ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.06.2021 справа № 914/795/21

місто Львів

Господарський суд Львівської області у складі судді Сухович Ю.О., за участі секретаря судового засідання Прокопів І.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Традєкс», м.Дубно, Рівненська область

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Проектно-будівельна компанія «Інтеграл», смт.Добротвір, Кам`янка-Бузький район, Львівська область

про стягнення 225 000,00 грн.

За участю представників:

від позивача: Красовський В.Б. - присутній в режимі відеоконференції за допомогою системи відеоконференцзв`язку «EasyCon» (ордер на надання правничої (правової) допомоги серія ВК 1018192; свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №398 від 02.09.2005);

від відповідача: Гейшев О.О. - адвокат (ордер на надання правничої (правової допомоги серія ВС №1071721 від 21.04.2021; свідоцтво про право на зняття адвокатською діяльністю №664 від 06.06.2012).

Процес.

На розгляд Господарського суду Львівської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Традєкс» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Проектно-будівельна компанія «Інтеграл» про стягнення 225 000,00 грн заборгованості, з яких 90 000,00 грн основного боргу, 135 000,00 грн штрафу.

Ухвалою від 05.04.2021 суд постановив прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі; клопотання позивача про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження задовольнити; здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження; розгляд справи по суті призначити на 21.04.2021 об 11:30 год.

08.04.2021 на електронну адресу суду від представника позивача надійшло клопотання (вх.№8630/21) про участь у судовому засіданні призначеному на 21.04.2021 в режимі відеоконференції.

Ухвалою від 13.04.2021 суд відмовив у задоволенні заяви представника позивача про участь у судовому засіданні 21.04.2021 об 11:30 год. в режимі відеоконференції.

Ухвалою від 21.04.2021 суд постановив задовольнити клопотання представника позивача про відкладення розгляду справи, відкласти судове засідання для розгляду справи по суті на 17.05.2021, задовольнити клопотання представника позивача про участь в судовому засіданні у справі в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, провести судове засідання по розгляду справи по суті, призначене на 17.05.2021 о 15:00 год. в режимі відеоконференції за допомогою системи відеоконференцзв`язку «EаsyCon» (https:vkz.court.gov.ua), відмовити у задоволенні клопотання представника відповідача про розгляд справи в порядку загального позовного провадження.

Представником ТзОВ «Традєкс» в судовому засіданні 17.05.2021 для розгляду справи по суті усно заявлено клопотання про проведення наступного судового засідання в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

В судовому засіданні 17.05.2021 оголошено перерву до 02.06.2021 до 16:15 год.

Ухвалою від 17.05.2021 суд постановив задовольнити клопотання представника позивача про участь в судовому засіданні у справі в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, провести судове засідання по розгляду справи по суті, призначене на 02.06.2021 о 16:15 год. в режимі відеоконференції за допомогою системи відеоконференцзв`язку «EаsyCon» (https:vkz.court.gov.ua).

20.05.2021 до канцелярії суду від представника позивача надійшло клопотання (вх.№11926/21) яким на виконання вимог ухвали суду до матеріалів справи долучено копію рахунку-фактури №23-0217 від 23.02.2017.

Представник позивача в судове засідання 02.06.2021 для розгляду справи по суті в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою системи відеоконференцзв`язку «EаsyCon» з`явився, позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання 02.06.2021 для розгляду справи по суті з`явився, проти позову заперечив, просив відмовити у його задоволенні.

Відводів складу суду та секретарю судового засідання сторонами не заявлено.

У судовому засіданні 02.06.2021 року проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Правова позиція сторін.

Позиція позивача.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 22.02.2017 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Традєкс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Проектно-будівельна компанія «Інтеграл» було укладено договір №22-0217 підряду.

Позивач на виконання договору перерахував відповідачу грошові кошти на загальну суму 90 000,00 грн. Проте, у строк визначений договором, відповідач не виконав жодних взятих на себе зобов`язань та не приступив до виконання робіт, за які попередньо отримав грошові кошти, чим порушив умови договору.

Оскільки підрядник порушив строки виконання робіт більш ніж на 30 календарних днів, то на адресу ТзОВ «ПБК «Інтеграл» було направлено претензію в якій повідомлено відповідача про розірвання договору в односторонньому порядку, а також заявлено вимогу про сплату штрафів за порушення строків виконання робіт в загальній сумі 135 000,00 грн та повернення грошових коштів (авансу) в сумі 90 000,00 грн.

