УХВАЛА

м. Київ

08.06.2021Справа № 910/3158/19

За позовом Заступника військового прокурора Дарницького гарнізону в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції у місті Києві

до Публічного акціонерного товариства "Науково-виробниче об`єднання Київський завод автоматики"

про відшкодування шкоди у розмірі 574 212,90 грн.,

Суддя Ломака В.С.

Секретар судового засідання Вегера А.В.

Представники сторін:

від прокуратури: Канарський В.С.;

від позивача: не з`явився;

від відповідача: Абросімов С.С. за довіреністю від 23.06.2020;

Величко Д.В. за довіреністю від 23.06.2020.

ВСТАНОВИВ:

Заступник військового прокурора Дарницького гарнізону звернувся до господарського суду міста Києва в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції у місті Києві (далі - позивач) з позовом до Публічного акціонерного товариства "Науково-виробниче об`єднання Київський завод автоматики" (далі - відповідач) про відшкодування шкоди, завданої державі внаслідок порушення природоохоронного законодавства, у розмірі 574 212,90 грн.

Позовні вимоги мотивовані здійсненням відповідачем у період з 26.02.2015 року по 10.01.2016 року викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами без дозволу спеціально уповноважених органів виконавчої влади, що є порушенням статей 10, 11 Закону України "Про охорону атмосферного повітря".

Ухвалою господарського суду міста Києва від 04.06.2019 року (суддя Шкурдова Л.М.) позов Заступника військового прокурора Дарницького гарнізону в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції у місті Києві до Публічного акціонерного товариства "Науково-виробниче об`єднання Київський завод автоматики" про відшкодування шкоди у розмірі 574 212,90 грн. залишено без розгляду на підставі пункту 1 частини першої статті 226 Господарського процесуального кодексу України.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 20.10.2020 року ухвалу господарського суду міста Києва від 04.06.2019 року в справі № 910/3158/19 залишено без змін.

Водночас постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 11.03.2021 року касаційну скаргу Виконувача обов`язків військового прокурора Дарницького гарнізону задоволено, постанову Північного апеляційного господарського суду від 20.10.2020 року та ухвалу господарського суду міста Києва від 04.06.2019 року в справі № 910/3158/19 скасовано, справу № 910/3158/19 направлено на новий розгляд до господарського суду міста Києва.

23.03.2021 року матеріали справи № 910/3158/19 надійшли до господарського суду міста Києва.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.03.2021 року справу № 910/3158/19 передано на розгляд судді Ломаці В.С.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 29.03.2021 року справу № 910/3158/19 було прийнято до свого провадження суддею Ломакою В.С. та призначено підготовче засідання на 27.04.2021 року.

23.04.2021 року через відділ діловодства господарського суду міста Києва надійшов відзив Публічного акціонерного товариства "Науково-виробниче об`єднання Київський завод автоматики" від 21.04.2021 року на позовну заяву, в якому відповідач заперечив проти пред`явлених до нього вимог з огляду на те, що розрахунок заявлених до стягнення збитків був здійснений позивачем на підставі наказу/листа головного державного санітарного лікаря України від 03.03.2015 року, який в установленому законом порядку не було опубліковано та зареєстровано в порядку, передбаченому для офіційних нормативно-правових актів, у зв`язку з чим, такий наказ/лист не має юридичної сили. Крім того, відповідач зазначив про відсутність правових підстав для застосування до спірних правовідносин положень статті 1166 Цивільного кодексу України, а також вказав, що предметом спору в даній справі є застосування до Публічного акціонерного товариства "Науково-виробниче об`єднання Київський завод автоматики" саме адміністративно-господарської санкції, встановлений законом строк на застосування якої на час звернення прокурора до суду з даним позовом закінчився. Крім того, відповідач наголосив на наявності правових підстав для залишення вказаного позову без розгляду на підставі пункту 2 частини 1 статті 226 Господарського процесуального кодексу України.

