номер провадження справи 9/8/21
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.05.2021 Справа № 908/82/21

м.Запоріжжя

За позовом: Заступника керівника Мелітопольської місцевої прокуратури Запорізької області (72319, Запорізька область, м. Мелітополь, вул. Байбулатова, 22) в інтересах держави в особі органу, який уповноважений від імені держави здійснювати відповідні функції у спірних відносинах

позивач-1: Східний офіс Держаудитслужби (49101, м. Дніпро, вул. Антоновича Володимира, буд. 22, корп. 2)

позивач-2: Веселівська селищна рада (72202, Запорізька область, Веселівський район, смт.Веселе, вул. Центральна, буд. 162)

до відповідачів: 1. Комунального підприємства Веселівська багатопрофільна лікарня інтенсивного лікування імені О.М. Колісника Веселівської селищної ради (72202, Запорізька область, Веселівський район, смт. Веселе, вул. Горького, буд. 2-А)

2. Фізичної особи підприємця Чупрова Ігоря Леонідовича ( АДРЕСА_1 )

про скасування рішення тендерного комітету, визнання недійсним договору та стягнення суми 87021,38 грн.

Суддя Боєва О.С.

при секретарі судового засідання Бичківській О.О.

За участю представників:

прокурор: Чекаліна О.С.;

від позивача-1: Гордєєв М.С.;

від позивача-2: не з`явився;

від відповідача-1: не з`явився;

від відповідача-2: не з`явився

СУТЬ СПОРУ:

До Господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява Заступника керівника Мелітопольської місцевої прокуратури Запорізької області в інтересах держави в особі органу, який уповноважений від імені держави здійснювати відповідні функції у спірних відносинах, позивач 1: Східний офіс Держаудитслужби, позивач 2: Веселівська селищна рада, до відповідачів: 1. Комунального підприємства Веселівська багатопрофільна лікарня інтенсивного лікування Веселівської селищної ради, 2. Фізичної особи підприємця Чупрова Ігоря Леонідовича, з позовними вимогами про скасування рішення тендерного комітету, визнання недійсним договору та стягнення суми 58421,38 грн.

Ухвалою суду від 29.01.2021 позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі № 908/82/21, присвоєний номер провадження 9/8/21, вирішено розглядати справу за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 25.02.2021. Ухвалою суду від 25.02.2021 підготовче засідання відкладено на 25.03.2021. Ухвалою суду від 25.03.2021 продовжено строк підготовчого провадження на тридцять днів до 29.04.2021 включно, підготовче засідання відкладено на 22.04.2021. Ухвалою суду від 22.04.2021 підготовче засідання відкладено на 29.04.2021. Ухвалою суду від 29.04.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 25.05.2021.

24.05.2021 до господарського суду від відповідача-1 надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, призначеного на 25.05.2021, у зв`язку з перейменуванням підприємства відповідача у КП Веселівська багатопрофільна лікарня інтенсивного лікування імені О.М. Колісника Веселівської селищної ради, призначенням керівника підприємства та передачею на реєстрацію документів для проведення державної реєстрації в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, які наданий час перебувають на розгляді.

У судовому засіданні 25.05.2021 прокурор в усній формі заперечив проти відкладення розгляду справи, заявивши усне клопотання про долучення до матеріалів справи копії витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, з якого вбачається, що внесення змін стосовно найменування відповідача-1 вже відбулось.

Представник позивача-1 в судовому засіданні 25.05.2021 також в усній формі заперечив проти заяви відповідача-1 про відкладення розгляду справи.

Розглянувши клопотання відповідача-1 про відкладення розгляду справи суд відмовив у його задоволенні з наступних підстав.

Відповідно до відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, зміна найменування відповідача-1 вже відбулась. Станом на день проведення судового засідання, а саме станом на 25.05.2021, найменуванням відповідача-1 є Комунальне підприємство Веселівська багатопрофільна лікарня інтенсивного лікування імені О.М. Колісника Веселівської селищної ради, замість - Комунального підприємства Веселівська багатопрофільна лікарня інтенсивного лікування Веселівської селищної ради. Також 18.05.2021 внесені зміни щодо керівника юридичної особи.

Крім того, зміна найменування та керівника відповідача не є поважною причиною неприбуття в судове засідання та відкладення у зв`язку з цим розгляду справи. Вказані відповідачем у клопотанні обставини не заважають розгляду справи. При цьому, суд зазначає, що це вже не перша неявка відповідача в судове засідання.

У задоволенні клопотання відповідача-1 судом відмовлено.

За вищевикладених обставин, у зв`язку із зміною найменування відповідачем-1 у справі слід вважати - Комунальне підприємство Веселівська багатопрофільна лікарня інтенсивного лікування імені О.М. Колісника Веселівської селищної ради.

25.05.2021 справу розглянуто, оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

25.03.2021 до суду від керівника Мелітопольської окружної прокуратури Запорізької області надійшла заява про збільшення позовних вимог, за якою останній просив збільшити розмір позовних вимог в частині позовної вимоги про застосування наслідків недійсності правочину та стягнення грошових коштів. А саме просив стягнути з ФОП Чупрова І.Л. на користь КП Веселівська багатопрофільна лікарня інтенсивного лікування грошові кошти у розмірі 87021,38 грн.

Заява про збільшення розміру позовних вимог була прийнята судом до розгляду, що відображено в ухвалі від 22.04.2021.

Таким чином, предметом розгляду є позовні вимоги, викладені у позовній заяві з урахуванням вищевказаної заяви про збільшення розміру позовних вимог, які підтримані прокурором у повному обсязі та мотивовані, зокрема, тим, що внаслідок порушення КП «ВБЛ інтенсивного лікування» вимог ч.ч. 2, 7 ст. 40 Закону України «Про публічні закупівлі», ч. 2 ст. 4 Закону України від 11.01.2001 №2210-ІІІ «Про захист економічної конкуренції», а саме: проведення публічної закупівлі шляхом застосування переговорної процедури за відсутності конкуренції, призводить до порушення принципу ефективності та результативності бюджетної системи України, завдає шкоди економічним інтереси держави та потребує їх захисту. В позовній заяві та у відповіді на відзив також викладено обґрунтування щодо звернення до суду в інтересах держави та необхідності їх захисту шляхом звернення прокурора до суду з цим позовом. Прокурор просив суд задовольнити заявлені позовні вимоги, з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог в частині застосування наслідків недійсності правочину та стягнення грошових коштів, а саме просив: скасувати рішення тендерного комітету Комунального підприємства Веселівська багатопрофільна лікарня інтенсивного лікування Веселівської селищної ради, оформленого протоколом засідання тендерного комітету № 12 від 27.05.2020 щодо встановлення підстав для застосування переговорної процедури закупівлі згідно предмету: Будівельні матеріали - код національного класифікатора України ДК 021:2015 Єдиний закупівельний словник - (44111000-1); визнати недійсним договір купівлі-продажу № 9/06 від 09.06.2020, укладений між Комунальним підприємством Веселівська багатопрофільна лікарня інтенсивного лікування Веселівської селищної ради та Фізичною особою-підприємця Чупровим Ігорем Леонідовичем; застосувати наслідки недійсності правочину та стягнути з Фізичної особи підприємця Чупрова Ігоря Леонідовича на користь КП Веселівська багатопрофільна лікарня інтенсивного лікування імені О.М. Колісника Веселівської селищної ради грошові кошти у розмірі 87021,38 грн.

