ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" травня 2021 р. Справа№ 920/132/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Гарник Л.Л.

суддів: Верховця А.А.

Сотнікова С.В.

секретар судового засідання Ковган О.І.

за участю представників учасників провадження відповідно до протоколу судового засідання від 27.05.2021

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Господарського суду Сумської області від 16.03.2021

у справі № 920/132/21 (суддя Соп`яненко О.Ю.)

за заявою ОСОБА_1

про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність

В С Т А Н О В И В :

Ухвалою Господарського суду Сумської області від 12.02.2021 у справі № 920/132/21 заяву від 08.02.2021 (вх. № 749 від 09.02.2021) ОСОБА_1 (ддалі - ОСОБА_1 ) про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи - залишено без руху; встановлено строк - десять днів з дня вручення ухвали суду, на усунення недоліків заяви шляхом подання до суду доказів внесення на депозитний рахунок Господарського суду Сумської області 34 050 грн. авансування боржником винагороди арбітражному керуючому; роз`яснено заявнику, що в разі не усунення всіх недоліків у встановлений судом строк, заява вважається неподаною і повертається заявнику згідно з ч.4 ст.174 Господарського процесуального кодексу України та ст. 38 Кодексу України з процедур банкрутства; в задоволенні клопотання про нарахування та виплату грошової винагороди арбітражному керуючому (б/н від 06.02.2021) та клопотання про створення фонду кредиторами для винагороди арбітражному керуючому (б/н від 06.02.2021) відмовлено.

Ухвалою Господарського суду Сумської області від 16.03.2021 заяву ОСОБА_1 про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність повернуто заявнику.

Ухвала мотивована тим, що заява про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність не відповідає вимогам статті 116 Кодексу України з процедур банкрутства, оскільки боржником у строк, визначений судом в ухвалі від 12.02.2021, не додано доказів авансування боржником на депозитний рахунок суду винагороди керуючому реструктуризацією за три місяці виконання повноважень.

Не погоджуючись з ухвалою місцевого господарського суду, ОСОБА_1 звернулась до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою на ухвалу Господарського суду Сумської області від 16.03.2021 у справі № 920/132/21, в якій просить скасувати вказану ухвалу та передати справу до Господарського суду Сумської області для продовження розгляду.

Апеляційна скарга мотивована порушенням місцевим господарським судом норм процесуального права.

Скаржник зазначає, що ненадання доказів авансування боржником на депозитний рахунок суду винагороди керуючому реструктуризацією за три місяці виконання повноважень не може бути підставою для обмеження доступу до правосуддя.

Відповідно до витягу з протоколу автоматичного визначення складу колегії суддів від 02.04.2021 справа №920/132/21 передана на розгляд колегії суддів у складі: Гарник Л.Л. (головуючий суддя), Верховець А.А., Пантелієнко В.О.

У зв`язку з перебуванням на лікарняному судді Пантелієнка В.О., відповідно до витягу з протоколу повторного автоматичного визначення складу колегії суддів від 07.04.2021, справа №920/132/21 передана на розгляд колегії суддів у складі: Гарник Л.Л. (головуючий суддя), Верховець А.А., Сотніков С.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 12.04.2021 відкладено вирішення питання про відкриття чи відмову у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , повернення даної апеляційної скарги або залишення її без руху до надходження матеріалів справи №920/132/21 до Північного апеляційного господарського суду; витребувано з Господарського суду Сумської області матеріали справи № 920/132/21 за заявою ОСОБА_1 про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність.

28.04.2021 до Північного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи № 920/132/21.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 29.04.2021 поновлено ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду Сумської області від 16.03.2021 у справі № 920/132/21; відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Сумської області від 16.03.2021 у справі № 920/132/21; призначено справу до розгляду.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства та заслухавши пояснення присутнього представника скаржника, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції - зміні чи скасуванню, з наступних підстав.

Відповідно до частини 6 статті 12 ГПК України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі - Закону про банкрутство).

21.04.2019 набрав чинності Кодекс України з процедур банкрутства від 18.10.2018 року №2597-VIII, який введено в дію 21.10.2019 (далі - КУПБ).

Відповідно до статті 2 КУПБ провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.

