УХВАЛА

09 червня 2021 року

м. Київ

Справа № 907/694/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Вронська Г.О. - головуюча, Бакуліна С.В., Кібенко О.Р.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Фізичної особи-підприємця Бабинця Василя Васильовича

на рішення Господарського суду Закарпатської області

у складі судді Ремецькі О.Ф.

від 14.12.2020

та постанову Західного апеляційного господарського суду

у складі колегії суддів: Якімець Г.Г., Бойко С.М., Бонк Т.Б.

від 22.04.2021

за позовом Власника індивідуального бізнесу Едмундас Кубіліус

до Фізичної особи-підприємця Бабинця Василя Васильовича

про стягнення 191406,24 грн,

ВСТАНОВИВ:

19 травня 2021 року Фізична особа-підприємець Бабинець Василь Васильович (далі - Скаржник) звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Господарського суду Закарпатської області від 14.12.2020 та постанову Західного апеляційного господарського суду від 22.04.2021, з викладеним у ній клопотанням про поновлення строку на касаційне оскарження.

Перевіривши касаційну скаргу, Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження з огляду на таке.

За приписами пункту 1 частини першої статті 293 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 287 ГПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Згідно з частиною п`ятою статті 12 ГПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є: 1) справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частина сьома статті 12 ГПК України визначає, що для цілей цього Кодексу розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2021 рік" установлено у 2021 році прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2021 року у сумі 2270,00 грн.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 163 ГПК України у позовах про стягнення грошових коштів ціна позову визначається сумою, яка стягується, або сумою, оспорюваною за виконавчим чи іншим документом, за якими стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку.

Предметом позову у цій справі є стягнення грошових коштів у сумі 191406,24 грн, про що зазначили суди попередніх інстанцій.

Верховний Суд у складі колегії суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду зазначив, що для оскарження судових рішень у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, скаржникові необхідно довести та обґрунтувати наявність передбачених пунктом 2 частини третьої статті 287 ГПК України підстав (постанова від 21.05.2021 у справі №905/1623/20).

За змістом касаційної скарги Скаржника підставами касаційного оскарження є підпункти "в", "г" пункту 2 частини третьої статті 287 ГПК України. Винятковість справи для нього обґрунтовує тим, що сума до стягнення є значною для сім`ї Скаржника. Стягнення такої суми може поставити сім`ю у скрутне фінансове становище та неможливість у подальшому здійснювати підприємницьку діяльність. Також Скаржник вважає, що суди попередніх інстанцій помилково дійшли висновку, що справа №907/694/20 є малозначною та не є складною.

З огляду на зміст касаційної скарги, наведені Скаржником у касаційній скарзі доводи не дають підстав для висновку про те, що справа є винятковою для Скаржника, оскільки останні обґрунтовані припущеннями щодо скрутного фінансового становища та неможливістю у подальшому здійснювати підприємницьку діяльність. Докази на підтвердження зазначених обставин Скаржник не надав.

Суд не вважає наведені Скаржником обґрунтування такими, що дають підстави для відкриття касаційного провадження у цій справі, оскільки доводи Скаржника зводяться до висловлення незгоди з оскаржуваними рішеннями та проханням переоцінки встановлених судами попередніх інстанцій обставин та дослідження доказів, що виходить за межі повноважень Верховного Суду.

Щодо посилань Скаржника на помилковість віднесення справи №907/694/20 до категорії малозначних Суд зазначає наступне.

Суд звертає увагу Скаржника на частину п`яту статті 12 ГПК України, відповідно до якої малозначними справами є: 1) справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Проаналізувавши положення цієї норми Суд зазначає, що в першому випадку справа є малозначною, визначеною законом, у другому - визначеною судом.

При цьому, частинами першою та другою статті 247 ГПК України встановлено, що у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи. У порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції господарського суду, за винятком справ, зазначених у частині 4 цієї статті.

Водночас частиною третьою статті 247 цього Кодексу встановлено, що при вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) ціну позову; 2) значення справи для сторін; 3) обраний позивачем спосіб захисту; 4) категорію та складність справи; 5) обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначити експертизу, викликати свідків тощо; 6) кількість сторін та інших учасників справи; 7) чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; 8) думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Господарський суд Закарпатської області в ухвалі від 09.10.2020 зазначив про те, що дослідивши матеріали позовної заяви, оцінивши предмет та підстави позову, керуючись нормами статті 247 ГПК України, дійшов висновку про те, що справа №907/694/20 підлягає розгляду у порядку спрощеного позовного провадження. Будь-яких клопотань щодо розгляду справи з повідомленням (викликом) сторін подано не було.

Обговоривши доводи, зазначені у касаційній скарзі щодо наявності підстав для відкриття касаційного провадження, Суд дійшов висновку про відсутність обставин, що підпадають під дію пункту 2 частини третьої статті 287 ГПК України, за яких Суд міг би визнати справу №907/694/20 такою, судові рішення у якій можуть бути переглянуті в касаційному порядку.

Отже, Суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі №907/694/20 за касаційною скаргою Скаржника на підставі пункту 1 частини першої статті 293 ГПК України.

У зв`язку з відмовою у відкритті касаційного провадження Суд не розглядає клопотання Скаржника про поновлення строку на касаційне оскарження.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 12, 163, 234, 287, 293 ГПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі №907/694/20 за касаційною скаргою Фізичної особи-підприємця Бабинця Василя Васильовича на рішення Господарського суду Закарпатської області від 14.12.2020 та постанову Західного апеляційного господарського суду від 22.04.2021.

2. Надіслати копії ухвали учасникам справи.

3. Надіслати скаржнику касаційну скаргу разом з доданими до неї матеріалами. Копію касаційної скарги залишити у Верховному Суді.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуюча Г. Вронська

Судді С. Бакуліна

О. Кібенко