номер провадження справи 29/112/14
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.06.2021 Справа № 908/6036/14(908/2674/20)
м.Запоріжжя

Господарський суд Запорізької області у складі судді Кричмаржевського В.А.

за участю секретаря судового засідання Авраменко К.О.
розглянувши матеріали позовної заяви Приватного акціонерного товариства "Завод напівпровідників", код в ЄДР-31792555, м.Запоріжжя, в особі ліквідатора арбітражного керуючого Дейнегіної К.М.

до відповідача-1 Головного управління Державної казначейської служби України у м.Києві, код в ЄДР-37993783, 01601 м.Київ вул. Терещенківська, 11-А)

до відповідача-2 Головного управління ДПС у Запорізькій області, код в ЄДР-ВП 44118663, 69107 м.Запоріжжя просп. Соборний, 166, е-mail:
про стягнення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у розмірі - 1.726.868 грн.

у межах справи № 908/6036/14

про банкрутство Приватного акціонерного товариства "Завод напівпровідників", код в ЄДР-31792555, м.Запоріжжя

Кредитори:
1/ Товариство з обмеженою відповідальністю Спільне Українсько-Польське підприємство "АЙ.ТІ.ДЖІ-ІНВЕСТ", код в ЄДР-34461503 (27500 м.Світловодськ Кіровоградської області вул. П.Морозова, 3)

2/ Управління поліції охорони в Запорізькій області, код в ЄДР-40108947 (69118 м.Запоріжжя вул. Водограйна, 3)

3/ Товариство з обмеженою відповідальністю "ПРИЛАД ІМПЕКС АВТОМАТИЗАЦІЯ", код в ЄДР-33632208 (02088 м.Київ вул. Автотранспортна, 4)

4/ Товариство з обмеженою відповідальністю "Самсон Інжинірінг", код в ЄДР-32853646 (02002 м.Київ вул. Марини Раскової, 19, пов.10, кім. 4)

5/ Товариство з обмеженою відповідальністю "Фірма "Строитель", код в ЄДР-13615559 (69001 м.Запоріжжя бульвар Шевченка, 24/10)

6/ Товариство з обмеженою відповідальністю "Бердянськспецтранс", код в ЄДР-37778838 (71118 м.Бердянськ Запорізької області просп. Праці, 33/55, оф. 405)

7/ Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Запорізькій області, код в ЄДР-38625593 (69002 м.Запоріжжя вул.Фортечна, 65)

8/ Товариство з обмеженою відповідальністю "Евіта-Сервіс", код в ЄДР -30105811 (69057 м. Запоріжжя вул. Антенна, 8)

9/ Товариство з обмеженою відповідальністю "УКРЕЛЕКТРОМОНТАЖ ПЛЮС", код в ЄДР-33009508 (69009 м.Запоріжжя вул. Теплична, 10)

10/ Товариство з обмеженою відповідальністю "Запорізьке пусконалагоджувальне підприємство-461", код в ЄДР-32068248 (69036 м.Запоріжжя вул. Незалежної України, 80)

11/ Товариство з обмеженою відповідальністю "Енерго-Традиції", код в ЄДР-36097560 (69096 м.Запоріжжя вул. Каховська, 32)

12/ Товариство з обмеженою відповідальністю "Укрпромфінанс-Безпека", код в ЄДР-32377350 (02166 м. Київ просп. Лісовий, 25-а кв.43)

13/ Товариство з обмеженою відповідальністю "Партнер-Груп ЛТД", код в ЄДР-36802782 (69118 м.Запоріжжя вул. Новокузнецька, 4 оф.9)

14/ Товариство з обмеженою відповідальністю "Запорізький титано-магнієвий комбінат", код в ЄДР-38983006 (69000 м.Запоріжжя вул.Теплична,18)

15/ Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Ю-БЕЙС", код в ЄДР-42901825 (03150 м. Київ вул.Велика Васильківська, 55)

16/ Товариство з обмеженою відповідальністю "Налагоджувально-монтажне підприємство "Енергосервіс", код в ЄДР-32729704 (69063 м.Запоріжжя вул. Покровська, 30, офіс-207)

17/ Товариство з обмеженою відповідальністю "Електрокомплекс", код в ЄДР-32721642 (69037 м. Запоріжжя вул. Незалежної України, 39-А)

18/ Публічне акціонерне товариство "Запоріжжяобленерго", код в ЄДР -00130926 (69035 м. Запоріжжя вул. Сталеварів, 14)