У підготовчому засіданні 27.04.2021 року судом без виходу до нарадчої кімнати постановлено протокольну ухвалу про відкладення підготовчого засідання на 28.05.2021 року, а також встановлено позивачу та прокурору строк на подання відповіді на відзив на позовну заяву - до 07.05.2021 року; встановлено відповідачу строк на подання заперечень на відповідь на відзив на позовну заяву - до 24.05.2021 року.

30.04.2021 року через відділ діловодства господарського суду міста Києва надійшли заперечення прокурора від 28.04.2021 року № 9/658вих.21 на відзив на позовну заяву, в яких останній вказав про обґрунтованість здійсненого розрахунку заявленої до стягнення з відповідача суми шкоди, який було складено на підставі Методики розрахунку розмірів відшкодування збитків, які заподіяні державі в результаті наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря, затвердженої наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 10.12.2008 року № 639. Крім того, прокурор зазначив про хибне трактування відповідачем інститутів відшкодування шкоди та адміністративно-господарських санкцій, а також підкреслив, що Господарським кодексом України чи іншими нормативно-правовими актами відшкодування шкоди не віднесено до видів адміністративно-господарських санкцій. Також прокурор наголосив на наявності у нього достатніх правових підстав для представництва під час розгляду цієї справи в суді інтересів держави, тоді як відповідні заперечення відповідача спростовуються висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 11.03.2021 року в даній справі.

Слід також зазначити, що разом із вищенаведеними запереченнями прокурором було подано клопотання від 28.04.2021 року № 9/659вих.21, в якому останній просив суд замінити позивача у справі - Державну екологічну інспекцію у місті Києві () його процесуальним правонаступником - Державною екологічною інспекцією Столичного округу (). В обґрунтування цього клопотання прокурор посилався на те, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 року № 102 "Питання реалізації Концепції реформування системи державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища" Державна екологічна інспекція у місті Києві ліквідується, тоді як питання щодо правонаступництва цією юридичної особи наведеним актом не визначено. Водночас прокурор вказав, що фактично повноваження та зона діяльності Державної екологічної інспекції у місті Києві передаються Державній екологічній інспекції Столичного округу.

25.05.2021 року через відділ діловодства господарського суду міста Києва надійшли заперечення Публічного акціонерного товариства "Науково-виробниче об`єднання Київський завод автоматики" від 24.05.2021 року на відповідь прокурора на відзив на позовну заяву, в яких відповідач навів додаткові аргументи на спростування пред`явлених до нього позовних вимог.

28.05.2021 року через відділ діловодства господарського суду міста Києва надійшли заперечення відповідача від 27.05.2021 року на клопотання прокурора від 28.04.2021 року № 9/659вих.21 про заміну позивача його правонаступником.

У підготовчому засіданні 28.05.2021 року судом без виходу до нарадчої кімнати постановлено протокольну ухвалу про продовження строку проведення підготовчого провадження у справі № 910/3158/19 на 30 днів, підготовче засідання відкладено на 08.06.2021 року. Крім того, вирішення питання про заміну позивача його правонаступником відкладено до наступного призначеного підготовчого засідання.

Розглянувши у підготовчому засіданні 08.06.2021 року клопотання прокурора від 28.04.2021 року № 9/659вих.21 про заміну позивача його правонаступником, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 52 Господарського процесуального кодексу України у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення юридичної особи шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідного учасника справи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в судовому процесі до вступу у справу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку правонаступник замінив. Про заміну або про відмову в заміні учасника справи його правонаступником суд постановляє ухвалу.

Процесуальне правонаступництво - це перехід процесуальних прав і обов`язків сторони у справі до іншої особи у зв`язку з вибуттям особи у спірному матеріальному правовідношенні. Процесуальне правонаступництво випливає з юридичних фактів правонаступництва (заміни сторони матеріального правовідношення її правонаступником) і відображає зв`язок матеріального і процесуального права.

Здійснення правонаступництва є результатом наявності визначеного юридичного складу, тобто сукупності юридичних фактів, необхідних і достатніх для того, щоб отримати відповідний ефект - наступництво у правах та обов`язках. У кожному конкретному випадку для вирішення питань можливості правонаступництва суду слід аналізувати відповідні фактичні обставини, передбачені нормами матеріального права.