На дату подання позовної заяви відповідач не оплатив штраф за порушення строків виконання робіт в сумі 135 000,00 грн та не повернув грошові кошти в сумі 90 000,00 грн в добровільному порядку, у зв`язку з чим позивач просить суд з відповідача вказані суми.

Позивач, як замовник скористався правом, передбаченим частиною 4 статті 849 Цивільного кодексу України, щодо відмови від договору підряду в односторонньому порядку, а до суду звернувся з позовною вимогою про повернення грошових коштів (авансу) як безпідставно отриманих коштів.

В обгрунтування позовних вимог позивач, посилається на положення частини 1 та 2 статті 549 Цивільного кодексу України, частини 1 та 2 статті 551 Цивільного кодексу України, статті 551, 570, 611, 837, 849, 1212 Цивільного кодексу України, частину 1 статті 230 Господарського кодексу України, частину 4 статті 231 Господарського кодексу України.

Позиція відповідача.

Відповідач заперечив проти позовних вимог з підстав, зазначених у відзиві на позовну заяву, запереченні на відповідь на відзив.

Зокрема у відзиві на позовну заяву відповідач зазначає про сплив строку позовної давності 31.05.2020 року, як до основної вимоги (стягнення боргу) так і до вимоги про стягнення штрафу. Обставин, які б свідчили про поважність причин пропуску строку позовної давності, позивачем не наведено.

У запереченні на відповідь на відзив відповідач підтвердив факт укладення 22.02.2017 договору підряду на виконання проектних робіт №220217 та отримання авансу в розмірі 90 000,00 грн.

Позивач протягом тривалого часу свідомо не контролював виконання робіт підрядником, жодних претензій не скеровував, пропустивши всі можливі терміни, відтак на думку відповідача, позивач вправі був відмовитись від договору до спливу 90 календарних днів, а саме до 30.05.2017 року.

З огляду на вказане, відповідач просив відмовити у задоволенні позову.

Обставини встановлені судом.

22.02.2017 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Традєкс», в особі директора Меткого В.В., що діє на підставі Статуту (надалі по тексту рішення - позивач, згідно з договором - замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Проектно-будівельна компанія «Інтеграл», в особі директора Маценка О.В., що діє на підставі Статуту (надалі по тексту рішення - відповідач, згідно з договором - підрядник) було укладено договір №22-0217 підряду на виконання проектних робіт (надалі по тексту рішення договір), відповідно до умов якого зобов`язується в порядку та на умовах визначених цим договором виконати роботи по виготовленню проектної документації щодо будівництва зерносушильноочисного комплексу «Комплекс приймання, первинної обробки та зберігання зерна потужністю 25 тисяч тон» (надалі «роботи»), що визначені в додатку № 1 «Кошторис на проектні роботи» (найменування будівництва, стадії проектування, етапу, виду проектних робіт) до даного договору, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити такі роботи.

Відповідно до п. 1.2. та п. 1.3. договору розташування об`єкту: Львівська область, Жидачівський район, смт. Гніздичів. Результатом виконання робіт за цим договором є надання підрядником проектної документації що визначена в додатку № 1 до даного договору.

Згідно з п. 1.4. договору наукові, технічні, економічні та інші вимоги до проектної документації, а також зміст, строки і вартість виконання робіт по її виготовленню визначаються даним договором та кошторисом на проектні роботи, який є невід`ємною частиною цього договору (додаток № 1).

Відповідно до п. 1.5. договору термін виконання робіт - 90 (дев`яносто) календарних днів з дня перерахування замовником попередньої оплати, що визначена даним договором, та надання необхідних вихідних даних.

Згідно з п. 1.6. договору строки виконання робіт по виготовленню проектної документації починають обраховуватись з дня наступного після виконання замовником усіх наступних обов`язків (надалі «початок робіт»): - передачі підряднику підписаного замовником договору з усіма додатками, визначеними п. 9 цього договору; - передачі підряднику необхідних вихідних даних; - перерахування замовником попередньої оплати за роботи у відповідності до порядку розрахунків, визначених даним договором.

Відповідно до п. 1.7. договору роботи будуть вважатись виконані в повному обсязі та належним чином з моменту передачі підрядником замовнику проектної документації та висновків про проходження проектною документацією всіх необхідних експертиз та погоджень, передбачених чинним законодавством України.