19/ Товариство з обмеженою відповідальністю "Герметика-Україна", код в ЄДР-33428816 (25014 м. Кропивницький вул. В. Терешкової, 93)

20/ Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансово-Промислова Група "ДОНПРОМЕНЕРГО", код в ЄДР-37604038 (87518 м.Маріуполь Донецької області вул. Бахчиванджи, 72)

21/ Компанія "ALSIBOR LLC" (адреса для листування: 69008 м.Запоріжжя вул. Тролейбусна, 1-А)

22/ Товариство з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "АВАЛОН", код в ЄДР-24439255 (49052 м.Дніпро вул.Орлівська, 30/45)

23/ Товариство з обмеженою відповідальністю "Інфоком ЛТД", код в ЄДР-20501767 (69001 м. Запоріжжя бульвар Т.Шевченка, 56)

24/ Компанія Орт Клут Рехтсанвельте (Orth Kluth Rechtsanwaelte), код в ЄДР - DE196001277 (40221 Німеччина м. Дюссельдорф вул. Кайштрассе, 6)

25/ Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Олімп", код в ЄДР-43002027 (01024 м.Київ вул. І. Кудрі, 39 оф. 9,

e-mail: )

26/ Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Конкорд Факторинг", код в ЄДР-40487592, 01001 м.Київ вул. Михайлівська, 21-Б, нежиле приміщення №34 (адреса для листування: 03164 м.Київ вул. Генерала Наумова, 1)

27/ Публічне акціонерне товариство "Державний експортно-імпортний банк України", код в ЄДР-00032112 (03150 м.Київ вул. Горького, 127)

28/ Товариство з обмеженою відповідальністю "Інтер-Контакт", код в ЄДР-19350056 (01004 м.Київ вул. Шота Руставелі,16)

29/ Компанія "сентротерм інтернаціональ АГ" (centrotherm international AG), реєстраційний номер HRB 720013, Вюртембергер Штрассе, 31, 89143, Блаубойрен, Федеративна Республіка Німеччина (адреса для листування: 01015 м.Київ вул.Добровольчих Батальйонів, 1-ТОВ "МЮФ" ІНТЕГРІТЕС")

30/ Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації "Запоріжгаз", код в ЄДР-03345716 (69035 м.Запоріжжя вул. Заводська, 7)

31/ Головне управління ДПС у Запорізькій області з кодом в ЄДР-ВП 44118663, 69107 м.Запоріжжя просп.Соборний, 166, е-mail: )

32/ Державне підприємство "Дніпровський проектний інститут", код в ЄДР-14313369 (49008 м. Дніпро вул. Театральна, 6)

33/ Дочірнє підприємство "ПРОДІМПЕКС-ІКС" Товариства з обмеженою відповідальністю "Спецстройенерго", код в ЄДР-23222281 (25015 м.Кропивницький площа Дружби Народів, 3, офіс-410)

34/ Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в м.Запоріжжі, код в ЄДР- 41320207 (69600 м. Запоріжжя вул. Сєдова, 12)

35/ Публічне акціонерне товариство "Лінде Газ Україна", код в ЄДР -05761850 (49074 м.Дніпро вул. Киснева, 1)

36/ Товариство з обмеженою відповідальністю "Графіт-Маркет", код в ЄДР - 37020368 (69057 м.Запоріжжя просп. Соборний, 158)

37/ Товариство з обмеженою відповідальністю "Інженерно-проектно-виробнича компанія "СПЕЦЗАХИСТ", код в ЄДР-37778452 (адреса для листування: 69035 м. Запоріжжя вул. Заводська, 3)

38/ Запорізьке державне підприємство "Кремнійполімер", код в ЄДР -00203625 (69009 м. Запоріжжя вул. Теплична, 7)

39/ Державне підприємство зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго", код в ЄДР-19480600 (04080 м.Київ вул. Кирилівська, 85)

40/ Приватне акціонерне товариство "УКРПІДШИПНИК", код в ЄДР-13495470 (84500 м.Бахмут Донецької області вул. Миру, 6, пов. 3, адреса ліквідатора Ціхоцького В.М.: 08301 м.Бориспіль Київської області пров. Старовокзальний, 2/190, е-mail: )

Ліквідатор арбітражний керуючий Дейнегіна К.М.

Присутні представники:
- позивача Бабій Ю.В.

- відповідача-2 Куранова С.Г.

Установив:
Згідно з постановою Господарського суду Запорізької області від 24.11.2016 Приватне акціонерне товариство "Завод напівпровідників", код в ЄДР-31792555, м.Запоріжжя, визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру, призначено ліквідатора банкрута.

На офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет 25.11.2016р. оприлюднено повідомлення за № 37778 про визнання боржника ПрАТ "Завод напівпровідників" банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури.

Відповідно до ухвали суду від 13 грудня 2018р. повноваження ліквідатора у справі виконує арбітражний керуючий Дейнегіна К.М.

До Господарського суду Запорізької області 19.10.2020 звернулось ПрАТ "Завод напівпровідників" в особі ліквідатора Дейнегіної К.М. з позовом до Головного управління Державної казначейської служби України у місті Києві та Офісу великих платників податків Державної податкової служби, м.Київ, про стягнення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у розмірі - 1.726.868 грн.

Згідно з ухвалою суду від 09.11.2020 позов повернуто без розгляду.

Відповідно до постанови Центрального апеляційного господарського суду від 22.01.2021 ухвалу Господарського суду Запорізької області від 09.11.2020 скасовано, матеріали справи № 908/2674/20 передано до суду першої інстанції для вирішення питання про можливість відкриття провадження за позовом.

Ухвалою суду від 08.02.2021 позов прийнято до розгляду в межах справи № 908/6036/14 про банкрутство та відкрито провадження у справі, вирішено розглядати позов за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначене на 02.03.2021 о 10-00год., витребувано від сторін відповідні документи, запропоновано відповідачам подати до суду відзив на позов ліквідатора з документальним обґрунтуванням своєї позиції.

В судове засідання 02.03.2021 прибула представник позивача.

Відповідачі - Головне управління Державної казначейської служби України у м.Києві та Офіс великих платників податків Державної податкової служби не скористались своїм правом на участь представників в судовому засіданні 02.03.2021, про час та дату судового засідання були повідомлені належним чином.

Позов про стягнення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість в розмірі - 1.726.868грн. мотивовано статтею 200 Податкового кодексу України (далі-ПК України), а також висновками, викладеними у постановах Великої Палати Верхового Суду від 12.02.2019 у справі № 826/7380/15.

Заява обґрунтована несплатою позивачу контролюючими органами суми бюджетного відшкодування з податку на додатну вартість в загальному розмірі - 1.726.868 грн., яка підлягає такому відшкодуванню у зв`язку з скасуванням Запорізьким окружним адміністративним судом податкових повідомлень-рішень: № про зменшення суми бюджетного відшкодування (у тому числі заявленого в рахунок зменшення податкових зобов`язань наступних періодів) з ПДВ у розмірі - 1.417377 грн., № про зменшення розміру від`ємного значення суми ПДВ у розмірі - 2.157.589грн., № про зменшення суми бюджетного відшкодування (у тому числі заявленого в рахунок зменшення податкових зобов`язань наступних періодів) з податку на додану вартість у розмірі - 309.491грн.

У зв`язку з відсутністю на момент виникнення правовідносин механізму реального відшкодування платнику податків узгодженої суми бюджетного відшкодування вказаного податку, через не створення Тимчасового реєстру заяв про повернення сум бюджетного відшкодування вимоги позивача заявлені саме про стягнення з Державного бюджету України через Головне управління Державної казначейської служби України у м.Києві.

Враховуючи висновки, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2019 № 826/7380/15, ефективним способом захисту порушеного права в даному випадку визначено стягнення, а не зобов`язання контролюючого органу надати висновок про підтвердження заявленої платником податків суми бюджетного відшкодування або внести заяву товариства до Тимчасового реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування.

В судовому засіданні представник позивача заявила про необхідність відкладення розгляд справи у зв`язку з неявкою представників відповідачів, відсутністю відзивів на позов.

На підставі ухвали суду від 02.03.2021 підготовче засідання було відкладено до 31.03.2021 на 10-00 год.

До суду від ГУ Державної казначейської служби України у м.Києві 02.03.2021 після судового засідання надійшов відзив на позов, свої заперечення відповідач - 1 обґрунтовує наступним.

З 17.01.2011 по 31.03.2017 діяв Порядок взаємодії органів державної податкової служби та органів казначейської служби в процесі відшкодування ПДВ, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 14.01.2011 № 39. Керуючись п.9 Порядку, орган Державної казначейської служби на підставі отриманого від органу висновку про суми відшкодування податку на додану вартість та узагальненої інформації про обсяги сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість отриманого від Державної казначейської служби України, перераховує платникові податку зазначену суму бюджетного відшкодування ПДВ з бюджетного рахунка на поточний банківський рахунок платника податку, відкритий в обслуговуючому банку. У період з червня 2011 по березень 2017 висновок та узагальнена інформація про обсяги сум бюджетного відшкодування ПДВ за червень, серпень 2011 року в загальному розмірі - 1.726.868 грн. по позивачу до Головного управління Казначейства не надходили.