На підставі наказу Генерального прокурора № 39 від 17.02.2021 Про окремі питання забезпечення початку роботи окружних прокуратур відбулось перейменування Мелітопольської місцевої прокуратури на Мелітопольську окружну прокуратуру, про що прокурором було повідомлено суд у заяві про збільшення розміру позовних вимог, до якої, в тому числі, додано копію вказаного наказу, а також копію наказу Генерального прокурора №49 від 17.02.2021 про визнання днем початку роботи окружних прокуратур 15 березня 2021 року.

Позивач-1 підтримав позовні вимоги прокурора з підстав, викладених у письмовому поясненні, яке надійшло до суду 25.02.2021, зазначивши, зокрема, про наступне. КП Веселівська багатопрофільна лікарня інтенсивного лікування Веселівської селищної ради було безпідставно застосовано переговорну процедуру закупівлі, чим порушено вимоги абз. 4 п. 2 ч. 2 ст. 40 Закону № 922. Разом з тим, позивач не погоджується з твердженнями прокурора про бездіяльність управління Східного офісу Держаудитслужби та невжиття управлінням заходів. Управління за результатами моніторингу процедури закупівлі були вжиті всі визначені законодавством заходи. Разом з тим, враховуючи не усунення відповідачем-1 виявленого порушення, шляхом добровільного розірвання договору купівлі-продажу № 9/06 від 09.06.2020, вважає обґрунтованими позовні вимоги прокурора.

Позивач-2 у судові засідання не з`являвся. У своєму письмовому поясненні зазначив, що Законом України «Про публічні закупівлі» визначений вичерпний перелік органів, що здійснюють контроль у сфері публічних закупівель у межах своїх повноважень. Проте законодавцем не зазначено щодо права Замовника здійснювати контроль у сфері публічних закупівель. Враховуючи викладене та положення статті 19 Конституції України твердження прокурора про наявність у Веселівської селищної ради повноважень щодо звернення до суду з позовом не відповідає приписам законодавства та відповідно твердження про бездіяльність є необґрунтованим. Також позивач-2 зазначив, що з 01.04.2020 запрацювала Програма медичних гарантій на рівні вторинної (спеціалізованої) медичної допомоги. Заклади охорони здоров`я, які надають вторинну (спеціалізовану) медичну допомогу, розпочали роботу за договорами з НСЗУ і комунальні медичні заклади отримують кошти за прямим договором з НЗСУ за принципом «гроші ходять за пацієнтом». Рішенням № 47 від 07.10.2020 року сесії Веселівської селищної ради «Про роботу Веселівської багатопрофільної лікарні інтенсивного лікування» лише взято до відома звіт про роботи зазначеної комунальної установи за 2020 рік. Просив врахувати надані пояснення при розгляді справи.

Відповідач-1 у судове засідання з розгляду справи по суті не з`явився. У своєму відзиві заперечив проти позову, зазначивши, зокрема, про наступне. Як вбачається з матеріалів доданих до позовної заяви, відсутні належні і допустимі докази того, що Веселівська селищна рада не може чи не бажає здійснювати захист інтересів держави та звертатись до суду з відповідною позовною завою. Сама по собі обставина не звернення Веселівською селищною радою з позовом протягом певного періоду, без з`ясування фактичного стану правовідносин між сторонами спору, не свідчить про неможливість виконання позивачем функцій із захисту інтересів держави. Веселівській селищній раді майнова шкода не завдана. Питання витрачання коштів з місцевого бюджету не розглядалось. Щодо вимог про скасування рішення тендерного комітету, відповідач зазначив, що переговорна процедура застосована відповідно до вимог ст. 40 Закону України «Про публічні закупівлі». Посилання на те, що повідомлення про намір укласти договір під час застосування переговорної процедури не опубліковано є необґрунтованим та протирічить доказам, які додані до позовної заяви, оскільки у самому позові є посилання на те, що вивчалися відкриті дані веб-порталу Уповноваженого органу з питань закупівлі і до позову долучено повідомлення про намір укласти договорів, що свідчить про те, що повідомлення було опубліковане. Крім того, прокурором не надано жодного доказу відсутності підстав для проведення переговорної процедури закупівель, а саме: матеріали справи взагалі не містять доказів вивчення позивачем питання наявності конкурентноспроможних підприємств, установ та організацій щодо поставки (продажу) будівельних матеріалів за цінами та умовами нижчими та вигіднішими, аніж у відповідача-2. Що стосується складання протоколів за ст. 164-14 КУпАП відносно посадових осіб тендерного комітету, то останні не є підставою для скасування вказаного рішення тендерного комітету та визнання договору купівлі-продажу недійним. Що стосується вимог про застосування наслідків недійсності правочину з урахуванням тверджень прокурора про те, що ФОП Чупров І.Л. не позбавлений права заявити вимоги до лікарні щодо повернення переданого за договором майна, а останній у добровільному порядку його повернути, то вказана вимога не передбачає захисту державних інтересів в особі головного розпорядника коштів. Крім того, лікарня користується майном і буде відшкодовувати ФОП Чупрову І.Л. вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування, тобто це є нерівноцінним і потребує додаткових затрат. Просив у задоволенні позову відмовити повністю.

Відповідач-2 у судове засідання з розгляду справи по суті не з`явився. У своєму відзиві заперечив проти позову, зазначивши, зокрема, про наступне. Східним офісом Держаудитслужби вживаються заходи щодо встановлення кола осіб винних у вчиненні адміністративного правопорушення, шляхом складання адміністративних протоколів на членів тендерного комітету відповідача-1 та їх направлення на розгляд до Веселівського районного суду Запорізької області, що за наслідками розгляду адміністративних справ в суді може встановити факт наявності або відсутності складу адміністративного правопорушення зі сторони членів тендерного комітету, та що вказуватиме на наявність ознак порушення вимог Закону України «Про публічні закупівлі». В даному випадку такі дії Східного офісу Держаудитслужби прокурор безпідставно та передчасно визнав як «неналежним захистом інтересів держави» та «бездіяльністю» в силу здійснення позивачем-1 своїх повноважень у спосіб та порядку передбаченими пунктами 3, 4, 9 частини 4 Положення про Державну аудиторську службу України. Враховуючи викладене, з позовом про визнання недійсними договорів мають звертатись відповідні державні органи перед якими Держаудитслужбою порушене таке питання, а у разі незабезпечення цими державними органами виконання вимог щодо усунення виявлених порушень, до суду в інтересах держави звертається Держаудитслужба. За таких обставин, на думку відповідача, прокурор не має процесуальної дієздатності звертатись до господарського суду в інтересах держави в особі Держаудитслужби, оскільки ГПК України не передбачено право прокурора на звернення до господарського суду в інтересах держави в особі оргну, якому законом надано право звернення до суду в інтересах інших осіб. Також відповідач зазначив, що матеріали справи та документи, подані прокурором, жодним чином не містять будь-яких письмових доказів здійснення прокурором листування з селищною радою з приводу вказаних у позові обставин, направлення селищній раді листа повідомлення за результатами моніторингу та наміру на звернення до суду тощо. Ані прокурор, ані Східний офіс Держаудитслужби не повідомляли селищну раду про наявність встановленого порушення, на їх думку, відповідачами вимог чинного законодавства під час здійснення моніторингу. Також прокурором не доведено придбання товару відповідачем-1 саме за кошти місцевого бюджету. На думку відповідача, прокурор не надав доказів нездійснення або неналежного здійснення Веселівською селищною радою своїх повноважень та не довів про факт повідомлення селищної ради про результати моніторингу та про намір звернення до суду. Прокурором також не надано жодного доказу відсутності підстав для проведення переговорної процедури закупівель, а саме: матеріали справи взагалі не містять доказів вивчення позивачем питання наявності конкурентоспроможних підприємств, установ та організацій щодо поставки (продажу) будівельних матеріалів за цінами та умовами, нижчими та вигіднішими, аніж у відповідача-2 на території Веселівського району або суміжних районів. Просив у задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Згідно з ч. 1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цієї статтею.

Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 3 ст. 202 ГПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: неявки в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин неявки; повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

На підставі викладеного, суд дійшов до висновку про розгляд справи за відсутністю позивача-2 та відповідачів.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення прокурора та представника позивача-1, суд

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу засідання тендерного комітету № 12 від 27.05.2020 про встановлення підстав для застосування переговорної процедури закупівлі згідно предмету «Будівельні матеріали» - код національного класифікатора України ДК 021:2015 Єдиний закупівельний словник - (44111000-1) та про прийняття рішення про намір укласти договір про закупівлю за результатами проведення переговорів з учасником ФОП Чупров І.Л. встановлено наступне.

Під час розгляду питання першого порядку денного, з посиланням на приписи ст. 35 Закону України «Про публічні закупівлі», тендерним комітетом було проаналізовано питання щодо здійснення закупівлі шляхом застосування переговорної процедури закупівлі, а саме зазначено, що були порівняні цінові категорії по деяким будівельним матеріалам та виявлено, що ціни у Фізичної особи-підприємця Чупрова Ігоря Леонідовича нижчі від інших продавців; також зі сторони ФОП Чупрова І.Л. було запропоновано доставити будівельні матеріали, які будуть закуплені на суму переговорної закупівлі за рахунок продавця. Тому Тендерний комітет прийшов до висновку провести закупівлю саме з цим учасником, так як були запропоновані найвигідніші умови для Замовника.

Згідно з протоколом проведення переговорів Тендерним комітетом КП «Веселівська багатопрофільна лікарня інтенсивного лікування» Веселівської селищної ради № 2 від 28.05.2020, на яких був присутнім учасник закупівлі ФОП Чупров Ігор Леонідович, тендерним комітетом було погоджено суму договору на час проведення переговорів і укладення договору на поточний ремонт терапевтичного відділення, яка склала 87021 грн. 38 коп.

Відповідно до Протоколу розкриття тендерних пропозицій та Звіту про результати проведення процедури закупівлі (UА-2020-05-28-003816-b), сформованого 09 червня 2020, Замовником було розміщено інформацію про те, що 28.05.2020 оприлюднено оголошення про проведення процедури закупівлі та повідомлення про намір укласти договір з учасником процедури закупівлі Чупровим Ігорем Леонідовичем, ціна пропозиції учасника до початку аукціону (переговорної процедури закупівлі) та після закінчення аукціону 87021,38 UAH; учасник відповідає кваліфікаційним критеріям, встановленим у тендерній документації. Вказано про відсутність підстав для прийняття рішення про неукладення договору про закупівлю; дата укладення договору про закупівлю: 09 червня 2020.

Замовник КП «ВБЛ інтенсивного лікування» у Повідомленні про намір укласти договір (під час застосування переговорної процедури) з ОСОБА_1 в обґрунтування застосування переговорної процедури закупівлі зазначив: «Переговорна процедура закупівлі застосовується замовником як виняток у разі наявності підстав, що визначені згідно ч. 2 ст.35 Закону України «Про публічні з купівлі», в тому числі така процедура може бути застосована у разі відсутності конкуренції (у тому числі з технічних причин) на відповідному ринку, внаслідок чого договір про закупівлю може бути укладено лише з одним постачальником, і за відсутності при цьому альтернативи».

09.06.2020 Фізичною особою-підприємцем Чупровим Ігорем Леонідовичем (Продавець, відповідач-2 у справі) та Комунальним підприємством «Веселівська багатопрофільна лікарня інтенсивного лікування» Веселівської селищної ради (на сьогодні Комунальне підприємство Веселівська багатопрофільна лікарня інтенсивного лікування імені О.М. Колісника Веселівської селищної ради, Покупець, відповідач-1 у справі) укладено договір купівлі-продажу № 9/06, за умовами якого Продавець зобов`язався поставити Покупцю будівельні матеріали, а Покупець прийняти і оплатити вказаний товар. Сума Договору складає 87021,38 грн. (п.п. 1.1. , 3.2).

Заступник керівника Мелітопольської прокуратури Запорізької області звернувся до Господарського суду Запорізької області з позовом в порядку ст. 53 ГПК України в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах позивач-1: Східний офіс Держаудитслужби, позивач-2: Веселівська селищна рада. У позовній заяві прокурор зазначив, що КП «ВБЛ інтенсивного лікування» було безпідставно застосовано переговорну процедуру закупівлі, чим порушено вимоги абзацу четвертого пункту 2 частини другої статті 40 Закону України «Про публічні закупівлі», та у зв`язку і цим просить суд скасувати рішення тендерного комітету № 12 від 27.05.2020 щодо встановлення підстав для застосування переговорної процедури, визнати недійсним договір купівлі-продажу № 9/06 від 09.06.2020, укладений між відповідачами, та застосувати наслідки недійсності правочину шляхом стягнення з відповідача-2 на користь відповідача-1 грошових коштів у розмірі 87021,38 грн.

При цьому, прокурор зазначив, що Східним офісом Державної аудиторської служби України, як органом уповноваженим на здійснення відповідних функцій держави у спірних правовідносинах, не вжито належних заходів до усунення зазначених порушень в межах своїх повноважень, в т.ч. шляхом звернення до суду, а також не ініційовано питання перед відповідними державними органами про визнання недійсними договорів, укладених із порушенням законодавства, що призводить до порушення економічних інтересів держави, необхідність захисту яких, відповідно до положень статті 131-1 Конституції України, покладено на органи прокуратури. Відповідно до п. 1.4. статуту КП «ВБЛ інтенсивного лікування», засновником вказаного підприємства є Веселівська селищна рада. У підпункті 5.3.2. пункту 5.3. Статуту зазначається, що джерелами формування майна та коштів Підприємства є кошти місцевого бюджету. Перерахування коштів за оспрюваним договором купівлі-продажу № 9/06 від 09.06.2020 ФОП Чупрову І.Л. здійснювалось з місцевого бюджету об`єднаної територіальної громади Веселівськоїи селищної ради. Враховуючи, що договір укладено з порушенням вимог Закону України «Про публічні закупівлі», використання коштів з місцевого бюджету Веселівської селищної ради з порушенням вимог законодавства підриває матеріальну і фінансову основу місцевого самоврядування, що в свою чергу завдає шкоду інтересам держави. Згідно з інформацією Веселівської селищної ради, остання жодних заходів до стягнення грошвих кошів, отриманих ФОП Чупровим І.Л. за оспорюваним договором як в судовому так і в позасудовому порядку не вживала.