Згідно з п. 1.8. договору у випадку, якщо після початку виконання робіт у підрядника виникне необхідність у отриманні додаткової інформації, він зобов`язаний письмово направити замовнику відповідний запит, в якому вказати перелік необхідної додаткової інформації. Замовник у випадку реальної можливості зобов`язаний надати підряднику таку додаткову інформацію після отримання від підрядника відповідного запиту. Направлення підрядником такого запиту, та/або отримання ним додаткової інформації від замовника, не є підставою для того щоб строки виконання робіт, передбачені даним договором переривались, зупинялись або обраховувались спочатку.

Відповідно до п. 1.9. договору підрядник зобов`язаний надати замовнику проектну документацію в кількості 5 (п`ять) екземплярів, в тому числі повний комплект креслень згідно складу проекту у форматі pdf.

Згідно з п. 1.10. договору після підписанні акта приймання-передачі проектної документації замовник є власником всієї проектної документації, продукції та інформації, створеної підрядником або отриманої в результаті виконання робіт за цим договором.

Відповідно до п. 2.1. договору вартість робіт по виготовленню проектної документації згідно цього договору визначена на підставі «кошторису», який є невід`ємною частиною даного договору та складає 300 000,00 (триста тисяч гривень 00 коп.) грн, в тому числі ПДВ 20 % - 50 000,00 грн.

У пункті 2.2. договору сторони погодили порядок в якому здійснюється розрахунок за роботи:

- 2.2.1. протягом 10 (десяти) календарних днів з моменту підписання цього договору замовник перераховує підряднику авансовий платіж в розмірі 30% (сорока відсотків) вартості робіт, що в грошовому еквіваленті становить 90 000,00 (дев`яносто тисяч гривень 00 коп.) грн, в тому числі ПДВ 20 % - 15 000,00 грн;

- 2.2.2. після виконання підрядником розділів «Містобудівний розрахунок», «Генеральний план», «Технологічна частина», «Архітектурно-будівельна частина», «Конструкції залізобетонні» замовник зобов`язаний перерахувати на рахунок підрядника кошти у розмірі 30% (двадцята відсотків) вартості робіт, що в грошовому еквіваленті становить 90 000,00 (дев`яносто тисяч гривень 00 коп.) грн, в тому числі ПДВ 20 % - 15 000,00 грн;

- 2.2.3. після виконання підрядником розділів «Конструкції металеві», «Водопостачання і каналізація», «Опалення і вентиляція», «Електропостачання і електроосвітлення», замовник зобов`язаний перерахувати на рахунок підрядника кошти у розмірі 10% (десяти відсотків) вартості робіт, що в грошовому еквіваленті становить 30 000,00 (тридцять тисяч гривень 00 коп.) грн, в тому числі ПДВ 20 % - 5 000,00 грн;

- 2.2.4. після виконання підрядником розділів «Зведений план зовнішніх інженерних мереж», «Блискавкозахист і заземлення», «Протипожежна сигналізація», «Оцінка впливу на навколишнє середовище», «Проект організації будівництва», «Кошторисна документація», замовник зобов`язаний перерахувати на рахунок підрядника кошти у розмірі 20% (двадцять відсотків) вартості робіт, що в грошовому еквіваленті становить 60 000,00 (шістдесят тисяч гривень 00 коп.) грн, в тому числі ПДВ 20 % - 10 000,00 грн;

- 2.2.5. після проходження експертизи проектної документації у відповідних державних органах і отримання позитивного висновку замовник зобов`язаний перерахувати на рахунок підрядника кошти у розмірі 10% (десяти відсотків) вартості робіт, що в грошовому еквіваленті становить 30 000,00 (тридцять тисяч гривень 00 коп.) грн, в тому числі ПДВ 20 % - 5 000,00 грн.

Відповідно до п. 3.1. та п.3.2. договору підрядник приступає до виконання робіт після виконання замовником своїх обов`язків, передбачених пунктами 1.6. цього договору. Підрядник виконує роботи згідно «календарного плану» та умов цього договору.

Згідно з п. 3.3. договору передача підрядником замовнику розділів проектної документації відбувається шляхом підписання сторонами Акту приймання-передачі виконання проектної документації. Замовник протягом 7 (семи) банківських днів оплачує на рахунок підрядника платежі відповідно до п. п. 2.2.1.-2.2.5.

