ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" червня 2021 р.м. ХарківСправа № 922/1125/21

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Лавровой Л.С.

при секретарі судового засідання Пунтус Д.А.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "РОСТОРГ-ІНВЕСТ"
до КОНЦЕРНУ "ВІЙСЬКТОРГСЕРВІС" в особі філії "Східна"
про стягнення коштів
за участю представників:

позивача Примак О.М.

відповідач Шипенко М.С.

ВСТАНОВИВ:

В квітні 2021 до господарського суду звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю "РОСТОРГ-ІНВЕСТ (надалі - позивач) з позовом до КОНЦЕРНУ "ВІЙСЬКТОРГСЕРВІС" в особі філії "Східна" (відповідач) та просило суд:

- стягнути з Концерну "Військторгсервіс" (03151, м. Київ, вул. Молодогвардійська, 28-а, ) в особі філії "Східна" (61098, м. Харків, вул. Переможців, 6-А, код ЄДРПОУ філії: 38746882) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "РОСТОРГ-ІНВЕСТ" (69063, м. Запоріжжя, вул. Святого Миколая, 29), ) заборгованість у розмірі 163 622 (сто шістдесят три тисячі шістсот двадцять дві) гривень 16 коп., 3% річних в розмірі 2 921 (дві тисячі дев`ятсот двадцять один) гривень 15 коп., інфляційні втрати в розмірі 7 487 (сім тисяч чотириста вісімдесят сім) гривень 12 коп., 8 717 (вісім тисяч сімсот сімнадцять) гривень 72 коп. пені подвійної облікової ставки НБУ;

- стягнути з Концерну "Військторгсервіс" (03151, м. Київ, вул. Молодогвардійська, 28-а, ) в особі філії "Східна" (61098, м. Харків, вул. Переможців, 6-А, код ЄДРПОУ філії: 38746882) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "РОСТОРГ-ІНВЕСТ" (69063, м. Запоріжжя, вул. Святого Миколая, 29), ) суму судового збору у розмірі 2 741 (дві тисячі сімсот сорок один) гривень 22 коп.;

- стягнути з Концерну "Військторгсервіс" (03151, м. Київ, вул. Молодогвардійська, 28-а, ) в особі філії "Східна" (61098, м. Харків, вул. Переможців, 6-А, код ЄДРПОУ філії: 38746882) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "РОСТОРГ-ІНВЕСТ" (69063, м. Запоріжжя, вул. Святого Миколая, 29), ) понесені витрати на правову допомогу, в розмірі 11 154 (одинадцять тисяч сто п`ятдесят чотири) гривень 96 коп.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на порушення відповідачем умов договору від 30 квітня 2020 квітня № 1/П-2020 в частині не оплати вартості отриманої продукції за наступними видатковими накладними: № 255 від 01.10.2020р. на суму 3 685,50 грн; № 257 від 01.10.2020р. на суму 93 597,66 грн; № 258 від 01.10.2020р. на суму 66 339,00 грн.

Ухвалою від 05.04.2021 р. було відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження, встановлено сторонам строк на подання заяв по суті справи та призначено судове засідання на 26.04.2021 р. о 10:40. Засідання відкладалося з 26.04.2021 по 13.05.2021, з 13.05.2021 по 31.05.2021, з 31.05.2021 по 07.06.2021.

22.04.2021 відповідачем було подано відзив (вх. 9180) на позовну заяву із запереченнями проти заявлених позовних вимог.

05.05.2021 до суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "РОСТОРГ-ІНВЕСТ" надійшла відповідь на відзив (вх. 10028).

Також, 12.05.2021 позивачем було надано до суду клопотання про долучення до матеріалів справи сканованих копій видаткових накладних за весь період існування договірних відносин між сторонами за договором поставки № 1/П-2020 від 30.04.2020, а також акт звірки взаємних розрахунків за період з 01.01.2002 по 26.04.2021. Надані документи судом досліджено та долучено до матеріалів справи.

Представник позивача у судовому засіданні 07.06.2021 позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Представник відповідача проти позову заперечував з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази та викладені доводи, судом встановлено наступне.

Між Товариством з обмеженою відповідальністю "РОСТОРГ-ІНВЕСТ", (надалі Позивач) та Концерном "Військторгсервіс" (надалі Відповідач) в особі начальника філія "Східна" Полончука Р. П., який діяв на підставі положення та довіреності від 24.03.2020 № 35, був укладений Договір від 30 квітня 2020 № 1/П-2020, згідно умов якого Позивач зобов`язується постачати Відповідачеві в асортименті продукти харчування (надалі Товар) характеристики якого та строки поставки визначалися Сторонами договором поставки, а Відповідач зобов`язався прийняти Товар та своєчасно оплачувати його, на умовах визначених в даному Договорі. Пунктом 1.1 Договору встановлено, що Постачальник зобов`язується поставити в асортименті продукти харчування Покупцеві, а Покупець зобов`язується приймати і оплачувати Товар. Позивач в повному обсязі виконав свої зобов`язання.