Процесуальне правонаступництво в розумінні статті 52 Господарського процесуального кодексу України допускається на будь-якій стадії судового процесу, включаючи стадію виконання судового рішення.

У даній справі, враховуючи вимоги викладені у клопотанні прокурора про заміну позивача його правонаступником, необхідним є надання юридичної оцінки питанню, зокрема, припинення позивача та як наслідок встановлення наявності підстав для переходу його прав та обов`язків у справі до Державної екологічної інспекції Столичного округу.

Відповідно до частини 1 статті 104 Цивільного кодексу України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників.

За змістом частини 5 статті 104 Цивільного кодексу України юридична особа є такою, що припинилася, з дати внесення до Єдиного державного реєстру запису про державну реєстрацію припинення юридичної особи.

Згідно зі статтею 106 Цивільного кодексу України злиття, приєднання, поділ та перетворення юридичної особи здійснюються за рішенням його учасників або органу юридичної особи, уповноваженого на це установчими документами, а у випадках, передбачених законом, - за рішенням суду або відповідних органів державної влади.

У частині 2 статті 107 Цивільного кодексу України унормовано, що в разі реорганізації юридичної особи шляхом приєднання складається передавальний акт, який має містити положення про правонаступництво щодо всіх зобов`язань юридичної особи, що припиняється, стосовно всіх її кредиторів та боржників, включаючи зобов`язання, які оспорюються (постанова Великої Палати Верховного Суду від 14.03.2018 року в справі № 910/25312/14).

Аналогічні дії зі складання передавального акту з огляду на зміст статті 107 Цивільного кодексу України підлягають вчиненню у разі реорганізації юридичної особи шляхом злиття, перетворення.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їхні посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та в спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1, 5 статті 5 Закону України "Про центральні органи виконавчої влади" міністерства та інші центральні органи виконавчої влади утворюються, реорганізуються та ліквідуються Кабінетом Міністрів України за поданням Прем`єр-міністра України. Міністерство, інший центральний орган виконавчої влади припиняється шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації.

Згідно із частиною 8 статті 5 Закону України "Про центральні органи виконавчої влади" актом Кабінету Міністрів України про ліквідацію міністерства, іншого центрального органу виконавчої влади визначається орган виконавчої влади, якому передаються повноваження та функції міністерства, іншого центрального органу виконавчої влади, що ліквідується.

Механізм здійснення заходів, пов`язаних з утворенням, реорганізацією або ліквідацією центральних органів виконавчої влади та їхніх територіальних органів визначений Порядком здійснення заходів, пов`язаних з утворенням, реорганізацією або ліквідацією міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 20.10.2011 року № 1074 (далі - Порядок).

Відповідно до пункту 2 Порядку органи виконавчої влади утворюються, реорганізуються або ліквідуються Кабінетом Міністрів України за поданням Прем`єр-міністра України.

За змістом пунктів 4, 5 Порядку орган виконавчої влади утворюється шляхом утворення нового органу виконавчої влади або в результаті реорганізації (злиття, поділу, перетворення) одного чи кількох органів виконавчої влади. Орган виконавчої влади припиняється шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації.

Згідно з пунктом 6 Порядку права та обов`язки органів виконавчої влади переходять, зокрема, у разі ліквідації органу виконавчої влади і передачі його завдань та функцій іншим органам виконавчої влади - до органів виконавчої влади, визначених відповідним актом Кабінету Міністрів України.

Відповідно до пункту 7 Порядку майнові права та обов`язки органів виконавчої влади у разі їх злиття, приєднання або перетворення переходять правонаступникові на підставі передавального акта, а у разі їх поділу - згідно з розподільчим балансом. У разі ліквідації органу виконавчої влади складається ліквідаційний баланс. Кабінет Міністрів України приймає рішення щодо подальшого використання нерухомого майна органу виконавчої влади, що ліквідується, та визначає суб`єкта управління підприємств, установ та організацій, що належать до сфери управління такого органу.