Пунктами 4.1.1. та 4.1.2. договору сторони погодили, що відповідно до умов цього договору замовник зобов`язаний передати підряднику затверджене завдання на проектування; на письмовий запит підрядника надати йому вихідні дані (згідно з ДБН А.2.2.-3-2014) та іншу інформацію необхідну для виконання робіт за цим договором.

Відповідно до п. 4.2.3. договору замовник має право на власний розсуд в односторонньому порядку розірвати цей договір, попередньо повідомивши про це підрядника за 7 (сім) календарних днів до такого розірвання. При цьому замовник зобов`язаний відшкодувати підряднику вартість фактично виконаних робіт.

Згідно з п. п. 4.3.1. та п. 4.3.3. договору підрядник зобов`язаний передати замовнику готову проектну документацію; виконати роботи належним чином, відповідно до чинних норм та правил, умов цього договору та умов, викладених в додатках, які є невід`ємною частиною цього договору.

У пункті 6.3. договору сторони погодили, що за порушення визначених строків виконання робіт по виготовленню проектної документації, підрядник несе наступну відповідальність:

- 6.3.1. у випадку порушення строку виконання робіт більш ніж на 10 (десять) календарних днів підрядник на вимогу замовника сплачує останньому штраф в розмірі 10 (десяти) відсотків від вартості невиконаних в строк робіт;

- 6.3.2. у випадку порушення строку виконання робіт більш ніж на 20 (двадцять) календарних днів підрядник на вимогу замовника сплачує останньому штраф в розмірі 15 (п`ятнадцяти) відсотків від вартості невиконаних в строк робіт;

- 6.3.3. у випадку порушення строку виконання робіт більш ніж на 30 (тридцять) календарних днів підрядник на вимогу замовника сплачує останньому штраф в розмірі 20 (двадцяти) відсотків від вартості невиконаних в строк робіт. В такому випадку замовник має право в односторонньому порядку розірвати цей договір. Договір буде вважатись розірваним з моменту отримання підрядником повідомлення про розірвання цього договору.

Відповідно до п. 9.1. договору, договір набирає сили з дати його підписання сторонами і діє до повного виконання сторонами взятих на себе договірних зобов`язань.

Згідно з п. 10.1. договору невід`ємними частинами цього договору є наступні додатки: додаток № 1 - кошторис на проектні роботи «завдання на проектування».

Відповідач на виконання умов пункту 2.2.1. договору підряду виставив позивачу рахунок-фактуру №23-0217 від 23.02.2017.

Позивач, 01.03.2017 перерахував на рахунок відповідача (підрядника) 90 000,00 грн авансу.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Проектно-будівельна компанія «Інтеграл», в порушення взятих на себе зобов`язань не приступило до виконання робіт.

У зв`язку із невиконанням відповідачем жодних взятих на себе зобов`язань, позивач звернувся до відповідача із претензією від 22.12.2020, в якій повідомив відповідача про розірвання договору підряду в порядку ч. 4 ст. 849 Цивільного кодексу України та просив - негайно, але не довше як до 31.12.2020 сплатити штраф за порушення строків виконання робіт в сумі 135 000,00 грн та повернути грошові кошти (аванс) в сумі 90 000,00 грн.

Штраф за порушення строків виконання робіт в загальній сумі 135 000,00 грн та грошові кошти (аванс) в сумі 90 000,00 грн не були сплачені та не були повернуті відповідачем ні у встановлений позивачем строк, ні на дату подання позовної заяви.

Претензія позивача від 22.12.2020 залишена відповідачем без відповіді та задоволення.

Позивач стверджує, що з припиненням дії договору підряду грошова сума (аванс) втрачає ознаки авансу та стає майном (грошовими коштами), набутими підрядником без достатньої правової підстави.

Скориставшись правом, передбаченим частиною 4 статті 849 Цивільного кодексу України, щодо відмови від договору підряду в односторонньому порядку, позивач просить стягнути з відповідача грошові кошти (аванс) як безпідставно отримані.

Позивач також просить суд стягнути з відповідача 135 000,00 грн штрафу за порушення строків виконання робіт.

Висновки суду.

Згідно статті 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Згідно частини 1 статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Статтею 16 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно зі статтею 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно статті 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до частини 1 статті 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

За умовами статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Як встановлено судом, підставою позовних вимог є невиконання відповідачем договору підряду №22-0217 від 22.02.2017, у зв`язку з чим позивач скористався своїм правом на розірвання договору.

