РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

24.05.2021Справа № 910/1600/21

За позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Спільне підприємство «Аквавінтекс»
доАнтимонопольного комітету України
провизнання протиправним та скасування рішення
Суддя Босий В.П.

секретар судового засідання Єрмак Т.Ю.

Представники сторін:

від позивача:Носенко І.П.
від відповідача:Бабченко Ю.Ю., Маврічева К.І.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Спільне підприємство «Аквавінтекс» (надалі - «Товариство») звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Антимонопольного комітету України (надалі - АМК) про визнання протиправним та скасування рішення.

Позовні вимоги обґрунтовані незаконним прийняттям Антимонопольним комітетом України рішення про порушення законодавства про захист від недобросовісної конкуренції та накладення штрафу №719-р від 12.11.2020, у зв`язку з чим позивач просить суд визнати таке рішення протиправним та скасувати його.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.02.2021 відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання.

У відзиві на позовну заяву відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог у зв`язку з тим, що наявність будь-яких прав на об`єкти інтелектуальної власності позивача не звільняє його від відповідальності за порушення про захист від недобросовісної конкуренції, а вирішення питання наявності чи відсутності в діях суб`єкта господарювання порушень законодавства про захист економічної конкуренції є дискреційними повноваженнями АМК.

Позивач проти доводів відповідача заперечує у наданій відповіді на відзив на позовну заяву, оскільки, на його думку, поданим відзивом на позовну заяву жодним чином не обґрунтовано правомірність оскаржуваного рішення №719-р від 12.11.2020 про порушення законодавства про захист від недобросовісної конкуренції та накладення штрафу.

У поданих запереченнях на відповідь на відзив на позовну заяву відповідач проти висловлених тверджень позивача заперечує повністю та вказує на правомірність прийнято рішення №719-р від 12.11.2020.

Протокольною ухвалою суду від 19.04.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 17.05.2021.

Представник позивача в судовому засіданні 17.05.2021 надав пояснення по суті спору, позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити повністю.

Представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечувала з огляду на викладені у відзиві на позовну заяву обставини.

В судовому засіданні 24.05.2021 судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про Антимонопольний комітет України» Антимонопольний комітет України є державним органом із спеціальним статусом, метою діяльності якого є забезпечення державного захисту конкуренції у підприємницькій діяльності та у сфері державних закупівель. При цьому, особливості спеціального статусу Антимонопольного комітету України обумовлюються його завданнями та повноваженнями, в тому числі роллю у формуванні конкурентної політики, та визначаються цим Законом, іншими актами законодавства і полягають, зокрема, в особливому порядку призначення та звільнення Голови Антимонопольного комітету України, його заступників, державних уповноважених Антимонопольного комітету України, голів територіальних відділень Антимонопольного комітету України, у спеціальних процесуальних засадах діяльності Антимонопольного комітету України, наданні соціальних гарантій, охороні особистих і майнових прав працівників Антимонопольного комітету України на рівні з працівниками правоохоронних органів, в умовах оплати праці.

Стаття 3 зазначеного Закону до основних завдань Антимонопольного комітету України відносить участь у формуванні та реалізації конкурентної політики в частині здійснення державного контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції на засадах рівності суб`єктів господарювання перед законом та пріоритету прав споживачів, запобігання, виявлення і припинення порушень законодавства про захист економічної конкуренції.

Приписами ст. 4 Закону України «Про Антимонопольний комітет України» визначено, що Антимонопольний комітет України будує свою діяльність на принципах: законності; гласності; захисту конкуренції на засадах рівності фізичних та юридичних осіб перед законом та пріоритету прав споживачів.

