків своїми діями, але не зробила цього, крім випадків, якщо законом або договором не передбачено інше.

Не підлягають відшкодуванню збитки, завдані правомірною відмовою зобов`язаної сторони від подальшого виконання зобов`язання.

У разі невиконання зобов`язання про передачу їй індивідуально визначеної речі (речей, визначених родовими ознаками) управнена сторона має право вимагати відібрання цієї речі (речей) у зобов`язаної сторони або вимагати відшкодування останньою збитків.

У разі невиконання зобов`язання виконати певну роботу (надати послугу) управнена сторона має право виконати цю роботу самостійно або доручити її виконання (надання послуги) третім особам, якщо інше не передбачено законом або зобов`язанням, та вимагати відшкодування збитків, завданих невиконанням зобов`язання.

Відшкодування збитків, завданих неналежним виконанням зобов`язання, не звільняє зобов`язану сторону від виконання зобов`язання в натурі, крім випадків, зазначених у частині третій статті 193 цього Кодексу.

В частині 4 ст. 236 Господарського процесуального кодексу України зазначено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.04.2020 у справі № 925/1196/18 зазначено висновок щодо застосування норм права:

"6.14. Розглядаючи доводи касаційної скарги щодо необґрунтованості та недоведеності розміру стягнутої судовим рішенням шкоди, Велика Палата Верховного Суду виходить з того, що збитки - це об`єктивне зменшення будь-яких майнових благ сторони, що обмежує його інтереси як учасника певних господарських відносин і проявляється у витратах, зроблених кредитором, втраті або пошкодженні майна, а також у не одержаних кредитором доходах, які б він одержав, якби зобов`язання було виконано боржником.

6.15. Доведення факту наявності таких збитків та їх розміру, а також причинно-наслідкового зв`язку між: правопорушенням і збитками покладено на позивача.

6.16. Причинний зв`язок як обов`язковий елемент відповідальності за заподіяні збитки полягає в тому, що шкода повинна бути об`єктивним наслідком поведінки завдавача шкоди, отже, доведенню підлягає факт того, що протиправні дії заподіювача є причиною, а збитків є наслідком такої протиправної поведінки.

6.17. Велика Палата Верховного Суду зазначає, що суди попередніх інстанцій не встановили обставин, які б свідчили, що за наявності в позивача можливості зареєструвати, податкові накладні він не виконав би зобов`язання з поставки товару на користь ПАТ «Управління Механізації Будівництва-23». Отже, порушення договору з ПАТ «Управлінню. Механізації Будівництва-23» з боку позивача було об`єктивним наслідком поведінки ДПІ, яка протиправно заблокувала реєстрацію податкових накладних позивача. Тому і збитки позивача, які полягали у сплаті ним штрафних санкцій на користь ПАТ «Управління Механізації Будівництва-23» на виконання судового рішення, стали об`єктивним наслідком поведінки ДПІ".

Разом з тим, суд вважає за необхідне зазначити, що Європейський суд з прав людини у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України).

Всім іншим доводам сторін оцінка судом не надається, адже, вони не спростовують встановлених в ході розгляду судом обставин.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, за первісним позовом - покладаються на сторін пропорційно задоволених позовних вимог, за зустрічним позовом - на позивача за зустрічним позовом.

Керуючись статтями 74, 76-80, 129, 236-242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги за первісним позовом - задовольнити частково.

2. Стягнути з Управління поліції охорони в місті Києві (04050, м. Київ, вул. Студентська, будинок 9; ідентифікаційний код 40109147) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Олтеко" (04053, м. Київ, вул. Артема, будинок 37-41; ідентифікаційний код 34764761) заборгованість в розмірі 105 273 (сто п`ять тисяч двісті сімдесят три) грн 37 коп. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 930 (одна тисяча дев`ятсот тридцять) грн 58 коп.

3. В іншій частині вимог за первісним позовом - відмовити.

4. У задоволенні зустрічних позовних вимог Управління поліції охорони в місті Києві (04050, м. Київ, вул. Студентська, будинок 9; ідентифікаційний код 40109147) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Олтеко" (04053, м. Київ, вул. Артема, будинок 37-41; ідентифікаційний код 34764761) про стягнення збитків в розмірі 230 252, 28 грн - відмовити.

5. Судові витрати позивачу за зустрічним позовом не відшкодовуються.

6. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено: 31.05.2021

Суддя Д.О. Баранов