Відповідно до частин 1, 2 статті 837 Цивільного кодексу України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Згідно з частиною 1 статті 843 Цивільного кодексу України у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення.

У пункті 2.2. договору сторони погодили порядок в якому здійснюється розрахунок за роботи, так, зокрема, підпунктом 2.2.1. сторони погодили, що протягом 10 (десяти) календарних днів з моменту підписання цього договору замовник перераховує підряднику авансовий платіж в розмірі 30% (сорока відсотків) вартості робіт, що в грошовому еквіваленті становить 90 000,00 (дев`яносто тисяч гривень 00 коп.) грн, в тому числі ПДВ 20 % - 15 000,00 грн.

Відповідач, на підставі договору, виставив позивачу рахунок-фактуру №23-0217 від 23.02.2017.

Як вбачається з матеріалів справи, 01.03.2017 на виконання підпункту 2.2.1. договору підряду, позивачем (замовником) на рахунок відповідача (підрядника) перераховано 90 000,00 грн авансу, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією платіжного доручення №362 від 01.03.2017.

Відповідач не заперечував та підтвердив факт отримання авансу в сумі 90 000,00 грн.

Згідно з частиною 1 статті 846 Цивільного кодексу України строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюється у договорі підряду.

Відповідно до п. 1.5. договору термін виконання робіт - 90 (дев`яносто) календарних днів з дня перерахування замовником попередньої оплати, що визначена даним договором та надання необхідних вихідних даних.

Тобто, відповідач мав не пізніше 02.03.2017 (з дня наступного після перерахування замовником попередньої оплати за роботи) розпочати виконання робіт та відповідно завершити їх 30.05.2017.

Згідно з п. 1.6. договору строки виконання робіт по виготовленню проектної документації починають обраховуватись з дня наступного після виконання замовником усіх наступних обов`язків (надалі «початок робіт»): - передачі підряднику підписаного замовником договору з усіма додатками, визначеними п. 9 цього договору; - передачі підряднику необхідних вихідних даних; - перерахування замовником попередньої оплати за роботи у відповідності до порядку розрахунків, визначених даним договором.

Згідно з п. 10.1. договору невід`ємними частинами цього договору є наступні додатки: додаток № 1 - кошторис на проектні роботи «завдання на проектування».

Як вбачається з матеріалів справи, додаток №1 (кошторис на проектні роботи «завдання на проектування») до нього, підписаний та скріплений печатками сторін у справі. Відповідач не заперечував факт підписання додатку №1 до договору №22-0217 підряду на виконання проектних робіт від 22.02.2017.

Пунктами 4.1.1. та 4.1.2. договору сторони погодили, що відповідно до умов цього договору замовник зобов`язаний передати підряднику затверджене завдання на проектування; на письмовий запит підрядника надати йому вихідні дані (згідно з ДБН А.2.2.-3-2014) та іншу інформацію необхідну для виконання робіт за цим договором.

Посилання відповідача на те, що жодної документації замовником не надавалось, судом не береться до уваги з огляду на те, що в додатку №1 (форми №2-П) сторонами погоджений кошторис на проектні роботи, в якому визначені «завдання на проектування», а доказів звернення з письмовим запитом до позивача про надання іншої інформації необхідної для виконання робіт за цим договором відповідачем не надано.

Відповідно до п. 1.7. договору роботи будуть вважатись виконані в повному обсязі та належним чином з моменту передачі підрядником замовнику проектної документації та висновків про проходження проектною документацією всіх необхідних експертиз та погоджень, передбачених чинним законодавством України.

Матеріали справи не містять жодних доказів виконання відповідачем робіт за договором, а саме відсутня проектна документація та висновки про проходження проектною документацією всіх необхідних експертиз та погоджень, передбачених чинним законодавством України.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Проектно-будівельна компанія «Інтеграл», в порушення взятих на себе зобов`язань не приступило до виконання робіт.

За приписами статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору.

За приписами статей 525, 526 цього Кодексу зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Положеннями статті 615 Цивільного кодексу України визначено, що у разі порушення зобов`язання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом. Одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання частково або у повному обсязі відповідно змінюються умови зобов`язання або воно припиняється.