Частиною 1 статті 7 Закону України «Про Антимонопольний комітет України» визначено, що у сфері здійснення контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції Антимонопольний комітет України має повноваження, в тому числі, розглядати заяви і справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та проводити розслідування за цими заявами і справами; приймати передбачені законодавством про захист економічної конкуренції розпорядження та рішення за заявами і справами, перевіряти та переглядати рішення у справах, надавати висновки щодо кваліфікації дій відповідно до законодавства про захист економічної конкуренції; перевіряти суб`єкти господарювання, об`єднання, органи влади, органи місцевого самоврядування, органи адміністративно-господарського управління та контролю щодо дотримання ними вимог законодавства про захист економічної конкуренції та під час проведення розслідувань за заявами і справами про порушення законодавства про захист економічної конкуренції;при розгляді заяв і справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, проведенні перевірки та в інших передбачених законом випадках вимагати від суб`єктів господарювання, об`єднань, органів влади, органів місцевого самоврядування, органів адміністративно-господарського управління та контролю, їх посадових осіб і працівників, інших фізичних та юридичних осіб інформацію, в тому числі з обмеженим доступом тощо.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про Антимонопольний комітет України» Антимонопольний комітет України здійснює свою діяльність відповідно до Конституції України, Законів України «Про захист економічної конкуренції», «Про захист від недобросовісної конкуренції», цього Закону, інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до цих законів.

Згідно ч. 1 ст. 35 Закону України «Про захист економічної конкуренції» розгляд справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції починається з прийняттям розпорядження про початок розгляду справи та закінчується прийняттям рішення у справі.

За змістом ст. 30 Закону України «Про захист від недобросовісної конкуренції» органи Антимонопольного комітету України у справах про недобросовісну конкуренцію приймають обов`язкові для виконання рішення зокрема про: визнання факту недобросовісної конкуренції; накладання штрафів.

АМК, розглянувши матеріали справи №127-26.4/135-18 про порушення Товариством законодавства про захист від недобросовісної конкуренції, прийняв рішення від 12.11.2020 «Про порушення законодавства про захист від недобросовісної конкуренції та накладення штрафу» №719-р (надалі - Рішення №719-р), яким постановлено:

- визнати, що Товариство вчинило порушення, передбачене статтею 151 Закону України «Про захист від недобросовісної конкуренції», у вигляді повідомлення неточних відомостей на етикетках та контретикетках вина «ALAZANI VALLEY SHEREULI» (білого напівсолодкого та червоного напівсолодкого) власного виробництва, які можуть свідчити та бути сприйнятими як інформація про іноземне походження цих напоїв;

- за порушення, зазначене в пункті 1 резолютивної частини цього рішення, накласти на Товариство штраф у розмірі 693 252,00 грн.

Спір у справі виник у зв`язку з наявністю, на думку позивача, підстав для визнання такого рішення протиправним та його скасування.

Зокрема, позивач зазначає, що Рішення прийняте відповідачем з неповним з`ясуванням обставин справи, з недоведеністю обставин, які мають значення для справи і які визнано встановленими, з невідповідністю висновків, викладених у рішенні, обставинам справи, що призвело до винесення неправомірного рішення.

Судом встановлено, що до АМК надійшла заява громадянина України ОСОБА_1 від 17.10.2018 б/н (вх. Комітету №14-01/320-АМ від 26.10.2018) про наявність у діях Товариства ознак порушення законодавства про захист від недобросовісної конкуренції під час виробництва / реалізації вина червоного та білого з позначенням «ALAZANI VALLEY SHEREULI» тощо (далі - Напої).

Розпорядженням державного уповноваженого АМК від 07.12.2018 №09/303-р розпочато розгляд справи №127-26.4/135-18 за ознаками вчинення Товариством порушення, передбаченого статтею 151 Закону України «Про захист від недобросовісної конкуренції», у вигляді поширення інформації, що вводить в оману.

Під час розгляду даної справи, відповідачем встановлені наступні обставини.

Товариство здійснює на території України виробництво Коньяків України ординарних, вин виноградних ординарних столових « Мускат Дель Мар », « Мускатель Південний торгівельної марки Масандра » тощо.

Товариством здійснює виробництво Напоїв, використовуючи при цьому оформлення етикеток, які в пересічного споживача можуть скласти уявлення про те, що зазначені Напої є винами, які мають відношення до Республіки Грузія.