Відповідно до положень ст. 131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом. Організація та порядок діяльності прокуратури визначаються законом.

Статтею 23 Закону України "Про прокуратуру" визначено, що представництво прокурором інтересів громадянина або Держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів держави, у випадках та порядку, встановлених законом. Прокурор здійснює представництво в суді держави у разі порушення або загрози порушення інтересів Держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень.

За приписами статті 53 Господарського процесуального кодексу України господарський суд порушує справи за заявами прокурорів, які звертаються до господарського суду в інтересах держави. В позовній заяві прокурор самостійно визначає, у чому полягає порушення інтересів держави, та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також вказує орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах. У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі, органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача.

Рішенням Конституційного суду України від 08.04.1999 у справі №1-1/99 встановлено, що прокурор або його заступник самостійно визначає та обґрунтовує в позовній заяві, в чому полягає порушення інтересів держави чи в чому існує загроза інтересам держави. Інтереси держави можуть збігатися повністю, частково або не збігатися зовсім з інтересами державних органів, державних підприємств та організацій чи з інтересами господарських товариств з часткою державної власності у статутному фонді. Інтереси Держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону України, гарантування її державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання тощо. Державні інтереси закріплюються як нормами Конституції України, так і нормами інших правових актів. Із врахуванням того, що "інтереси держави" є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів Держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

Згідно з ч. 1 ст. 8 Закону України «Про публічні закупівлі» моніторинг процедури закупівлі здійснюють центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного фінансового контролю, та його міжрегіональні територіальні органи (далі - органи державного фінансового контролю).

Відповідно до частини 1 статті 2 Закону України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні" головними завданнями органу державного фінансового контролю - є: здійснення державного фінансового контролю за використанням і збереженням державних фінансових ресурсів, необоротних та інших активів, правильністю визначення потреби в бюджетних коштах та взяттям зобов`язань, ефективним використанням коштів і майна, станом і достовірністю бухгалтерського обліку і фінансової звітності у міністерствах та інших органах виконавчої влади, державних фондах, фондах загальнообов`язкового державного соціального страхування, бюджетних установах і суб`єктах господарювання державного сектору економіки, а також на підприємствах, в установах та організаціях, які отримують (отримували у періоді, який перевіряється) кошти з бюджетів усіх рівнів, державних фондів та фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування або використовують (використовували у періоді, який перевіряється) державне чи комунальне майно (далі - підконтрольні установи), за дотриманням бюджетного законодавства, дотриманням законодавства про закупівлі, діяльністю суб`єктів господарської діяльності незалежно від форми власності, які не віднесені законодавством до підконтрольних установ, за судовим рішенням, ухваленим у кримінальному провадженні.

Державний фінансовий контроль забезпечується органом державного фінансового контролю через проведення державного фінансового аудиту, перевірки закупівель та інспектування.

За змістом пунктів 1, 7, 8, 10 частини 1 статті 10 Закону України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні" органу державного фінансового контролю надається право: перевіряти в ході державного фінансового контролю грошові та бухгалтерські документи, звіти, кошториси й інші документи, що підтверджують надходження і витрачання коштів та матеріальних цінностей, документи щодо проведення процедур закупівель, проводити перевірки фактичної наявності цінностей; пред`являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов`язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства, вилучати в судовому порядку до бюджету виявлені ревізіями приховані і занижені валютні та інші платежі, ставити перед відповідними органами питання про припинення бюджетного фінансування і кредитування, якщо отримані підприємствами, установами та організаціями кошти і позички використовуються з порушенням чинного законодавства; порушувати перед відповідними державними органами питання про визнання недійсними договорів, укладених із порушенням законодавства, у судовому порядку стягувати у дохід держави кошти, отримані підконтрольними установами за незаконними договорами, без установлених законом підстав та з порушенням законодавства; звертатися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог щодо усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Як зазначено в Положенні про Державну аудиторську службу України, затвердженому Постановою Кабінету Міністрів України № 43 від 03.02.2016, Держаудитслужба відповідно до покладених на неї завдань реалізує Держаудитслужба відповідно до покладених на неї завдань реалізує державний фінансовий контроль через здійснення: державного фінансового аудиту; перевірки закупівель; моніторингу закупівель. Здійснює контроль за: цільовим, ефективним використанням і збереженням державних фінансових ресурсів, необоротних та інших активів; досягненням економії бюджетних коштів і результативності в діяльності розпорядників бюджетних коштів; дотримання законодавства про закупівлі (пункт 4 Положення).

Крім того, вживає в установленому порядку заходів до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства та притягнення до відповідальності винних осіб, а саме: вимагає від керівників та інших осіб підприємств, установ та організацій, що контролюються, усунення виявлених порушень законодавства; здійснює контроль за виконанням таких вимог; звертається до суду в інтересах держави у разі незабезпечення виконання вимог щодо усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів; застосовує заходи впливу за порушення бюджетного законодавства, накладає адміністративні стягнення на осіб, винних у порушенні законодавства; передає в установленому порядку правоохоронним органам матеріали за результатами державного фінансового контролю у разі встановлення порушень законодавства, за які передбачено кримінальну відповідальність або які містять ознаки корупційних діянь.

Постановою Кабінету Міністрів України № 266 від 06.04.2016 "Про утворення міжрегіональних територіальних органів Державної аудиторської служби" затверджено перелік міжрегіональних територіальних органів Держаудитслужби України. Відповідно до пункту 1 вказаної постанови міжрегіональні територіальні органи Держаудитслужби за переліком згідно додатку 1 утворюються як юридичні особи публічного права.

Відповідно до наказу Держаудитслужби України № 23 від 02.06.2017 затверджено Положення про Східний офіс Держаудитслужби, згідно якого Східний офіс Держаудитслужби підпорядковується Держаудитслужбі та є її міжрегіональним територіальним органом. У складі Офісу утворюються як структурні підрозділи управління в Донецькій, Запорізькій, Кіровоградській областях. Управління здійснюють свої повноваження на території адміністративно - територіальних одиниць за їх місцезнаходженням відповідно. Повноваження Східного офісу Держаудитслужби, визначені зазначеним наказом, кореспондуються із Положенням про Державну аудиторську службу України. Таким чином, Східний офіс Державної аудиторської служби України є органом, уповноваженим державою на здійснення відповідних функцій у спірних правовідносинах на території Запорізької області.

Бюджетним кодексом України визначаються правові засади функціонування бюджетної системи України, її принципи, основи бюджетного процесу і міжбюджетних відносин та відповідальність за порушення бюджетного законодавства.

Відповідно до частини 1 статті 22 Бюджетного кодексу України для здійснення програм та заходів, які реалізуються за рахунок коштів бюджету, бюджетні асигнування надаються розпорядникам бюджетних коштів. За обсягом наданих прав розпорядники бюджетних коштів поділяються на головних розпорядників бюджетних коштів та розпорядників бюджетних коштів нижчого рівня.

Згідно з частиною 5 статті 22 Бюджетного кодексу України головний розпорядник бюджетних коштів отримує бюджетні призначення шляхом їх затвердження у законі про Державний бюджет України (рішенні про місцевий бюджет).