Відповідно до частин 1 та 3 статті 651 Цивільного кодексу України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено законом або договором. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Отже, за змістом наведених норм розірвання господарського договору може бути вчинено як за згодою сторін, так і у разі односторонньої відмови від нього. За загальним правилом розірвання договору в односторонньому порядку не допускається, однак окремі договірні відносини допускають можливість одностороннього розірвання договору. Право сторони на одностороннє розірвання договору може бути передбачено законом або безпосередньо у договорі, а може залежати від вчинення/невчинення сторонами договору певних дій, так і без будь-яких додаткових умов (безумовне право сторони на відмову від договору).

Згідно з частиною 2 статті 849 Цивільного кодексу України якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків.

Відповідно до частини 4 статті 849 Цивільного кодексу України замовник має право у будь-який час до закінчення роботи відмовитися від договору підряду, виплативши підрядникові плату за виконану частину роботи та відшкодувавши йому збитки, завдані розірванням договору.

У пункті 4.2.3. договору сторони погодили, що замовник має право на власний розсуд в односторонньому порядку розірвати цей договір, попередньо повідомивши про це підрядника за 7 (сім) календарних днів до такого розірвання. При цьому замовник зобов`язаний відшкодувати підряднику вартість фактично виконаних робіт.

У зв`язку із невиконанням відповідачем жодних взятих на себе зобов`язань, позивач звернувся до відповідача із претензією від 22.12.2020 в якій повідомив про розірвання договору підряду в порядку ч. 4 ст. 849 Цивільного кодексу України та просив - негайно, але не довше як до 31.12.2020 сплатити штраф за порушення строків виконання робіт в сумі 135 000,00 грн та повернути грошові кошти (аванс) в сумі 90 000,00 грн.

Претензія позивача від 22.12.2020 залишена відповідачем без відповіді та задоволення.

Представник відповідача підтвердив факт отримання вказаної претензії, однак не міг вказати дату.

Відтак, станом на момент подання позовної заяви до суду договір №22-0217 підряду на виконання проектних робіт від 22.02.2017 був розірваний.

Слід зазначити, що з припиненням дії договору підряду грошова сума (аванс) втрачає ознаки авансу та стає майном (грошовими коштами), набутими підрядником без достатньої правової підстави.

Вищевказане відповідає правовій позиції викладеній в постанові Верховного Суду від 15.02.2019 року у справі № 910/21154/17.

Відповідно до частини 1 статті 1212 Цивільного кодексу України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Зазначена норма застосовується за наявності сукупності таких умов: набуття (збереження) майна (майном також є грошові кошти) однією особою за рахунок іншої; відсутність для цього підстав або коли така підстава згодом відпала. Випадок, коли зобов`язання було припинено на вимогу однієї із сторін відповідно до закону чи умов договору належить до таких підстав.

Про можливість виникнення позадоговірного грошового зобов`язання на підставі статті 1212 ЦК України зазначала також Велика Палата Верховного Суду у постанові від 10.04.2018 у справі №910/10156/17.

Позивач, як замовник, скористався власним безумовним правом, передбаченим частиною 4 статті 849 ЦК України, щодо розірвання договору підряду в односторонньому порядку, а до суду звернувся з позовною вимогою про повернення передоплати, як безпідставно набутого майна.

З огляду на зазначене, суд вважає за можливе застосувати до спірних правовідносин положення частини 4 статті 849 ЦК України в сукупності з приписами статті 1212 ЦК України та стягнути з відповідача 90 000,00 грн безпідставно отриманих коштів.

Аналогічних правових висновків щодо застосування положень частини 4 статті 849 ЦК України та можливість стягнення з відповідача на користь позивача коштів внесеного авансу після припинення дії договору підряду дійшов Верховний Суд у Постановах від 10.05.2018 у справі №916/1591/17, від 11.11.2018 у справі №910/13332/17 та від 14.06.2018 у справі №912/2709/17.

Щодо тверджень відповідача, викладених у відзиві та у запереченні на відповідь на відзив, про застосування строку позовної давності стосовно вимоги про стягнення 90 000,00 грн як основного боргу, суд зазначає наступне.

За змістом частини 2 статті 9 Цивільного кодексу України та частини 1 статті 223 Господарського кодексу України позовна давність має застосовуватися до вимог, що випливають з майново-господарських зобов`язань, визначених статтею 175 Господарського кодексу України.

При цьому, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до прийняття ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частини 3, 4 статті 267 Цивільного кодексу України).