Зовнішнє оформлення етикеток Напоїв вина червоного напівсолодкого «Шереулі Алазанська Долина» являє собою прямокутник темно-синього кольору, а вина білого напівсолодкого « Шереулі Алазанська Долина » - прямокутник світложовтого кольору, на яких розміщені такі елементи: - у верхній частині обох видів етикеток розміщено позначення червоного хреста на золотому фоні, який схожий на елемент прапора Республіки Грузія; - нижче літерами грузинського алфавіта золотого кольору розміщено напис; - під ним на етикетці розміщено назви Напоїв: на етикетці вина червоного напівсолодкого напис виконано великими літерами білого кольору, а на етикетці вина білого напівсолодкого - великими літерами чорного кольору « АЛАЗАНСЬКА ДОЛИНА »; - нижче розміщено позначення, виконане золотим кольором, «ШЕРЕУЛІ», під яким літерами грузинського алфавіта білого та чорного кольорів розміщено напис; - під ним міститься напис «Georgian Collection». Вказані позначення є домінуючими.

Далі зазначено, зокрема, таку інформацію: вміст спирту 9,0-13,0 % об. Місткість 0,75 L, вміст цукру 3,0-8,0 % мас, вино ординарне столове напівсолодке червоне або вино ординарне столове напівсолодке біле.

Нижче розміщено напис «Україна», виконаний маленькими літерами золотого кольору, які складно прочитати.

Під ним наведено інформацію про виробника: ТОВ «СП «АКВАВІНТЕКС», Україна, 67832, Одеська обл., Овідіопольський р-н, смт Великодолинське, вул. Центральна, б. 126, тел./факс. (04851) 4-14-98 ДСТУ 4806:2007.

Крім цього, на пляшках Напоїв під етикеткою наклеєно стрічку з такими позначеннями: «SHEREULI®», «ALAZANI VALLEY».

На контретикетках Напоїв зазначено, зокрема, таке: вино ординарне столове напівсолодке червоне або вино ординарне столове напівсолодке біле, «АЛАЗАНСЬКА ДОЛИНА ШЕРЕУЛІ», «ALAZANI VALLEY SHEREULI», «Georgian Collection», « ШЕРЕУЛІ ®».

На контретикетці вина ординарного столового напівсолодкого червоного зазначено таку інформацію про вино: «Вино насиченого червоного кольору з фіолетовими відблисками. Має фруктовий, з приємною терпкістю аромат. Склад: продукт повного бродіння подрібненого свіжого винограду сорту Сапераві та суміші інших червоних європейських сортів винограду, концентрат виноградного соку. Як антиоксидант використано діоксин сірки. Зберігати в затемнених вентильованих приміщеннях, що не мають стороннього запаху за вологості повітря не більше 85% та температурі від мінус 2є С до 16 єС. Виробник гарантує відповідність якості продукту за умови дотримування правил транспортування та зберігання тощо».

На контретикетці вина ординарного столового напівсолодкого білого зазначено таку інформацію про вино: «Вино золотистого кольору з гармонійним квітковим ароматом. Склад: продукт повного бродіння подрібненого свіжого винограду сорту Ркацетелі та білих європейських сортів винограду, концентрат виноградного соку. Як антиоксидант використано діоксин сірки. Зберігати в затемнених вентильованих приміщеннях, що не мають стороннього запаху за вологості повітря не більше 85% та температурі від мінус 2є С до 16 єС. Виробник гарантує відповідність якості продукту за умови дотримування правил транспортування та зберігання тощо».

На думку відповідача, сукупність текстової та графічної інформації, розміщеної таким чином на лицьовій поверхні етикеток та контретикеток Напоїв, може скласти у споживача уявлення про те, що зазначена продукція має відношення до Республіки Грузія.

Позначення « АЛАЗАНСЬКА ДОЛИНА ШЕРЕУЛІ », « ALAZANI VALLEY SHEREULI », « Georgian Collection », « ШЕРЕУЛІ ®», які містяться на етикетках Напоїв, виконано великими літерами, які легко прочитати, у той час як напис «Україна» та інформація про виробника, які розміщено в нижній частині етикеток Напоїв, виконано маленькими літерами, ці написи можна побачити лише з близької відстані від Напоїв, якщо ретельно роздивитись пляшку.

