ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.06.2021 справа № 914/726/21

Суддя Юркевич М.В., в порядку спрощеного позовного провадження, розглянувши матеріали

позовної заяви: Управління комунальної власності департаменту економічного розвитку Львівської міської ради

до відповідача: Приватного підприємства «Черевик», м. Львів

про: стягнення 2 860,64 грн. заборгованості

Представники сторін не викликались.

ВСТАНОВИВ:

Управління комунальної власності департаменту економічного розвитку Львівської міської ради звернулося до Господарського суду Львівської області з позовом до Приватного підприємства «Черевик» про стягнення 2 860,64 грн. заборгованості за договором оренди конструктивного елемента благоустрою від 01.01.2017р.

Ухвалою від 25.03.2021р. було відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження та надано строк для подання відзиву.

Станом на 10.06.2021р. від сторін не поступило жодних заяв і клопотань.

В ухвалі господарського суду пропонувалося відповідачу подати відзив на позовну заяву та висловити свою позицію по справі, однак відповідач своїм правом не скористався. Відповідач поштової кореспонденції від суду не забирає. Про що свідчить повідомлення повернуте відділенням поштового зв`язку з відміткою про повернення за закінченням терміну зберігання.

Відповідно до ч. 2 ст. 178 ГПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Суд звертає увагу сторін на те, що провадження у даній справі триває з 23.03.2021р. Так, судом скеровувалася ухвала суду на адресу відповідача, яка зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, однак на неї відповідач не відреагував.

Згідно інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, юридичною адресою відповідача по справі є АДРЕСА_1 куди і надсилалися судова кореспонденція. Інша інформація про місцезнаходження відповідача в суду відсутня.

Суд наголошує на тому, що відповідачу було надано максимальний строк на реалізацію своїх прав у даному процесі, який визначено для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, однак відповідач ним не скориствася.

Як звернув увагу Верховний суд у складі колегії Касаційного господарського суду в постанові від 19.02.2020р. у справі №910/16409/15: «свідоме неотримання судової кореспонденції, яка направлялася за офіційною юридичною адресою, є порушенням норм процесуального права та може бути розцінено судом як дії, спрямовані на затягування розгляду справи та свідчити про зловживання процесуальними правами учасника справи, які направлені на перешкоджання здійснення своєчасного розгляду справи. З огляду на наведене, колегія суддів дійшла висновку, що, сторона була обізнана про розгляд справи в суді, повідомлялася про дату, час та місце судових засідань за вказаною адресою, однак не скористався правом участі у судових засіданнях, тому відсутні підстави вважати, що судом під час розгляду справи було порушено норми процесуального права щодо повідомлення останнього про час та місце судового розгляду».

Після з`ясування обставин справи та дослідження поданих доказів, судом було встановлено наступне:

01.01.2017р. між Управлінням комунальної власності департаменту економічного розвитку Львівської міської ради (позивачем) та Приватним підприємством «Черевик» (відповідачем) було укладено договір №С-1100-7 на право тимчасового користування окремими конструктивними елементами благоустрою комунальної власності на умовах оренди для розміщення тимчасових споруд.

Відповідно до п.2.1.1, предметом цього договору є надання орендодавцем орендареві права на тимчасову оренду конструктивного елемента благоустрою площею 30,00 кв.м. (тротуар, газон) для розміщення тимчасової споруди за адресою: м. Львів, просп. Червоної Калини 46.

Визначений сторонами в розділі 6 термін дії договору неодноразово пролонговувався до 31.12.2019р.

За умовами п. 3.1. договору, орендар сплачує орендодавцю орендну плату за користуванням об`єкту площею 30,00 кв.м. щомісячно до 25 числа поточного місяця в розмірі 1 090,37 грн.

Як стверджує позивач, протягом спірного періоду користування об`єктом оренди з 01.01.2017р. по 31.12.2019р. відповідач допускав прострочення по оплаті і станом на 11.02.2021р. утворилася заборгованість в сумі 2 860,64 грн., стягнення якої є предметом даного спору.

Вказану заборгованість позивач обгрунтовує довідкою 4-2302-4036 від 16.02.2021р., з якої вбачається деталізований розрахунок з частковими оплатами відповідача.

Зокрема, станом на 01.12.2019р. у відповідача існував борг перед позивачем в розмірі 9 971,02 грн. Водночас, 01.12.2019р. відповідач частково його погасив на суму 7 110,38 грн. Відтак, за твердженням позивача, станом на 31.12.2019р. залишок заборгованості залишився в розмірі 2 860,64 грн., яку останній просить суд стягнути з відповідача в судовому порядку.

Відзиву на позов та заперечень проти позовних вимог відповідача не подавав.

При прийнятті рішення, суд входить з наступного:

В силу приписів ч. 1 ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно ч. 1 ст. 236 ГПК України, судове рішення повинно грунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обгрунтованим.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, ч. 1 ст. 193 ГК України, зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та закону.

У відповідності до ст. 610 ЦК України, порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Як встановлено судом, спірні правовідносини між сторонами виникли в ході виконання договору оренди конструктивного елементу благоустрою від 01.01.2017р.

Так, як вбачається з довідки №4-23-4036 від 16.02.2021р., протягом спірного періоду користування відповідачем об`єктом оренди з 01.01.2017р. по 31.12.2019р. в останнього утворилася заборгованість в розмірі 2 860,64 грн.

Також на підставі представлених доказів, які містяться в матеріалах справи, судом з`ясовано, що відповідач включно до 01.12.2019р. здійснював часткові оплати за оренду елементу благоустрою, однак з 01.12.2019р. по 31.2019р. не сплатив залишок боргу в розмірі 2 860,64 грн.

Доказів, які спростовували б наявність заборгованості у заявленому позивачем до стягнення розмірі, в ході провадження у даній справі, суду надано не було.

Відповідно до ч.3 ст. 13 ГПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно ч.1 ст. 79 ГПК України, наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх позовних вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Таким чином, наявними матеріалами справи підтверджується підставність позовних вимог.

Судовий збір в розмірі 2 270,00 грн., відповідно до ч.4 ст. 129 ГПК України, покладається на відповідача.

Керуючись ст. 13, 74, 76, 77, 78, 86, 129, 236-241, 327 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позовні вимоги Управління комунальної власності департаменту економічного розвитку Львівської міської ради - задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного підприємства «Черевик» (79005, м. Львів, вул. О. Кобилянської, 8, кв. 21, ) на користь Управління комунальної власності департаменту економічного розвитку Львівської міської ради (79008, м. Львів, пл. Галицька, 15, ) 2 860,64 грн. заборгованості та 2 270,00 грн. витрат по сплаті судового збору.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили відповідно до ст. 327 ГПК України.

4. Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 241 ГПК України та може бути оскаржено до Західного апеляційного господарського суду в порядку та строки передбачені в ст. 256, 257 ГПК України.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 10.06.2021р.

Суддя М.В. Юркевич