З 01.04.2017 процедуру бюджетного відшкодування встановлено Порядком ведення Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25.01.2017 № 26.

Наказом Державної казначейської служби України № 103 від 31.03.2017 затверджено Порядок здійснення органами Державної казначейської служби України бюджетного відшкодування податку на додану вартість на підставі даних Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування. Згідно з вимогами Наказу № 103 Головне управління Казначейства здійснює бюджетне відшкодування ПДВ в день отримання інформації з реєстру від казначейства у вигляді платіжних доручень та надходження коштів відповідно до Розпоряджень Казначейства. До Головного управління Казначейства інформація з Реєстру про узгоджені суми бюджетного відшкодування ПДВ по позивачу у вигляді платіжного доручення та коштів для здійснення бюджетного відшкодування ПДВ від Казначейства відповідно до Порядку № 103 не надходила. Враховуючи порядок відшкодування ПДВ та той факт, що інформація з Реєстру по позивачу до Головного управління Казначейства не надходила, у відповідача-1 не було підстав для перерахування коштів на користь позивача.

Також відповідач-1 зазначає, що контролюючим органом стосовно вірного обчислення, повноти та своєчасності сплати до бюджетів податків та інших платежів, є орган податкової служби. В свою чергу, органи Державної казначейської служби України відповідно до статті 43 Бюджетного кодексу України здійснюють лише обслуговування Державного бюджету України, а не фінансують державні органи.

Відповідно до п.5 та п.6 Порядку № 26 заяви автоматично вносяться до Реєстру протягом операційного дня їх отримання у хронологічному порядку їх надходження. Повернення узгоджених сум бюджетного відшкодування здійснюється у хронологічному порядку відповідно до черговості внесення заяв до Реєстру. Також пунктом 12 Порядку № 26 визначено, що узгоджена сума бюджетного відшкодування стає доступною органу Казначейства для виконання на наступний операційний день за днем її відображення в Реєстрі та перераховується органом Казначейства у строки, передбачені у п.200.13ст.200 Податкового кодексу України. Таким чином, відповідач вважає, що строк відшкодування ПДВ не залежить від дій Головного управління Казначейства, а зумовлений виключно бездіяльністю податкового органу, яка полягає у невнесені інформації до Реєстру про узгоджені суми бюджетного відшкодування ПДВ.

Крім того, відповідачем-1 зазначається про порушення позивачем строку на звернення до суду, враховуючи, що законом встановлено право на таке звернення протягом 1095 днів.

Позивач, не погоджуючись з відзивом, виклав свою правову позицію у відповіді від 17.03.2021 на відзив, яка полягає в наступному.

Законами України від 24 грудня 2015 року №909-VІІІ "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2016 році" та від 21 грудня 2016 року №1797- VІІІ "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо покращення Інвестиційного клімату в Україні" внесені зміни до статті 200 ПК України, зокрема, й щодо порядку бюджетного відшкодування ПДВ.

У зв`язку з прийняттям вказаних змін до ПК України постановою Кабінету Міністрів України від 25 січня 2017 року №26 визнано Порядок №39 таким, що втратив чинність.

Відповідно до підпункту 200.7.1 пункту 200.7 статті 200 ПК України (в редакції, чинній на момент розгляду справи), формування Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування здійснюється на підставі баз даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує податкову і митну політику, та центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів.

Згідно з підпунктом 200.7.2 пункту 200.7 статті 200 ПК України заяви про повернення сум бюджетного відшкодування автоматично вносяться до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування протягом операційного дня їх отримання у хронологічному порядку їх надходження. Повернення узгоджених сум бюджетного відшкодування здійснюється у хронологічному порядку відповідно до черговості внесення до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування.

На підставі пункту 200.15 статті 200 ПК України у разі коли за результатами перевірки сум податку, заявлених до відшкодування, платник податку розпочинає процедуру адміністративного або судового оскарження, контролюючий орган не пізніше наступного робочого дня після отримання відповідного повідомлення від платника або ухвали суду про порушення провадження у справі зобов`язаний внести відповідні дані до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування.