Отже, напис «Україна» та інформацію про виробника можна побачити лише з близької відстані від Напою, якщо уважно вивчити всі написи. Тобто, на етикетках Напоїв розміщено суперечливу інформацію про їх походження.

Зазначення на етикетці суперечливої інформації щодо походження продукції, а саме: « АЛАЗАНСЬКА ДОЛИНА ШЕРЕУЛІ », « ALAZANI VALLEY SHEREULI », « Georgian Collection », «ШЕРЕУЛІ®», може скласти у споживачів уявлення про те, що Напої мають відношення до Республіки Грузія, та вплинути на наміри споживачів щодо їх придбання.

Крім того, за наявною в АМК інформацією, до складу вина виробництва Товариства не входять виноматеріали походженням з Республіки Грузія.

Тобто, Товариство розміщує неточну інформацію про походження продукції, що може надати йому неправомірних переваг у конкуренції на ринку алкогольних напоїв.

Відповідно до пункту 12 статті 1 Закону України «Про виноград та виноградне вино» вино - алкогольний напій, вироблений з винограду, міцність якого набувається внаслідок спиртового бродіння роздушених ягід або свіжовіджатого соку, а в разі виготовлення вин кріплених - підвищується шляхом додавання спирту етилового, ректифікованого та/або спирту етилового ректифікованого виноградного, та/або дистиляту виноградного спиртового. Міцність вин може становити від 9 до 20 відсотків об`ємних. Органолептичні якості вина повинні відповідати природному складу винограду або відтворювати особливості, набуті внаслідок купажування чи спеціальної технологічної обробки виноматеріалів.

Відповідно до частини десятої статті 5 Закону України «Про виноград та виноградне вино» забороняється видавати за іноземні українські вина, коньяки України і суміші (купажі) з іноземними винами (виноматеріалами, коньяками, коньячними спиртами).

Позначення, які розміщені на етикетках Напою обраним способом, можуть скласти у споживача уявлення про те, що зазначена алкогольна продукція має відношення до Республіки Грузія.

Повідомлення невизначеному колу осіб неточних відомостей про походження Напоїв через розміщення на їх етикетках та контретикетках інформації таким способом може вплинути на наміри споживачів щодо придбання цього товару.

Листом від 29.04.2020 № 65 (вх. АМК № 8-09/5831 від 08.05.2020) Товариство надало Комітету інформацію про обсяги виробництва та реалізації усіх об`ємів вина з позначенням «SHEREULI». Зокрема, Товариство надало обсяги виробництва та реалізації Напоїв у 2020 році, у той час як Комітетом 19.12.2019 йому були надані рекомендації № 72-рк припинити порушення законодавства про захист від недобросовісної конкуренції.

Отже, ТОВ «СП «АКВАВІНТЕКС» після надання Комітетом рекомендацій від 19.12.2019 № 72-рк продовжило виробництво та реалізацію Напоїв.

Ринок виробництва та реалізації вина в Україні, на якому діє Товариство, є конкурентним. Зокрема, серед основних виробників, вина яких реалізуються в Україні, є: товариство з обмеженою відповідальністю «Промислово - Торговельна Компанія Шабо» (середня ціна - 55 грн.), товариство з обмеженою відповідальністю «Інкерман Україна» (середня ціна - 88 грн.), товариство з обмеженою відповідальністю «Одеський завод класичних вин» (середня ціна - 100 грн.).

Крім того, на ринку України широко представлені вина виробництва Республіки Грузія, зокрема, таких виробників: товариство з обмеженою відповідальністю «Бадагоні» (Республіка Грузія) (середня ціна - 155 грн.), акціонерне товариство «Теліані Велі» (Республіка Грузія) (середня ціна - 180 грн.), товариство з обмеженою відповідальністю «Виноробна компанія Шумі» (Республіка Грузія) (середня ціна - 190 грн.) тощо.

АМК дійшов висновку, що стимулювання зацікавленості споживачів шляхом поширення неточної інформації про країну походження товару може надати неправомірних переваг на ринку та поставити Товариство у більш вигідне становище порівняно з іншими суб`єктами господарювання, які діють на відповідному ринку.