Частиною 1 статті 61 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" передбачено, що органи місцевого самоврядування в селах, селищах, містах, районах у містах (у разі їх створення) самостійно розробляють, затверджують і виконують відповідні місцеві бюджети згідно з Бюджетним кодексом України.

Відповідно до частин 4 та 5 цієї статті Закону України "Про місцеве самоврядування" самостійність місцевих бюджетів гарантується власними та закріпленими за ними на стабільній основі законом загальнодержавними доходами, а також правом самостійно визначати напрями використання коштів місцевих бюджетів відповідно до закону. Втручання державних органів у процес складання, затвердження і виконання місцевих бюджетів не допускається, за винятком випадків, передбачених цим та іншими законами.

Частиною 1 статті 62 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" встановлено, що держава фінансово підтримує місцеве самоврядування, бере участь у формуванні доходів місцевих бюджетів, здійснює контроль за законним, доцільним, економним, ефективним витрачанням коштів та належним їх обліком. Вона гарантує органам місцевого самоврядування доходну базу, достатню для забезпечення населення послугами на рівні мінімальних соціальних потреб. У випадках, коли доходи від закріплених за місцевими бюджетами загальнодержавних податків та зборів перевищують мінімальний розмір місцевого бюджету, держава вилучає із місцевого бюджету до державного бюджету частину надлишку в порядку, встановленому Бюджетним кодексом України.

Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 7 Бюджетного кодексу України має бути дотримано принцип ефективності та результативності при складанні та виконанні бюджетів, де усі учасники бюджетного процесу мають прагнути досягнення цілей, запланованих на основі національної системи цінностей і завдань інноваційного розвитку економіки, шляхом забезпечення якісного надання послуг, гарантованих державою, місцевим самоврядуванням, при залученні мінімального обсягу бюджетних коштів та досягнення максимального результату при використанні визначеного бюджетом обсягу коштів.

Як зазначено в постанові Великої Палати Верховного Суд від 26.05.2020 у справі №912/2385/18 (провадження №12-194гс19): «прокурор, звертаючись до суду з позовом, має обґрунтувати та довести підстави для представництва, однією з яких є бездіяльність компетентного органу.

Бездіяльність компетентного органу означає, що він знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк.

Звертаючись до відповідного компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.

Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню тощо.

Верховний Суд України в постанові від 13.06.2017 у справі № п/800/490/15 (провадження № 21-1393а17) зазначив, що протиправна бездіяльність суб`єкта владних повноважень - це зовнішня форма поведінки (діяння) цього органу, яка полягає (проявляється) у неприйнятті рішення чи в нездійсненні юридично значимих й обов`язкових дій на користь заінтересованих осіб, які на підставі закону та/або іншого нормативно-правового регулювання віднесені до компетенції суб`єкта владних повноважень, були об`єктивно необхідними і реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені. Для визнання бездіяльності протиправною недостатньо одного лише факту неналежного та/або несвоєчасного виконання обов`язкових дій. Важливими є також конкретні причини, умови та обставини, через які дії, що підлягали обов`язковому виконанню відповідно до закону, фактично не були виконані чи були виконані з порушенням строків. Значення мають юридичний зміст, значимість, тривалість та межі бездіяльності, фактичні підстави її припинення, а також шкідливість бездіяльності для прав та інтересів заінтересованої особи.

Однак суд, вирішуючи питання щодо наявності підстав для представництва, не повинен установлювати саме протиправність бездіяльності компетентного органу чи його посадової особи. Частиною сьомою статті 23 Закону України "Про прокуратуру" передбачено, що в разі встановлення ознак адміністративного чи кримінального правопорушення прокурор зобов`язаний здійснити передбачені законом дії щодо порушення відповідного провадження. Таким чином, питання про те, чи була бездіяльність компетентного органу протиправною та які її причини, суд буде встановлювати за результатами притягнення відповідних осіб до відповідальності. Господарсько-правовий спір між компетентним органом, в особі якого позов подано прокурором в інтересах держави, та відповідачем не є спором між прокурором і відповідним органом, а також не є тим процесом, у якому розглядається обвинувачення прокурором посадових осіб відповідного органу у протиправній бездіяльності.

Таким чином, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження його бездіяльності. Якщо прокурору відомо причини такого незвернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові, але якщо з відповіді компетентного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим.

Частина 4 статті 23 Закону України "Про прокуратуру" передбачає, що наявність підстав для представництва може бути оскаржена суб`єктом владних повноважень. Таке оскарження означає право на спростування учасниками процесу обставин, на які посилається прокурор у позовній заяві, поданій в інтересах держави в особі компетентного органу, для обґрунтування підстав для представництва».

Також Велика Палата Верховного Суду сформувала правовий висновок, згідно з яким бездіяльність компетентного органу (нездійснення захисту інтересів держави) означає, що компетентний орган знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, мав повноваження для захисту, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк.

В позовній заяві прокурором зазначено, що внаслідок порушення КП «ВБЛ інтенсивного лікування» вимог ч.ч. 2, 7 ст. 40 Закону України «Про публічні закупівлі», ч. 2 ст. 4 Закону України від 11.01.2001 №2210-ІІІ «Про захист економічної конкуренції», а саме: проведення публічної закупівлі шляхом застосування переговорної процедури за відсутності конкуренції, призводить до порушення принципу ефективності та результативності бюджетної системи України, завдає шкоди економічним інтереси держави та потребує їх захисту шляхом звернення прокурора до суду з позовом.

Оскільки Веселівська селищна рада, яка є засновним, власником та органом управлння майном Підприємства (відповідача-1), здійснює його фінансування за рахунок коштів місцеого бюджету, а Східний офіс Держаудитслужби України є органом державного фінансового контролю, що здіцснює перевірки та мотиноринг закупівель, в даному випадку позивачів визначено правильно.

Разом з тим, ані Східний офіс Державної аудиторської служби України, ані Веселівська селищна рада не вжили заходів до усунення порушень Закону України "Про публічні закупівлі" та оскарження договору.

В матеріалах справи містяться копії звернень прокурора до позивачів щодо надання інформації про вжиття заходів позовного характеру щодо оскарження процедури закупівлі та їх результатів, причин не звернення до суду, а також відповіді позивачів на вказані запити прокурора. Також прокурор до звернення до господарського суду з позовом у даній справі попередньо в порядку частини 4 статті 23 Закону України "Про прокуратуру" письмово повідомив Східний офіс Держаудитслужби та Веселівську селищну раду про наявність підстав для представництва в суді (т. 1 а.с. 53, 60, 65, 66, 90, 91), (т. 2 а.с. 9-12, 14-16, 17).

Фінансування за оспорюваним договором здійснювалося за рахунок коштів місцевого бюджету об`єднаної територіальної громади Веселівської селищної ради. Проведення процедури державних закупівель та укладення договору із порушенням законодавства порушує інтереси держави у сфері контролю за ефективним та цільовим використанням бюджетних коштів, а дотримання у цій сфері суспільних відносин законодавства становить суспільний інтерес, тому захист такого інтересу відповідає функціям прокурора.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про наявність законних підстав для представництва прокурором в суді інтересів держави в особі позивачів - Східного офісу Держаудитслужби та Веселівської селищної ради.