На виконання умов договору № 1/П-2020, Позивачем в період з 05.05.2020 по 24.10.2020 року поставлено продуктів харчування, згідно видаткових накладних, на загальну суму 12 155 048 (дванадцять мільйонів сто п`ятдесят п`ять тисяч сорок вісім) гривень 72 коп. Позивачем було поставлено продукцію згідно наступних видаткових накладних, за які на сьогоднішній день не сплачено заборгованість, а саме:

- видаткова накладна № 255 від 01.10.2020р. на суму 3 685,50 грн. (кінцева дата сплати 23.10.2020р.);

- видаткова накладна № 257 від 01.10.2020р. на суму 93 597,66 грн. (кінцева дата сплати 23.10.2020р.);

- видаткова накладна № 258 від 01.10.2020р. на суму 66 339,00 грн. (кінцева дата сплати 23.10.2020р.).

Позивач вказував, що станом на 31.03.2021р. загальна заборгованість за вказаними видатковими накладними становить 163 622 (чотириста шістдесят шість тисяч сто шістдесят три) гривень 16 коп. Всього заборгованість Відповідача перед Позивачем згідно Договору становить 4,6 млн. грн.

Відповідно до вимог п. 3.3. Договору, розрахунок за поставлену продукцію здійснюється протягом 21 календарного дня. Однак, як зазначав позивач, в порушення умов Договору, Відповідач розрахунок за поставлену продукцію не здійснив.

Заперечуючи проти заявлених позовних вимог відповідач вказував, що предметом розгляду цієї справи є стягнення вартості товару, поставленого за видатковими накладними № 255, № 257, № 258 від 01.10.2020 на суму 163622,16 грн і позивач не надав доказів та не обґрунтував, що саме по наступним видатковим накладним відповідач порушив умови Договору, в той час як відповідачем було здійснено оплату по Договору в розмірі 1959322,78 грн.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням правових підстав позовних вимог і викладених сторонами доводів та заперечень, суд виходить з наступного.

Згідно ч.1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (ст. 174 Господарського кодексу України).

Відповідно до ч. 7 ст. 179 Господарського кодексу України, господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України, з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Статтею 712 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Частиною 1 ст. 692 Цивільного кодексу України передбачено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Як було встановлено судом із наданих до суду документів, між сторонами виникли правовідносини за договором поставки від 30 квітня 2020 № 1/П-2020, за яким позивач здійснював поставку товару відповідачу, що підтверджується видатковими накладними, долученими до матеріалів справи (а.с. 137-196) та не заперечується відповідачем.

Відповідно до вимог п. 3.3. Договору, розрахунок за поставлену продукцію здійснюється протягом 21 календарного дня.

Однак, всупереч викладених умов Договору, оплата вартості поставленого товару була здійснена відповідачем лише частково, здійснювалася без зазначення в платіжних дорученнях видаткових накладних, по яким здійснювалася оплата, у зв`язку з чим така оплата була зарахована позивачем у погашення заборгованості за видатковими накладними в порядку здійснення поставки.

Оскільки вартість здійсненої оплати покриває лише частину вартості поставленого товару, позивач звернувся з позовом до суду про стягнення заборгованості за видатковими накладними, які не були оплачені відповідачем, а саме:

- видаткова накладна № 255 від 01.10.2020р. на суму 3 685,50 грн. (кінцева дата сплати 23.10.2020р.);

- видаткова накладна № 257 від 01.10.2020р. на суму 93 597,66 грн. (кінцева дата сплати 23.10.2020р.);

- видаткова накладна № 258 від 01.10.2020р. на суму 66 339,00 грн. (кінцева дата сплати 23.10.2020р.).

Оскільки відповідачем не було надано доказів оплати вартості поставленого товару саме за вказаними видатковими накладними і загальна сума здійснених відповідачем оплат не покриває суму усієї заборгованості за Договором, суд визнає обґрунтованими вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованість в розмірі 163 622,16 грн.

Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Згідно приписів ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями є господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Відповідно до ч. 4 ст. 231 Господарського кодексу України у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Пунктом 6.2 Договору поставки № 1/П-2020 встановлено, що за прострочення оплати Покупцем вартості поставленого Товару, останній зобов`язується сплатити Постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення платежу.

Загальна заборгованість за подвійною обліковою ставкою НБУ, за простроченими накладними складає 8 717 (вісім тисяч сімсот сімнадцять) гривень 72 коп.