Після закінчення процедури адміністративного оскарження або набрання законної сили рішенням суду контролюючий орган наступного робочого дня після отримання відповідного рішення зобов`язаний внести до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування дані щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування платника.

На підставі даних Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, після дня набуття статусу узгодженої суми бюджетного відшкодування перераховує таку суму з бюджетного рахунку на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку та/або на бюджетні рахунки для перерахування у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету, протягом п`яти операційних днів (пункт 200.13 статті 200 ПК України).

Вказані норми статті 200 ПК України узгоджуються з пунктами 6, 7, 11, 12 Порядку ведення Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку па додану вартість, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 січня 2017р. № 26 (далі - Порядок № 26).

Відповідно до пункту 56 підрозділу 2 розділу XX "Перехідні положення" ПК України до 01 лютого 2017 року центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, формує у хронологічному порядку надходження заяв про повернення суми бюджетного відшкодування ПДВ Тимчасовий реєстр заяв про повернення суми бюджетного відшкодування, поданих до 01 лютого 2016 року, за якими станом на 01 січня 2017 року суми ПДВ не відшкодовані з бюджету.

Формування, ведення та офіційне публікування Тимчасового реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування, зазначеного у цьому пункті, здійснюються в порядку, визначеному статтею 200 цього Кодексу.

Відшкодування узгоджених сум ПДВ, зазначених у такому реєстрі, здійснюється в хронологічному порядку відповідно до черговості надходження заяв про повернення таких сум бюджетного відшкодування ПДВ в межах сум, визначених законом про Державний бюджет на відповідний рік. Розподіл сум бюджетного відшкодування ПДВ, визначених законом про Державний бюджет на відповідний рік між Тимчасовим реєстром заяв про повернення суми бюджетною відшкодування, зазначеним у цьому пункті, та Реєстром заяв про повернення суми бюджетного відшкодування ПДВ здійснюється Кабінетом Міністрів України.

Проте станом на момент виникнення спірних правовідносин Тимчасовий реєстр заяв про повернення суми бюджетного відшкодування, до якого повинна бути віднесена сума бюджетного відшкодування ПрАТ "Завод напівпровідників", не запрацював.

З посиланнями на висновки, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2019 по справі № 826/7380/15, рішення ЄСПЛ та на положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950р., позивач вважає, що ним вірно обрано ефективний спосіб захисту, який забезпечить поновлення порушеного права, та є адекватним наявним обставинам.

Поряд з зазначеним позивач просить визнати поважними причини пропуску строку позовної давності, врахувати добросовісність поведінки як позивача так і відповідача, протягом усього періоду виникнення права на захист і до моменту звернення з позовом, зважаючи на характер спірних правовідносин між сторонами, особливості їх нормативного регулювання, надані сторонам права та покладені на них обов`язки. Також посилається на висновки, викладені у постановах ВС КГС від 15.05.2020 у справі №922/1467/19 та від 11.02.2020 у справі № 10/5026/995/2012.

Відповідно до ухвали суду від 31.03.2021 продовжено підготовче провадження на тридцять днів, судове засідання було відкладене до 19.04.2021 на 09-30год.

Позивачем 16.04.2021 подано до суду відповідь на відзив Офісу великих платників податків, вважає його необґрунтованим та таким, що не відповідає нормам матеріального та процесуального права, звернувши увагу суду на таке.

Пунктом 201.5 статті 201 ПК України регламентовано, що заяви про повернення та надміру сплачених грошових зобов`язань або про їх відшкодування у випадках, передбачених цим Кодексом, можуть бути подані не пізніше 1095 дня, що настає за днем здійснення такої переплати або отримання права на таке відшкодування.

Вважає, що строк - 1095 днів настає за днем закінчення адміністративного оскарження або набрання законної сили рішенням суду.

ПрАТ "Завод напівпровідників" 25.05.2020 звернулось з позовом до Запорізького окружного адміністративного суду про стягнення з Державного бюджету України через Державну казначейську службу України у м.Києві заборгованості з бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у розмірі 1.726.868 грн. Ухвалою від 16.09.2020 Запорізький окружний адміністративний суд у справі № 280/3554/20 встановив та підтвердив звернення з позовом в межах строку - 1095 днів. Ухвала набрала законної сили 07.10.2020. В силу приписів ч.4 статті 75 ГПК України зазначена обставина не доказується при розгляді даної справи.