Тобто, Товариство може посилити свою конкурентну позицію не завдяки власним досягненням, а шляхом поширення неточних відомостей щодо походження продукції.

Отже, на думку відповідача, поширення Товариством інформації, що вводить в оману, може вплинути на наміри споживачів щодо придбання вина виробництва саме Товариства, завдяки чому конкуренти можуть втратити своїх введених в оману потенційних споживачів, а Товариство, у свою чергу, отримати переваги в конкуренції під час реалізації товару.

Відповідно до Закону України «Про захист від недобросовісної конкуренції», недобросовісною конкуренцією є будь-які дії у конкуренції, що суперечать торговим та іншим чесним звичаям у господарській діяльності (стаття 1 Закону України «Про захист від недобросовісної конкуренції»). Недобросовісною конкуренцією є такі дії у конкуренції, як, зокрема, поширення інформації, що вводить в оману (стаття 15-1 Закону України «Про захист від недобросовісної конкуренції»).

Відповідно до вимог статті 15-1 Закону України «Про захист від недобросовісної конкуренції» поширенням інформації, що вводить в оману, є повідомлення суб`єктом господарювання, безпосередньо або через іншу особу, одній, кільком особам або невизначеному колу осіб, у тому числі в рекламі, неповних, неточних, неправдивих відомостей, зокрема, внаслідок обраного способу їх викладення, замовчування окремих фактів чи нечіткості формулювань, що вплинули або можуть вплинути на намір цих осіб щодо придбання (замовлення) чи реалізації (продажу, поставки, виконання, надання) товарів, послуг цього суб`єкта господарювання.

Інформацією, що вводить в оману, є, зокрема, відомості, які:

- містять неповні, неточні або неправдиві дані про походження товару, виробника, продавця, спосіб виготовлення, джерела та спосіб придбання, реалізації, кількість, споживчі властивості, якість, комплектність, придатність до застосування, стандарти, характеристики, особливості реалізації товарів, робіт, послуг, ціну і знижки на них, а також про істотні умови договору;

- містять неповні, неточні або неправдиві дані про фінансовий стан чи господарську діяльність суб`єкта господарювання;

- приписують повноваження та права, яких не мають, або відносини, в яких не перебувають;

- містять посилання на обсяги виробництва, придбання, продажу чи поставки товарів, виконання робіт, надання послуг, яких фактично не було на день поширення інформації.

Таким чином, дії Товариства, які полягають у поширенні на етикетках/контретикетках позначень у вигляді грузинської писемності, та позначення, що схожий на елемент (хрест) прапора Грузії, містять ознаки порушення законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченого статтею 15-1 Закону України «Про захист від недобросовісної конкуренції», у вигляді поширення інформації, що вводить в оману, шляхом повідомлення суб`єктом господарювання невизначеному колу осіб неточних відомостей щодо походження товару, що може вплинути на наміри цих осіб щодо придбання товарів цього суб`єкта господарювання.

При цьому, повідомлення невизначеному колу осіб неточних відомостей про походження Напоїв через розміщення на етикетці цієї продукції інформації таким способом може вплинути на наміри споживачів щодо придбання продукції та на набуття Товариством більш вигідного становища на ринку порівняно з іншими суб`єктами господарювання, які діють на відповідному ринку. Отже, Товариство може посилити конкурентну позицію та отримати неправомірні переваги в конкуренції не завдяки власним досягненням, а шляхом поширення неточних відомостей про походження зазначеної продукції.

Щодо твердження позивача про правомірність використання ним знаків для товарів та послуг, зареєстрованих у визначеному чинним законодавством України порядку, суд відзначає, що за змістом п. 5 ст. 16 Закону України ««Про охорону прав на знаки для товарів і послуг» свідоцтво надає його власнику виключне право забороняти іншим особам використовувати без його згоди, якщо інше не передбачено цим Законом: зареєстрований знак стосовно наведених у свідоцтві товарів і послуг; зареєстрований знак стосовно товарів і послуг, споріднених з наведеними у свідоцтві, якщо внаслідок такого використання можна ввести в оману щодо особи, яка виробляє товари чи надає послуги; позначення, схоже із зареєстрованим знаком, стосовно наведених у свідоцтві товарів і послуг, якщо внаслідок такого використання ці позначення і знак можна сплутати; позначення, схоже із зареєстрованим знаком, стосовно товарів і послуг, споріднених з наведеними у свідоцтві, якщо внаслідок такого використання можна ввести в оману щодо особи, яка виробляє товари чи надає послуги, або ці позначення і знак можна сплутати.