Проаналізувавши норми чинного законодавства, вислухавши пояснення прокурора та позивача-1, оцінивши докази, суд дійшов до висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог та їх задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до статей 15, 16 Цивільного кодексу України визнання правочину недійсним є одним із способів захисту цивільного права та інтересу у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з частиною 1 статті 215 Цивільного кодексу України підставою для визнання правочину недійсним є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 Цивільного кодексу України, зокрема: зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам (частина 1); особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності (частина 2); волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі (частина 3); правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним (частина 5).

За приписами частини 3 статті 215 Цивільного кодексу України якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов`язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин (зазначену правову позицію викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.11.2018 у справі №905/1227/17).

Правові та економічні засади здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для забезпечення потреб держави та територіальної громади встановлює Закон України «Про публічні закупівлі» № 922-VIII від 25.12.2015 (далі - Закон).

Метою цього Закону є забезпечення ефективного та прозорого здійснення закупівель, створення конкурентного середовища у сфері публічних закупівель, запобігання проявам корупції у цій сфері, розвиток добросовісної конкуренції.

Законом від 19 вересня 2019 № 114-IX (введено в дію з 19.04.2020) було внесено зміни до Закону України «Про публічні закупівлі» з викладенням Закону в новій редакції.

Згідно з п. 5 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» вказаного Закону № 114-IX процедури закупівель товарів, робіт і послуг, розпочаті до введення в дію цього Закону, завершуються відповідно до порядку, що діяв до введення в дію цього Закону.

Як вбачається, з матеріалів справи засідання тендерного комітету про встановлення підстав для застосування переговорної процедури закупівлі відбулось 27.05.2020, отже процедура закупівлі була розпочата після введення в дію вищевказаного Закону в новій редакції згідно із Законом від 19 вересня 2019 № 114-IX.

При цьому, як встановлено судом вище, відповідно до змісту оскаржуваного Протоколу засідання тендерного комітету № 12 від 27.05.2020, під час вирішення питання щодо застосування процедури закупівлі, тендерний комітет проголосував за здійснення закупівлі шляхом застосування переговорної процедури закупівлі, з посиланням на положення статті ст. 35 Закону України «Про публічні закупівлі», якою було врегульовано умови застосування переговорної процедури закупівлі до введення в дію нової редакції Закону.

Проте в даному випадку слід застосувати Закон України «Про публічні закупівлі» № 922-VIII від 25.12.2015 в редакції Закону від 19 вересня 2019 № 114-IX, який введено в дію 19.04.2020.

В частинах 1 та 2 статті 13 Закону України «Про публічні закупівлі» (у відповідній редакції) визначено, що закупівлі можуть здійснюватися шляхом застосування однієї з таких конкурентних процедур: відкриті торги; торги з обмеженою участю; конкурентний діалог. Як виняток та відповідно до умов, визначених у частині другій статті 40 цього Закону, замовники можуть застосовувати переговорну процедуру закупівлі.

Відповідно до ч. 1 статті 40 цього Закону (яка кореспондуються зі положеннями ст. 35 Закону в редакції, яка була чиною до 19.04.2020), переговорна процедура закупівлі використовується замовником як виняток і відповідно до якої замовник укладає договір про закупівлю після проведення переговорів щодо ціни та інших умов договору про закупівлю з одним або кількома учасниками процедури закупівлі.

Переговорна процедура закупівлі застосовується замовником як виняток у разі наявності підстав, перелік яких визначено у частині другій статті 40.

Відповідно до ч.ч. 4, 5 ст. 40 Закону України «Про публічні закупівлі» (в редакції Закону від 19.09.2019 № 114-IX) за результатами проведених переговорів з учасником (учасниками) процедури закупівлі замовник приймає рішення про намір укласти договір про закупівлю. Повідомлення про намір укласти договір про закупівлю обов`язково безоплатно оприлюднюється в електронній системі закупівель протягом одного дня після ухвалення рішення.

Згідно з ч. 6 вказаної норми Закону повідомлення про намір укласти договір про закупівлю в тому числі повинно містити інформацію щодо обґрунтування застосування переговорної процедури закупівлі з посиланням на експертні, нормативні, технічні та інші документи, що підтверджують наявність умов застосування переговорної процедури закупівлі (пункт 8 частини 2 ст. 40).

У оприлюдненому Повідомленні про намір укласти договір (під час застосування переговорної процедури) UА-2020-05-28-003816-b відповідна інформація щодо обґрунтування застосування переговорної процедури закупівлі з посиланням на експертні, нормативні, технічні та інші документи відсутня.

У Повідомленні про намір укласти договір в частині обґрунтування застосування переговорної процедури лише наведено зміст положень ч. 2 ст. 35 Закону 922-VIII в редакції, яка, як встановлено судом вище, діяла до 19.04.2020 і втратила чинність на час початку проведення процедури закупівлі.

Згідно з частинами 1, 3, 4 статті 5 Закону України «Про публічні закупівлі» (в редакції Закону від 19.09.2019 № 114-IX) закупівлі здійснюються за такими принципами: добросовісна конкуренція серед учасників; максимальна економія, ефективність та пропорційність; відкритість та прозорість на всіх стадіях закупівель; недискримінація учасників та рівне ставлення до них; об`єктивне та неупереджене визначення переможця процедури закупівлі/спрощеної закупівлі; запобігання корупційним діям і зловживанням. Замовники забезпечують вільний доступ усіх учасників до інформації про закупівлю, передбаченої цим Законом. Замовники не мають права встановлювати жодних дискримінаційних вимог до учасників.

За змістом п. 4 розділу Х цього Закону тендерний комітет - це службові (посадові) та інші особи замовника, призначені відповідальними за організацію та проведення процедур закупівлі згідно із цим Законом. Тендерний комітет діє на засадах колегіальності та неупередженості. Тендерний комітет планує закупівлі, складає та затверджує річний план закупівель; здійснює вибір процедури закупівлі; проводить процедури закупівель; забезпечує рівні умови для всіх учасників, об`єктивний та чесний вибір переможця; забезпечує складання, затвердження та зберігання відповідних документів з питань публічних закупівель, визначених цим Законом; забезпечує оприлюднення інформації та звіту щодо публічних закупівель відповідно до Закону; здійснює інші дії, передбачені цим Законом. Рішення тендерного комітету або уповноваженої особи оформлюється протоколом.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про публічні закупівлі, договір про закупівлю - господарський договір, що укладається між замовником і учасником результатами проведення процедури закупівлі/спрощеної закупівлі та передбачає платне надання послуг, виконання робіт або придбання товару.

Частиною 1 статті 41 Закону України «Про публічні закупівлі» встановлено, що договір про закупівлю укладається відповідно до норм Цивільного та Господарського кодексів України з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.

Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст. 8 Закону України «Про публічні закупівлі» моніторинг процедури закупівлі здійснюють центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного фінансового контролю, та його міжрегіональні територіальні органи (далі - органи державного фінансового контролю). Моніторинг процедури закупівлі здійснюється протягом проведення процедури закупівлі, укладення договору про закупівлю та його дії.