Також Запорізьким окружним адміністративним судом в ухвалі від 16.09.2020 задоволено клопотання Офісу ВПП ДПС про закриття провадження у справі № 280/3554/20 про стягнення суми бюджетного відшкодування ПДВ та надано роз`яснення про те, що ПрАТ "Завод напівпровідників" не позбавлений права звернення до Господарського суду Запорізької області в порядку господарського судочинства за правилами, визначеними Кодексом України з процедур банкрутства.

Враховуючи ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 16.09.2020, позивачем здійснено звернення до господарського суду з даним позовом вже 12.10.2021.

Також позивач зазначив, що згідно з п.4 Прикінцевих положень ГПК України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Враховуючи те, що відповідачем-2 не надано жодних письмових доказів щодо наявності податкового боргу ПрАТ "Завод напівпровідників" перед Державним бюджетом України у розмірі 88.801.237грн., відповідні твердження позивач вважає безпідставними та необґрунтованими.

Загальна сума кредиторських вимог Офісу ВПП ДПС м.Києва, визнаних судовими рішеннями у справі про банкрутство № 908/6036/14 складає -45.159.757,94 грн., а нарахування відповідачем-2 податкових зобов`язань після оголошення боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури в силу статті 38 діючого на той час Закону "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" та статті 59 Кодексу України з процедур банкрутства позивач вважає неправомірним.

В силу приписів п.200.4 статті 200 ПК України при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди, Офіс ВПП ДПС м. Києва після узгодження суми бюджетного відшкодування ПДВ мав би звернутись до господарського суду в межах справи про банкрутство із заявою про зменшення кредиторських вимог на суму бюджетного відшкодування ПДВ.

На думку позивача склалася ситуація, коли відповідач-2 не відмовляється від частини кредиторських вимог, але відмовляється здійснити бюджетне відшкодування з ПДВ на користь ПрАТ "Завод напівпровідників", що призводить до порушення принципу пропорційності.

В судовому засіданні, що відбулося 19.04.2021, представником Офісу великих платників податків заявлено клопотання про заміну кредитора - Офісу ВПП правонаступником - Головним Управління ДПС у Запорізькій області у зв`язку з ліквідацією Офісу ВПП ДПС м. Києва і передачею ПрАТ "Завод напівпровідників" на податковий облік до Головного Управління ДПС у Запорізькій області у зв`язку з реорганізацією податкових органів.

Представник позивача проти клопотання заперечила, вважає його поданим з порушеннями приписів ГПК України.

Заявлене клопотання Офісу ВВП ДПС розцінене судом як клопотання, подане у справі № 908/6036/14 про банкрутство ПрАТ "Завод напівпровідників" з вимогами про заміну саме кредитора у справі про банкрутство.

Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку, що клопотання має розглядатись в окремому судовому засіданні у справі № 908/6036/14 про банкрутство ПрАТ "Завод напівпровідників", а не в межах цього позову, про що судом постановлено окремий процесуальний акт.

В судовому засіданні - 19.04.2021 представник позивача також пояснила, що в межах ліквідаційної процедури відбулась реалізація майна, триває робота з погашення кредиторських вимог, в тому числі кредитору - Офісу ВПП ДПС. Проте ліквідатору відмовлено у наданні інформації про розрахунковий рахунок, на який можливо здійснити перерахування коштів. Також, враховуючи наявність кредиторських вимог відповідача до позивача, одночасно з наявністю у позивача права на отримання бюджетного відшкодування, існує можливість здійснити взаємозалік заборгованості, але лише у разі звернення кредитора з відповідною заявою до ліквідатора, яка поставить питання на розгляд комітету кредиторів.

Але жодних кроків для позитивного вирішення цієї ситуації на думку представника позивача відповідачем-2 не здійснюється.

Відповідно до ухвали суду від 19.04.2021 відкладено підготовче засідання до 11.05.2021 на 09-30 год., а у задоволенні клопотання відповідача-2 - Офісу ВПП ДПС від 30.03.2021 про закриття провадження у цій справі судом відмовлено.

В судове засідання - 11.05.2021 прибула представник позивача, представники відповідачів в засідання не з`явились, про причини неявки суд не повідомили, про час та дату засідання були повідомлені належним чином.

В судовому засіданні - 11.05.2021 позивачем заявлено клопотання про заміну відповідача-2 - Офісу великих платників податків ДПС його правонаступником Головним управлінням ДПС у Запорізькій області з кодом в ЄДР-ВП 44118663.