Частиною 2 ст. 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Загальний розмір 3% річних за прострочені накладні складає 2 921 (дві тисячі дев`ятсот двадцять один) гривень 15 коп. Загальний розмір інфляційних втрат становить 7 487 (сім тисяч чотириста вісімдесят сім) гривень 12 коп.

Перевіривши розрахунок позивача по нарахуванню пені, інфляційних втрат і 3% річних, суд вважає їх частково обґрунтованими, а саме в частині нарахування відповідачу пені - 8 717,72 грн та інфляційних втрат - 7 487,12 грн.

В розрахунках 3% річних судом було виявлено, що позивачем у якості розміру заборгованості взято суму 267981,48 грн, однак заборгованість, стягнення якої є предметом даного спору складає 163622,16 грн, тому судом було здійснено перерахунок 3% річних за період період з 23.10.2020 по 31.03.2021, згідно якого відповідачу нараховуються 3% річних в розмірі 2149.17 грн. Розрахунок відсотків річних:

- з 23.10.2020 по 31.12.2020 (днів: 70) сума 3% річних становить 938.82 грн (163622.16 х 3 х 70 / 366 / 100);

- з 01.01.2021 по 31.03.2021 (днів: 90) сума 3% річних становить 1210.36 грн (163622.16 х 3 х 90 / 365 / 100).

З огляду на встановлені обставини, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу;

2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;

3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Положеннями ст.126 ГПК України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

За попереднім розрахунком позивач просив суд покласти на відповідача витрати на надання правничої допомоги в розмірі 11154,96 грн.

На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу позивачем надано копію договору про надання правової допомоги № 709/м від 06.07.2020, копію Додаткової Угоди № 7 від 27.01.2021р. до договору про надання правової допомоги № 709/м від 06.07.2020, копію додатку до Додаткової Угоди № 7 від 27.01.2021р. (Узгоджена вартість адвокатських послуг), копію розрахунку витрат на правничу допомогу № 1 від 29.03.2021 на суму 11154,96 грн, копію акту надання послуг № 31 від 26.03.2021 на суму 11154,96 грн, копію платіжного доручення № 105 від 23.03.2021 про часткову сплату за договором про надання правової допомоги № 709/м від 06.07.2020.

Відповідно до п. 3.3 договору про надання правової допомоги № 709/м від 06.07.2020 виконання послуги та її оплата підтверджується актом виконаних робіт, який підписується сторонами або їх уповноваженими представниками. Оплата послуг здійснюється на протязі п`яти діб з моменту отримання замовником грошових коштів.

За змістом пункту 1 частини 2 статті 126, частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 126 цього Кодексу).

Зазначена позиція знайшла своє відображенні в постанові Об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 р. по справі № 922/445/19.

Обсяг наданих послуг і виконаних робіт та їх вартість підтверджується наявним в матеріалах справи копією додатку до Додаткової Угоди № 7 від 27.01.2021р. (Узгоджена вартість адвокатських послуг), копією розрахунку витрат на правничу допомогу № 1 від 29.03.2021 на суму 11154,96 грн та копією акту надання послуг № 31 від 26.03.2021 на суму 11154,96 грн.

Згідно з ч. 6 ст. 126 ГПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Доказів неспівмірності заявлених витрат до суду не було надано, тому суд приймає докази позивача, надані на підтвердження вартості отриманих послуг з правничої допомоги.

З урахуванням приписів ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору по даній справі покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, статтями 2, 5, 7, 11, 13, 14, 15, 73, 74, 80, 86, 129, 238, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з КОНЦЕРНУ "ВІЙСЬКТОРГСЕРВІС" (Україна, 03151, місто Київ, ВУЛИЦЯ МОЛОДОГВАРДІЙСЬКА, будинок 28-А, ідентифікаційний код особи 33689922) в особі філії "Східна" (код ЄДРПОУ ВП:38746882, Місцезнаходження: Україна, 61034, Харківська обл., місто Харків, ВУЛИЦЯ ПЕРЕМОЖЦІВ, будинок 6-А) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "РОСТОРГ-ІНВЕСТ" (Україна, 69063, Запорізька обл., місто Запоріжжя, вул.Святого Миколая, будинок 29, ідентифікаційний код особи 43591006) заборгованість в розмірі 163 622,16 грн, пеню - 8 717,72 грн, три відсотки річних - 2 149,17 грн, інфляційні втрати - 7 487,12 грн, витрати на правничу допомогу - 11 107,84 грн та 2 729,64 грн судового збору.

В решті позову відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня складення його повного тексту. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається в строки та в порядку визначеному ст.ст. 256, 257 ГПК України з урахуванням п. 17.5 Перехідних положень ГПК України.

Повне рішення складено "09" червня 2021 р.

Суддя Л.С. Лаврова