За результатами моніторингу процедури закупівлі посадова особа органу державного фінансового контролю складає та підписує висновок про результати моніторингу процедури закупівлі, що затверджується керівником органу державного фінансового контролю або його заступником. Такий висновок підлягає оприлюдненню в електронній системі закупівель протягом трьох робочих днів з дня його складання.

Положенням про Державну аудиторську службу України, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №43 від 03.02.2016, визначено, що Державна аудиторська служба України (Держаудитслужба) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів та який реалізує державну політику у сфері державного фінансового контролю. Держаудитслужба відповідно до покладених на неї завдань здійснює контроль у: міністерствах, інших органах виконавчої влади, державних фондах, фондах загальнообов`язкового державного соціального страхування, бюджетних установах, суб`єктах господарювання державного сектору економіки, а також на підприємствах, в установах та організаціях, які отримують (отримували у періоді, який перевіряється) кошти з бюджетів усіх рівнів, державних фондів та фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування або використовують (використовували у періоді, який перевіряється) державне чи комунальне майно (далі - підконтрольні установи); реалізує державний фінансовий контроль через здійснення: державного фінансового аудиту; перевірки закупівель; моніторингу закупівель. Здійснює контроль за: цільовим, ефективним використанням і збереженням державних фінансових ресурсів, необоротних та інших активів; досягненням економії бюджетних коштів і результативності в діяльності розпорядників бюджетних коштів; дотримання законодавства про закупівлі; усуненням виявлених недоліків і порушень (пункти 1, 4 Положення).

Держаудитслужба для виконання покладених на неї завдань має право: порушувати перед відповідними державними органами питання про визнання недійсними договорів, укладених з порушенням законодавства, у судовому порядку стягувати у дохід держави кошти, отримані підконтрольними установами за незаконними договорами, без установлених законом підстав та з порушенням законодавства (пункт 6 Положення).

Отже орган державного фінансового контролю здійснює державний фінансовий контроль за використання коштів державного та місцевих бюджетів, і в разі виявлення порушень законодавства має право пред`явити обов`язкові до виконання вимоги щодо усунення таких правопорушень (аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.03.2018 у справі № 826/9672/17).

На виконання покладених завдань, згідно з наказом № 118 від 10.06.2020 «Про початок моніторингу закупівель», управління Східного офісу Держаудитслужби в Запорізькій області здійснено моніторинг закупівлі UА-2020-05-28-003816-b, «Будівельні матеріали» (код за ДК 021:2015: 44111000-1 - Будівельні матеріали), проведеної Комунальним підприємством «Веселівська багатопрофільна лікарня інтенсивного лікування» Веселівської селищної ради. За результатами аналізу питання дотримання замовником законодавства у сфері публічних закупівель в частині наявності підстав для застосування переговорної процедури закупівлі встановлено порушення абзацу четвертого пункту 2 частини другої статті 40 Закону «Про публічні закупівлі». Зокрема, моніторингом установлено, що Замовником не підтверджено відсутність конкуренції на даному ринку, підстави для проведення переговорної процедури згідно зазначеного пункту - відсутні. Замовником безпідставно застосовано переговорну процедуру закупівлі, чим порушено вимоги абзацу четвертого пункту 2 частини другої статті 40 Закону.

В тому числі вказано про зобов`язання здійснити заходи щодо усунення виявлених порушень в установленому законодавством порядку, зокрема, в межах законодавства вжити заходів щодо розірвання договору та оприлюднення інформації та/або документів, що свідчать про усунення порушень законодавства у сфері публічних закупівель.

Результат моніторингу, відповідно до ч.ч. 6, 7 ст. 8 Закону України «Про публічні закупівлі», викладено у висновк від 12.06.2020, який оприлюднений на офіційному веб-порталі публічних закупівель «Рrоzоrrо».

Однак зазначені вимоги Замовником виконано не було.

Управлінням Східного офісу Держаудитслужби в Запорізькій області було складено протоколи від 21.07.2020, 12.08.2020, 20.08.2020 про адміністративні правопорушення відносно голови та членів тендерного комітету КП «Веселівська багатопрофільна лікарня інтенсивного лікування» Веселівської селищної ради за статтею 164-14 КУпАП.

У статті 1 Закону України «Про захист економічної конкуренції» визначено, що економічна конкуренція (конкуренція) - змагання між суб`єктами господарювання з метою здобуття завдяки власним досягненням переваг над іншими суб`єктами господарювання, внаслідок чого споживачі, суб`єкти господарювання мають можливість вибирати між кількома продавцями, покупцями, а окремий суб`єкт господарювання не може визначати умови обороту товарів на ринку.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 4 Закону України «Про захист економічної конкуренції» державна політика у сфері розвитку економічної конкуренції та обмеження монополізму в господарській діяльності, здійснення заходів щодо демонополізації економіки, фінансової, матеріально-технічної, інформаційної, консультативної та іншої підтримки суб`єктів господарювання, які сприяють розвитку конкуренції, здійснюється органами державної влади, органами місцевого самоврядування та органами адміністративно-господарського управління та контролю.

Суб`єкти господарювання, органи влади, органи місцевого самоврядування, а також органи адміністративно-господарського управління та контролю зобов`язані сприяти розвитку конкуренції та не вчиняти будь-яких неправомірних дій, які можуть мати негативний вплив на конкуренцію.

Таким чином, враховуючи, що застосування переговорної процедури закупівлі можливе лише у разі наявності умов, передбачених статтею 40 Закону «Про публічні закупівлі», а в іншому випадку закупівля здійснюється відповідно до Закону, шляхом застосування однієї з конкурентних процедур закупівель, в даному випадку Замовником не підтверджено відсутність конкуренції на відповідному ринку, тому підстави для застосування переговорної процедури згідно зазначеного у протоколі засідання тендерного комітету № 12 від 27.05.2020 обґрунтування відсутні.

У відповідності до висновків, викладених у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 19.03.2020 по справі № 460/853/19, замовник може застосувати переговорну процедуру закупівлі у разі наявності умов, передбачених Законом № 922-VIII. В іншому випадку закупівля здійснюється відповідно до Закону шляхом застосування однієї з конкурентних процедур закупівель.

З вищевикладеного слідує, що замовником КП «Веселівська багатопрофільна лікарня інтенсивного лікування» Веселівської селищної ради було порушено вимоги законодавства про публічні закупівлі. Як вбачається з матеріалів справи Замовником взагалі не досліджувалося питання наявності конкурентоспроможних підприємств, установ та організацій щодо поставки (продажу) будівельних матеріалів, внаслідок чого не досягнуто мети Закону № 922-VIII, а саме: забезпечення ефективного та прозорого здійснення закупівель, створення конкурентного середовища у сфері публічних закупівель, запобігання проявам корупції у цій сфері, розвиток добросовісної конкуренції при закупівлі товарів для забезпечення потреб держави та територіальної громади.

З урахуванням викладеного, рішення тендерного комітету, оформлене Протоколом №12 від 27.05.2020 про встановлення підстав для застосування переговорної процедури закупівлі, яке прийнято з порушенням вимог Закону України «Про публічні закупівлі», підлягає скасуванню, а договір купівлі-продажу № 9/06 від 09.06.2020, укладений між Комунальним підприємством Веселівська багатопрофільна лікарня інтенсивного лікування Веселівської селищної ради та Фізичною особою-підприємцем Чупровим Ігорем Леонідовичем за наслідками неправомірного проведення вказаної процедури закупівлі, визнанню недійсним, оскільки суперечить вимогам законодавства, діючого на час його укладення.