Законом не встановлено вимог щодо форми заяви сторони про сплив позовної давності. Відтак її може бути викладено у відзиві на позов або у вигляді окремого клопотання, письмового чи усного.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно статті 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до частини 1 статті 261 Цивільного кодексу України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Згідно з частиною 5 статті 261 Цивільного кодексу України за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За зобов`язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред`явити вимогу про виконання зобов`язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку.

З огляду на те, що в основу нормативно-правового обґрунтування позовних вимог покладено положення частини 4 статті 849 Цивільного кодексу України в сукупності з приписами статті 1212 Цивільного кодексу України, та враховуючи, що починаючи з 31.12.2020 кошти в сумі 90 000,00 грн втратили ознаки авансу та набули статусу майна, набутого відповідачем без достатньої правової підстави, відлік строку позовної давності розпочався з 01.01.2021 року. Тобто строк позовної давності в даному випадку спливає через три роки від вказаної дати.

Судом встановлено, що позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Традєкс» подана до поштового відділення зв`язку для її надсилання до суду 17.03.2021, вказана обставина вбачається із проставленого відбитку календарного штемпеля поштовим відділенням зв`язку на конверті в якому позовна заява надійшла до суду.

Отже, позивачем не пропущено строк позовної давності щодо стягнення з відповідача безпідставно отриманих коштів в сумі 90 000,00 грн.

Враховуючи вищенаведені норми Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України дійшов висновку про те, що вимоги позивача про стягнення з відповідача безпідставно отриманих коштів в сумі 90 000,00 грн є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Щодо нарахованого позивачем штрафу, суд зазначає наступне.

Позивач просить стягнути з відповідача штраф в сумі 135 000,00 грн. за порушення строків виконання робіт.

Вказаний штраф нарахований позивачем на підставі положень підпунктів 6.3.1, 6.3.2, 6.3.3 пункту 6.3. договору.

З аналізу частин 1 та 2 статті 651 Цивільного кодексу України, частини 2 статті 202 Господарського кодексу України слідує, що правовим наслідком розірвання договору є припинення його дії.

Враховуючи те, що договір є розірваним, тобто припинив свою дію, відтак нарахування штрафу згідно його умов є безпідставним.

Отже позов в частині стягнення штрафу в сумі 135 000,00 грн. до задоволення не підлягає.

Відповідно до вимог частини 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до статті 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Зі змісту статті 77 Господарського процесуального кодексу України вбачається, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Згідно статті 78 Господарського процесуального кодексу України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

У відповідності до статті 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Стандарт доказування «вірогідності доказів» на відміну від «достатності доказів», підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач. Тобто з введенням в дію нового стандарту доказування необхідним є не надати достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надати їх саме ту кількість, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу. Вказане узгоджується з правовою позицією викладеною у постанові Верховного суду у справі № 904/2357/20 від 21.08.2020.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи все вищезазначене, суд дійшов висновку про те, що позивачем доведено належними, допустимими, достовірними та вірогідними, доказами наявність правових підстав для задоволення позовних вимог в частині стягнення безпідставно отриманих коштів в сумі 90 000,00 грн. В решті позову слід відмовити.

Розподіл судових витрат.

Як вбачається з матеріалів справи, при поданні позову до суду позивачем було сплачено судовий збір в сумі 3 375,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням №301 від 11.03.2021.

У зв`язку з частковим задоволенням позову та керуючись пункту 3 частини 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір слід покласти на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 4, 13, 73, 74, 76-79, 86, 129, 236-238, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Проектно-будівельна компанія «Інтеграл» (80411, Львівська область, Кам`янка-Бузький район, смт. Добротвір, вул. Шкільна, буд. 4, кв. 3; ідентифікаційний код 36153279) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Традєкс» (35600, Рівненська область, м.Дубно, вул.Данила Галицького, буд.9; ідентифікаційний код 37083061) безпідставно отриманих коштів в сумі 90 000,00 грн та 1 350,00 грн судового збору.

3. У задоволенні решти позову відмовити.

4. Наказ видати згідно статті 327 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення набирає законної сили в порядку статті 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржене до Західного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, встановленому статтями 256-257 Господарського процесуального кодексу України.

Інформація щодо руху справи розміщена в мережі Інтернет на інформаційному сайті за посиланням http://www.reyestr.court.gov.ua та на офіційному веб-порталі судової влади України за посиланням: http://court.gov.ua.

Повне рішення

складено 07.06.2021

Суддя Ю.О. Сухович