Відтак, реєстрація знака для товарів і послуг хоча і надає право на маркування товару, для якого відповідний знак для товарів і послуг зареєстровано, проте не надає права на поширення інформації, що вводить в оману із посиланням на відповідне свідоцтво та не може переважати право інших осіб (у тому числі потенційних споживачів) на одержання достовірної інформації про харчові продукти, зокрема правдивих даних про місце походження сировини, з якої виготовлений продукт.

Частиною першою статті 30 Закону України «Про захист від недобросовісної конкуренції» визначено, що органи Антимонопольного комітету України у справах про недобросовісну конкуренцію приймають обов`язкові для виконання рішення, зокрема, про: визнання факту недобросовісної конкуренції; припинення недобросовісної конкуренції; накладання штрафів.

Відповідно до статті 21 Закону вчинення суб`єктами господарювання дій, визначених цим Законом як недобросовісна конкуренція, тягне за собою накладення штрафу у розмірі до п`яти відсотків доходу (виручки) від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) суб`єкта господарювання за останній звітний рік, що передував року, в якому накладається штраф.

Накладення штрафу здійснюється відповідно до частин третьої - сьомої статті 52 Закону України «Про захист економічної конкуренції».

Відповідно до копії форми 2 «Звіт про фінансові результати» за 2019 рік чистий дохід Відповідача від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) у 2019 році становив 66 346 000,00 грн.

Згідно з частиною першою статті 59 Закону України «Про захист економічної конкуренції» підставами для зміни, скасування чи визнання недійсними рішень органів Антимонопольного комітету України є: неповне з`ясування обставин, які мають значення для справи; недоведення обставин, які мають значення для справи і які визнано встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні, обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Розглядаючи позов про визнання недійсним Рішення АМК, господарський суд має не встановлювати безпосередньо наявність чи відсутність акта недобросовісної конкуренції з боку Товариства, а зобов`язаний перевірити наявність чи відсутність визначених законом підстав для визнання Рішення АМК недійсним (стаття 59 Закону України «Про захист економічної конкуренції»).

Як встановлено ст.ст. 73, 74 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Статтею 79 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Одночасно, надаючи оцінку доводам учасників судового процесу судом враховано, що згідно ч. 4 ст. 11 Господарського процесуального України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Положення означеної статті повністю узгоджуються з приписами ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини».

Згідно ст. 6 Конвенції з прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У рішенні Європейського суду з прав людини «Серявін та інші проти України» вказано, що усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п. 29). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), N 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (див. рішення у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії» (Hirvisaari v. Finland), №49684/99, п. 30, від 27 вересня 2001 року).

Враховуючи наведене, з`ясувавши повно і всебічно обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, надавши оцінку всім аргументам учасників справи, суд дійшов висновку про те, що доводи позивача про те, що оскаржуване Рішення АМК ґрунтується на помилкових висновках, прийняте з неповним та необ`єктивним з`ясуванням обставин справи, що призвело до невідповідних висновків та винесення неправомірного рішення, являються непідтвердженими, необґрунтованими і такими, що не відповідають обставинам справи. Фактично позивачем не надано будь-яких доказів на підтвердження власних доводів; а всі заперечення проти висновків Комітету зводяться до переоцінки встановлених відповідачем обставин, подій та фактів.

В порядку, передбаченому ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З урахуванням викладених обставин, суд вважає позовні вимоги недоведеними, необґрунтованими, такими, що не відповідають фактичним обставинам справи і спростовані належним чином та у встановленому законом відповідачем, а відтак, заявлені вимоги задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 129, 233, 237-240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. В задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Спільне підприємство «Аквавінтекс» відмовити повністю.

2. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

3. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 07.06.2021.

Суддя В.П. Босий