Прокурором також заявлено позовну вимогу про застосування наслідків недійсності правочину шляхом стягнення з відповідача-2 на користь відповідача-1 грошових коштів в розмірі 87021,38 грн, отриманих за оспорюваним правочином. В обґрунтування з даної вимоги зазначено, що в силу положень ст. 216 ЦК України та п. п. 1.4, 2.35 Інструкції про безготівкові розрахунки в національній валюті в Україні, затвердженої постановою правління Національного банку України від 21.01.2004 № 22 дана вимога не направлена на користь відповідача-1, а передбачає захист державних інтересів в особі головного розпорядника бюджетних коштів Веселівської селищної ради.

Згідно з ч. 1 ст. 236 Цивільного кодексу України нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення.

Відповідно до ч. 1 ст. 216 Цивільного кодексу України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Частиною 2 статті 208 ГК України передбачено, що у разі визнання недійсним зобов`язання, кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні все одержане за зобов`язанням, а за неможливості повернути одержане в натурі - відшкодувати його вартість грошима, якщо інші наслідки недійсності зобов`язання не передбачені законом.

Чинне законодавство передбачає право не тільки сторін оспорюваного правочину, а й будь-якої заінтересованої особи, а в передбачених випадках - прокурора, звернутись із позовом до господарського суду про визнання такого правочину недійсним та про застосування наслідків недійсності такого правочину у вигляді реституції.

У випадку подання позову про застосування реституції заінтересованою особою, яка не є стороною правочину (або прокурором в її інтересах), зазначений спосіб захисту передбачає зобов`язання відповідачів сторін правочину здійснити відповідні дії з повернення одна одній отриманого за таким правочином, з метою захисту інтересів заінтересованої особи. У такому випадку реституція як спосіб захисту не є задоволенням позовних вимог на користь відповідача-1, а передбачає здійснення відповідачем-2 відповідних дій з приведення сторін у попереднє становище, з метою задоволення охоронюваних інтересів заінтересованої особи в інтересах яких звертається прокурор.

Відповідно до частини 1 статті 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. При цьому, згідно із пунктом 1 частини 3 статті 1212 Цивільного кодексу України положення цієї глави застосовуються також до вимог про повернення виконаного за недійсним правочином.

Загальна умова частини 1 статті 1212 Цивільного кодексу України звужує застосування інституту безпідставного збагачення у зобов`язальних (договірних) відносинах, або отримане однієї із сторін у зобов`язанні підлягає поверненню іншій стороні на підставі статті 1212 Цивільного кодексу України тільки за наявності ознаки безпідставності такого виконання. Тобто у разі коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, стаття 1212 Цивільного кодексу України може бути застосована тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинення або була відсутня взагалі.

Вказаний правовий висновок міститься у поставах Верховного Суду України від 02.10.2013 у справі №6-88цс13, від 24.09.2014 у справі №6-122цс14 та у постанові Верховного Суду від 04.12.2018 у справі №918/101/18.

Відповідно до інформації, викладеної в листі управління Державної казначейської служби України вих. № 36/1-1785 вих-21 від 04.03.2021 та наданих ним копій виписок по рахунку, КП «Веселівська багатопрофільна лікарня інтенсивного лікування» Веселівської селищної ради 11.06.2020, 17.07.2020 та 28.12.2020 було перераховано ФОП Чупрову І.Л. суму 52193,24 грн., суму 6228,14 грн. та суму 28600,00 грн. відповідно, за будівельні матеріали/товари на підставі договору № 9/06 від 09.06.2020, всього - на загальну суму 87021,38 грн.

На підставі вищевикладеного, враховуючи висновок суду щодо визнання недійсним договору купівлі-продажу № 9/06 від 09.06.2020, позовні вимоги про застосування наслідків недійсності вказаного правочину та стягнення з Фізичної особи - підприємця Чупрова Ігоря Леонідовича на користь Комунального підприємства Веселівська багатопрофільна лікарня інтенсивного лікування імені О.М. Колісника Веселівської селищної ради суми 87021,38 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Таким чином позов задовольняється судом повністю.

За подання позовної заяви, яка згідно з відбитком поштового штемпеля на конверті направлена до суду 31.12.2020, прокуратурою було сплачено загальну суму 3306,00 грн. (2102х3) судового збору за дві вимоги немайнового характеру та позовну вимогу майнового характеру.

Відповідно до положень статті 129 ГПК України витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідачів, шляхом розподілення наступним чином. На відповідача-1 покладаються витрати зі сплати судового збору в розмірі 3153 грн., яка складається з суми 2102 грн. за позовної вимогою про скасування рішення тендерного комітету та суми 1050 грн. (2102 грн. : 2) 50 % суми за визнання договору недійсним. На відповідача-2 покладаються витрати зі сплати судового збору в розмірі 3153 грн., яка складається з суми 1050 грн. (2102 грн. : 2) 50 % суми судового збору за вимогою про визнання договору недійсним та суми 2102 грн. за вимогою майнового характеру про стягнення коштів.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Скасувати рішення тендерного комітету Комунального підприємства Веселівська багатопрофільна лікарня інтенсивного лікування Веселівської селищної ради, оформлене протоколом засідання тендерного комітету № 12 від 27.05.2020 щодо встановлення підстав для застосування переговорної процедури закупівлі згідно предмету: Будівельні матеріали - код національного класифікатора України ДК 021:2015 Єдиний закупівельний словник - (44111000-1).

Визнати недійсним договір купівлі-продажу № 9/06 від 09.06.2020, укладений між Комунальним підприємством Веселівська багатопрофільна лікарня інтенсивного лікування Веселівської селищної ради та Фізичною особою - підприємцем Чупровим Ігорем Леонідовичем.

Стягнути з Фізичної особи - підприємця Чупрова Ігоря Леонідовича, ІНФОРМАЦІЯ_1 , код РНОКПП НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ) на користь Комунального підприємства Веселівська багатопрофільна лікарня інтенсивного лікування імені О.М. Колісника Веселівської селищної ради, (72202, Запорізька область, Веселівський район, смт. Веселе, вул. Горького, буд. 2-А) суму 87021 (вісімдесят сім тисяч двадцять одну) грн. 38 коп.

Стягнути з Комунального підприємства Веселівська багатопрофільна лікарня інтенсивного лікування імені О.М. Колісника Веселівської селищної ради, (72202, Запорізька область, Веселівський район, смт. Веселе, вул. Горького, буд. 2-А) на користь Запорізької обласної прокуратури () суму 3153 (три тисячі сто п`ятдесят три) грн. 00 коп. витрат зі сплати судового збору.

Стягнути з Фізичної особи - підприємця Чупрова Ігоря Леонідовича, ІНФОРМАЦІЯ_1 , код РНОКПП НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ) на користь Запорізької обласної прокуратури () суму 3153 (три тисячі сто п`ятдесят три) грн. 00 коп. витрат зі сплати судового збору.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Повний текст рішення складено та підписано 11.06.2021.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено впродовж двадцяти днів з дня складення повного судового рішення у порядку, встановленому ст. 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя О.С.Боєва