Пунктом 13 Порядку передбачено, що акт Кабінету Міністрів України про можливість забезпечення здійснення утвореним органом виконавчої влади повноважень та виконання функцій органу виконавчої влади, що припиняється, видається після здійснення заходів, пов`язаних з державною реєстрацією утвореного органу виконавчої влади як юридичної особи публічного права, затвердженням положення про нього, структури та штатного розпису його апарату, кошторису та заповненням 30 відсотків вакансій.

Так, Верховний Суд у складі Касаційного господарського суду у постанові від 09.09.2019 року в справі № 916/376/15-г дійшов висновку, що інститут правонаступництва органів державної влади різниться від інституту правонаступництва суб`єктів приватного права, оскільки є більш ширшим за змістом, включаючи в себе: правонаступництво в завданнях, функціях та повноваженнях як складових категорії компетенції органу виконавчої влади, а також щодо конкретних управлінських (організаційних) прав та обов`язків, які складають зміст відповідних правовідносин - тобто публічне правонаступництво за якого відбувається перехід владних прав та функції органу, що реорганізовується до органу, що створюється та правонаступництво в майнових приватних правовідносинах, у яких орган влади виступає як юридична особа приватного права.

У випадку публічного правонаступництва перехід таких прав та обов`язків оформлюється нормативним актом, тоді як правонаступництво в майнових приватних правовідносинах здійснюється на підставі передавального акту (частина 2 статті 107 Цивільного кодексу України, пункт 7 Порядку). При цьому юридична особа є припиненою з дати внесення до Єдиного державного реєстру запису про державну реєстрацію припинення юридичної особи.

Вказані висновки Верховного Суду викладені щодо правовідносин публічного правонаступництва в майнових приватних відносинах у зв`язку з припиненням юридичної особи в результаті реорганізації.

Тобто при реорганізації юридична особа припиняється, але її права та обов`язки в порядку правонаступництва переходять до нової (іншої) юридичної особи.

Ліквідація юридичної особи публічного права здійснюється розпорядчим актом органу державної влади, органу місцевого самоврядування або уповноваженою на це особою. У цьому акті має бути наведено обґрунтування доцільності відмови держави від виконання завдань та функцій такої особи або їх передачі іншим органам виконавчої влади. Якщо таке обґрунтування наведене, то у такому випадку має місце ліквідація юридичної особи публічного права, а якщо ні, то самого лише посилання на те, що особа ліквідується, є недостатнім. Також, підлягає оцінці і правовий акт, що став підставою ліквідації, зокрема: чи припинено виконання функцій ліквідованого органу, чи покладено виконання цих функцій на інший орган (аналогічний висновок викладено Верховним Суд у складі Касаційного адміністративного суду у постанові від 21.03.2018 року в справі № 802/651/16-а).

Суд враховує, що публічне правонаступництво органів державної влади є окремим, особливим видом правонаступництва, під таким терміном розуміється перехід в установлених законом випадках прав та обов`язків одного суб`єкта права іншому.

Отже, правонаступництво у сфері управлінської діяльності органів державної влади (публічне правонаступництво) передбачає повне або часткове передання (набуття) адміністративної компетенції одного суб`єкта владних повноважень (суб`єкта публічної адміністрації) до іншого або внаслідок припинення первісного суб`єкта, або внаслідок повного чи часткового припинення його адміністративної компетенції.

У такому разі також відбувається вибуття суб`єкта владних повноважень із публічних правовідносин.

При цьому, можна виділити дві форми адміністративного (публічного) правонаступництва: 1) фактичне (або компетенційне адміністративне правонаступництво), тобто таке, де вирішуються питання передачі фактичних повноважень від одного до іншого органу, посадової особи (або повноважень за компетенцією) та 2) процесуальне правонаступництво.

Фактичне (компетенційне) адміністративне (публічне) правонаступництво - це врегульовані нормами адміністративного права умови та порядок передання адміністративної компетенції від одного суб`єкта владних повноважень (суб`єкта публічної адміністрації) до іншого, який набуває певні владні повноваження внаслідок ліквідації органу чи посади суб`єкта владних повноважень, припинення первісного суб`єкта, або внаслідок повного чи часткового припинення компетенції органу публічної адміністрації чи припинення повноважень посадової особи.