Відповідно до статті 113 КУПБ провадження у справах про неплатоспроможність боржника - фізичної особи, фізичної особи-підприємця здійснюється в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб, з урахуванням особливостей, встановлених цією Книгою (Книга Четверта. Відновлення платоспроможності фізичної особи).

Приписами частини 3 статті 37 КУПБ визначено, що господарський суд залишає без руху заяву про відкриття провадження у справі з підстав, передбачених статтею 174 Господарського процесуального кодексу України, з урахуванням вимог цього Кодексу.

Згідно з положеннями частини 1 статті 174 ГПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до частини 2 статті 174 ГПК України, в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Заяву про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 подала без додержання вимог статті 116 КУПБ.

Відповідно до пункту 12 частини 3 статті 116 КУПБ, до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність додаються докази авансування боржником на депозитний рахунок суду винагороди керуючому реструктуризацією за три місяці виконання повноважень.

Згідно з приписами частини 2 статті 30 КУПБ розмір основної грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень керуючого реструктуризацією становить п`ять розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб за кожен місяць виконання арбітражним керуючим повноважень.

Частиною третьою статті 116 КУПБ встановлено, що докази здійснення авансування винагороди арбітражному керуючому у відповідному розмірі в обов`язковому порядку подаються до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність.

Відповідно до ч. 1 ст. 30 КУПБ, арбітражний керуючий виконує повноваження за грошову винагороду.

Частиною 2 ст. 30 КУПБ передбачено, що сплата основної винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень розпорядника майна, ліквідатора, керуючого санацією, керуючого реструктуризацією, керуючого реалізацією здійснюється за рахунок коштів, авансованих заявником (кредитором або боржником) на депозитний рахунок господарського суду, який розглядає справу, до моменту подання заяви про відновлення відкриття провадження у справі. Розмір основної грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень керуючого реструктуризацією становить п`ять розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб за кожен місяць виконання арбітражним керуючим повноважень.

Як вбачається з матеріалів заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, боржником не додано доказів, які підтверджують здійснення ним авансування винагороди керуючому реструктуризацією у встановленому порядку та розмірі.

Разом з тим, в основу апеляційної скарги покладені доводи про відсутність грошових коштів на сплату авансового внеску та можливість здійснення витрат на оплату послуг арбітражного керуючого після відкриття провадження у справі про неплатоспроможність за рахунок кредиторів.

Колегія суддів зазначає, що обов`язок боржника авансувати вищенаведену суму до звернення з відповідною заявою до суду передбачений Кодексом України з процедур банкрутства і подання доказів авансування є обов`язковою умовою, встановленою статтею 116 КУПБ.

КУзПБ та інші норми законодавства, не передбачають права боржника бути звільненим від авансування винагороди арбітражному керуючому при поданні такої заяви, як не передбачають можливості відстрочення чи розстрочення заявнику в авансуванні такої винагороди.

Зазначені висновки узгоджуються з правовими висновками, викладеними у постановах Верховного Суду від 24.09.2020 у справі № 910/2629/20, від 19.11.2020 у справі № 910/726/20, від 19.11.2020 у справі № 927/203/20.

Будь-яких положень, умов та підстав, за яких суд може відстрочити, розстрочити або звільнити заявника від здійснення авансування винагороди арбітражному керуючому чинним законодавством України не передбачено.

До того ж стаття 116 Кодексу України з процедур банкрутства не містить альтернативного положення про можливість розподілити між кредиторами зобов`язання сплатити кошти за відшкодування витрат арбітражного керуючого (винагороду), пов`язаних з виконанням повноважень у справі, а також створення фонду для авансування грошової винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого, як того просить заявник.

При цьому, підстави для застосування судом аналогії закону в даному конкретному випадку відсутні у зв`язку з однозначним врегулюванням даного питання про обов`язок боржника-фізичної особи здійснити авансування винагороди арбітражного керуючого в момент звернення із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність.

Позаяк, суд у відповідності до ч. 2 ст. 19 Конституції України зобов`язаний діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З огляду на викладене, у суду відсутні підстави для звільнення боржника здійснити авансування винагороди арбітражного керуючого, з покладенням такого обов`язку на кредиторів на стадії прийняття до розгляду заяви про неплатоспроможність.