Враховуючи обставини справи та керуючись приписами статті 52 ГПК України, суд ухвалою від 11.05.2021 залучив до участі у справі правонаступника Офісу великих платників податків ДПС - Головне управління ДПС у Запорізькій області з кодом в ЄДР-ВП 44118663.

Також відповідно до цієї ухвали суд закрив підготовче провадження та призначив справу до розгляду по суті на 01.06.2021 о 09-30 год.

Від ГУ ДПС у Запорізькій області 01.06.2021 надійшов відзив на позовну заяву. Позиція відповідача-2 правонаступника Офісу ВПП ДПС щодо підстав для відмови у позові збігається з висловленими запереченнями на позов Офісом ВПП ДПС, які наведені вище. Крім зазначеного відповідач-2 обґрунтував заперечення наступним.

Формування, ведення та офіційне публікування Тимчасового реєстру заяв здійснюється у порядку, визначеному статтею 200 Податкового Кодексу України. Відшкодування узгоджених сум податку здійснюється в хронологічному порядку відповідно до черговості надходження заяв про повернення таких сум бюджетного відшкодування податку в межах сум, визначених законом про державний бюджет на відповідний рік. Розподіл сум бюджетного відшкодування ПДВ, визначених законом про державний бюджет на відповідний рік, між Тимчасовим реєстром та Реєстром здійснює Кабінет Міністрів України. Порядок ведення та форма Реєстру про повернення суми бюджетного відшкодування затверджується Кабінетом Міністрів України, а саме постановою від 25.01.2017 №26 і адмініструється Міністерством фінансів України, як окремий інформаційний ресурс. Формування Реєстру здійснюється автоматичного на підставі баз даних ДФС та Казначейства.

Таким чином, на думку ГУ ДПС у Запорізькій області вимога позивача про стягнення з Державного бюджету на його користь суми бюджетного відшкодування з ПДВ у розмірі - 1.726.868 грн. не передбачена діючим законодавством. Податковий Кодекс України не містить правових положень щодо стягнення суми бюджетного відшкодування.

Відшкодування з державного бюджету України ПДВ є виключно повноваженнями податкових органів та органів Державної казначейської служби України, а відтак суд не може підміняти державний орган і вирішувати питання про стягнення такої заборгованості.

В обґрунтування заперечень відповідач посилається на правову позицію Верховного Суду України, викладену у постанову від 16.09.2015 у справі №21-881а15.

Також відповідач-2 вважає, що відшкодування ПДВ на розрахунковий рахунок позивача суперечить приписам п.200.12 статті 200 ПКУ в зв`язку з тим, що на дату узгодження такого відшкодування сума податкового боргу перевищувала суму бюджетного відшкодування. За даними ГУ ДПС у Запорізькій області податковий борг позивача становить станом на 25.05.2021 - 83.593.444,12 грн. Відповідно до абз.10 п. 200.12 статті 200 ПКУ у разі наявності у платника податку податкового боргу бюджетному відшкодуванню підлягає заявлена сума податку, зменшена на суму такого податкового боргу.

Крім зазначеного відповідач-2 вважає, що позивачем без поважних причин пропущено строк звернення до суду та не наведено конкретних обставин, які перешкоджали йому звернутись до господарського суду з позовом з 25.05.2017 по 12.10.2020.

На думку відповідача-2, зважаючи, що на момент узгодження суми бюджетного відшкодування ПрАТ "Завод напівпровідників" перебувало на обліку в Офісі великих платників податків ДПС, то заявлення вимог лише до Головного управління ДПС у Запорізькій області є безпідставним, а обов`язок повернення суми бюджетного відшкодування слід покласти на Офіс.

Також відповідач-2 вважає, що позивачем не заявлена вимога про визнання протиправною бездіяльність відповідача-2 щодо повернення з державного бюджету на користь ПрАТ "Завод напівпровідників" по податкових деклараціях за червень 2011, серпень 2011.

Відповідачем-2 подано заяву про зупинення провадження у справі на підставі пункту 7 частини 1 статті 228 ГПК України.

Заява обґрунтована перебуванням на розгляді Великої Палати Верховного Суду справи № 905/2030/2019 (905/1159/20), предметом касаційного розгляду якої є наявність виключної правової проблеми у застосуванні статті 7 Кодексу України з процедур банкрутства під час визначення предметної підсудності з розгляду спорів за позовами осіб, щодо яких відкрито провадження у справі про банкрутство, до податкового органу про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення.

Враховуючи отриманий від ГУ ДПС у Запорізькій області відзив на позов, позивачем 01.06.2021 подано додаткові письмові пояснення щодо строку звернення до суду, які полягають в наступному.