Процесуальне правонаступництво - це унормована можливість заміни судом (на будь-якій стадії процесу судового розгляду справи в суді першої, апеляційної та касаційної інстанцій) сторони чи третьої особи іншим суб`єктом, коли права та обов`язки суб`єкта владних повноважень перейшли від сторони до іншого суб`єкта владних повноважень, а також можливість суб`єкта публічної адміністрації (правонаступника) вступити в судовий процес як сторона чи третя особа.

Аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 22.01.2020 року в справі № 2а-15057/09/2670.

Тому, у вирішенні питань, пов`язаних з таким правонаступництвом, необхідно здійснювати аналіз доказів переходу відповідних прав і обов`язків.

Судом встановлено, що постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 року № 102 "Питання реалізації Концепції реформування системи державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища":

- утворено як юридичні особи публічного права міжрегіональні територіальні органи Державної екологічної інспекції за переліком згідно з додатком 1;

- ліквідовано як юридичні особи публічного права територіальні органи Державної екологічної інспекції за переліком згідно з додатком 2;

У додатку 1 до постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 року № 102 серед міжрегіональних територіальних органів Держекоінспекції, що утворюються, вказана Державна екологічна інспекція Cтоличного округу (м. Київ та Київська область), а в додатку 2 цієї ж постанови серед територіальних органів Держекоінспекції, що ліквідуються, вказана Державна екологічна інспекція у м. Києві.

Разом із тим, постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 року № 102 "Питання реалізації Концепції реформування системи державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища" також установлено, що територіальні органи Державної екологічної інспекції, що ліквідуються, продовжують виконувати свої повноваження до передачі таких повноважень територіальним органам, які утворюються згідно з пунктом 1 цієї постанови.

Проте прокурором в установленому законом порядку не було обґрунтовано та не було надано жодних доказів на підтвердження факту передачі відповідних повноважень від позивача до Державної екологічної інспекції Cтоличного округу, а також доказів припинення виконання функцій Державною екологічною інспекцією у м. Києві, чи фактичного покладення виконання цих функцій на Державну екологічну інспекцію Cтоличного округу.

Судом також враховано, що відповідно до актуальний відомостей про Державну екологічну інспекцію у місті Києві (), зазначених у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, остання з 02.10.2018 року перебуває у стані припинення. Відомостей про ліквідацію позивача як юридичної особи чи його правонаступників наведений реєстр не містить.

У той же час проведення державної реєстрації юридичної особи - Державної екологічної інспекції Cтоличного округу () відбулося 29.05.2018 року (номер запису: 0075354).

Однак прокурором не було обґрунтовано наявності правових підстав для здійснення заміни позивача його процесуальним правонаступником, у тому числі на час нового розгляду справи № 910/3158/19, враховуючи звернення прокурора до господарського суду міста Києва з даним позовом в інтересах держави в особі саме Державної екологічної інспекції у місті Києві у березні 2019 року, тобто вже після прийняття постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 року № 102 "Питання реалізації Концепції реформування системи державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища", а також внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відомостей про перебування Державної екологічної інспекції у місті Києві () у стані припинення та інформації про проведення державної реєстрації юридичної особи - Державної екологічної інспекції Cтоличного округу ().

Враховуючи наведені обставини, суд дійшов висновку про відсутність на час розгляду клопотання прокурора від 28.04.2021 року № 9/659вих.21 про заміну позивача у справі - Державної екологічної інспекції у місті Києві його процесуальним правонаступником - Державною екологічною інспекцією Столичного округу, правових підстав для задоволення означеного клопотання.

Керуючись статтями 52, 234 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні клопотання прокурора від 28.04.2021 року № 9/659вих.21 про заміну позивача у справі № 910/3158/19 - Державної екологічної інспекції у місті Києві його процесуальним правонаступником - Державною екологічною інспекцією Столичного округу, відмовити.

2. Ухвала набирає законної сили 08.06.2021 року та може бути оскаржена в порядку, передбаченому пункту 17.5 частини 1 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено та підписано 11.06.2021 року.

Суддя В.С. Ломака