Також безпідставними є посилання апелянта на обмеження в доступі до правосуддя, надмірність тягаря для неплатоспроможного боржника в разі авансування витрат, використовуючи при цьому практику Європейського суду з прав людини, помилково ототожнивши винагороду арбітражного керуючого та судовий збір.

Так, відповідно до ст.1 Закону України "Про судовий збір", судовий збір - це збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом.

Вказаний Закон встановлює обов`язковість сплати судового збору у розмірі 10 прожиткових мінімумів для працездатних осіб за подання заяви кредитора про відкриття провадження у справі про банкрутство і не передбачає сплати судового збору, якщо таку заяву подає боржник (виняток становлять заяви про затвердження плану санації, реструктуризації, але які подаються до відкриття провадження у справі про банкрутство).

Виходячи з вищенаведеної норми, держава врахувала можливість надмірного тягара для неплатоспроможного боржника, який має право, а в деяких випадках і зобов`язаний звернутися до суду із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Отже, на заявника - боржника в даній справі не покладено обов`язок сплати судового збору, тому всі його посилання на надмірність покладених судових витрат, обмеження доступу до правосуддя та практику Європейського суду з прав людини з цього приводу є безпідставними.

Винагорода арбітражному керуючому, як передбачено ст.30 КУПБ, це плата арбітражному керуючому за виконання ним своїх повноважень.

Статтею 10 КУПБ встановлено, що арбітражний керуючий є суб`єктом незалежної професійної діяльності.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 12 цього Кодексу передбачено право арбітражного керуючого отримувати винагороду в розмірі та в порядку, передбачених цим Кодексом.

Отже, виходячи з юридичної природи винагороди арбітражного керуючого, звільнення від її сплати не вплине на баланс інтересів держави та заявника в цій справі, оскільки є лише платою суб`єкту незалежної професійної діяльності за виконання ним своїх обов`язків. В той же час, звільнення заявника від авансування такої винагороди на етапі подання заяви вплине на баланс інтересів боржника та арбітражного керуючого, позбавивши останнього права на своєчасне отримання винагороди в останній день кожного календарного місяця виконання ним повноважень (абз.5 ч.2 ст.3 КУПБ).

Суд звертає увагу заявника на те, що відповідно до ст. 129 Конституції України здійснюючи свої конституційні обов`язки, господарські суди повинні дотримуватися принципів здійснення правосуддя, зокрема, принципу рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Враховуючи даний принцип господарський суд позбавлений права надавати перевагу будь-якій стороні, в тому числі, й у питанні звільнення від сплати винагороди керуючому реструктуризацією.

Відповідно до статті 38 КУПБ, господарський суд не пізніше п`яти днів з дня закінчення строку на усунення недоліків заяви повертає її та додані до неї документи без розгляду. Про повернення заяви про відкриття провадження у справі без розгляду господарський суд постановляє ухвалу.

Згідно з положеннями пункту 4 частини 1 статті 174 ГПК України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Відповідно до частин 6-7 статті 174 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Враховуючи викладене та зважаючи на те, що ОСОБА_1 до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність не додала доказів, які підтверджують здійснення нею авансування винагороди керуючому реструктуризацією у встановленому порядку та розмірі, що в свою чергу є обов`язковою передумовою для звернення фізичної особи з такою заявою до суду, беручи до уваги те, що відсутні підстави для покладення такого обов`язку на кредиторів, а також те, що вказані недоліки заяви боржником у строк, визначений ухвалою суду від 12.02.2021, усунуті не були, місцевий господарський суд дійшов вірного висновку про повернення заяви ОСОБА_1 без розгляду на підставі ч. 6 ст. 174 ГПК України та ч. 1 ст. 38 КУПБ.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правомірних висновків суду першої інстанції

За таких обставин Північний апеляційний господарський суд доходить висновку про те, що суд першої інстанції правильно застосував норми матеріального та процесуального права, а тому оскаржуване рішення суду відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи і підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 269, 275-276, 280-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду міста Києва від 16.03.2021 у справі № 920/132/21 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст. ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 07.06.2021.

Головуючий суддя Л.Л. Гарник

Судді А.А. Верховець

С.В. Сотніков