Відповідно до приписів статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України ПрАТ "Завод напівпровідників" звернулось 25.05.2020 до адміністративного суду з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості з бюджетного відшкодування з податку на додану вартість. Провадження за позовом було відкрито, справу призначено до розгляду, ухвалою суду від 16.09.2020 встановлено, що строк - 1095 днів на звернення до суду не пропущений. Проте у зв`язку з ухвалою адміністративного суду про закриття провадження у справі та роз`ясненням права позивача звернутись за захистом до господарського суду було здійснено звернення вже 12.10.2020.

Позивач зазначає, що ним пропущено строк на звернення до суду, але з поважних причин.

Так, на думку позивача, причини пропуску строку звернення до Господарського суду Запорізької області пов`язані з обставинами, які знаходяться поза межами контролю позивача та не залежать від його волі. Позовна заява була прийнята адміністративним судом та за нею відкрито провадження, але ПрАТ "Завод напівпровідників" не могло передбачити того факту, що провадження буде закрите на підставі статті 7 КУзПБ та роз`яснено, що позивач не позбавлений права звернутись до господарського суду в межах справи про банкрутство.

Відповідне звернення було здійснено вже 12.10.2020, при тому, що ухвала адміністративного суду набрала чинності 07.10.2020.

В обґрунтування позиції щодо поважності причин пропуску строку за звернення до суду позивач посилається на постанову ВС у складі КГС від 15.05.2020 у справі № 922/1467/19 та рішення Європейського Суду від 03.04.2008 у справах "Пономарьов проти України" та "Іліан проти Туреччини".

На позицію відповідача-2 щодо безпідставного заявлення вимог лише до Головного управління ДПС у Запорізькій області та покладення обов`язку повернення суми бюджетного відшкодування на Офіс великих платників податків ДПС суд зазначає наступне.

Відповідно до ухвали суду від 26.04.2021 у справі № 908/6036/14 про банкрутство ПАТ "Завод напівпровідників" за заявою Офісу великих платників податків ДПС здійснено процесуальне правонаступництво шляхом заміни кредитора - Офісу великих платників податків ДПС його правонаступником Головним управлінням ДПС у Запорізькій області з кодом в ЄДР-ВП 44118663. Кредитором у справі ухвалено вважати Головне управління ДПС у Запорізькій області з кодом в ЄДР-ВП 44118663.

Згідно з ухвалою суду від 11.05.2020, в межах розгляду позовних вимог, залучено до участі у справі Головне управління ДПС у Запорізькій області з кодом в ЄДР-ВП 44118663 як правонаступника відповідача-2 Офісу великих платників податків ДПС.

Підстави та обґрунтування ухвалених рішень, викладені у відповідних судових актах.

Питання залучення належного відповідача за позовом вирішено.

Суд, заслухавши доводи сторін щодо клопотання про зупинення провадження у цій справі, дослідивши представлені докази, вважає клопотання таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 228 ГПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

Але господарський суд відхиляє клопотання позивача про зупинення провадження у цій справі до закінчення перегляду Великою Палатою Верховного Суду справи № 905/2030/2019 (905/1159/20), оскільки зупинення провадження у справі у зв`язку з переглядом судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду на стадії розгляду справи по суті прямо суперечить ч. 3 статті 195 ГПК України (провадження у справі на стадії її розгляду по суті зупиняється тільки з підстав, встановлених пунктами 1-3 частини першої статті 227 та пунктом 1 частини першої статті 228 цього Кодексу).

Крім того, судом враховано, що даний спір вже був на розгляді в адміністративному суді, провадження за ним було закрито за клопотанням відповідача-2, позивачу роз`яснено право на звернення саме до Господарського суду Запорізької області в порядку господарського судочинства за правилами, визначеними Кодексом України з процедур банкрутства.

В судовому засіданні - 01.06.2020 представник позивача підтримала заявлені позовні вимоги, просила позов задовольнити в повному обсязі, визнати поважними причини пропуску строку на звернення до суду.

Представник відповідача-2 підтримала свою правову позицію, що викладена у відзиві на позов, просила відмовити у задоволенні позову.

Відповідач-1 не забезпечив явку представника в судове засідання, про причину неявки суд не повідомив, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Відповідно до ч.1 статті 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно з п.п. 1, 2 ч.3 статті 202 ГПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки (п. 1) повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки (п. 2).

Отже, враховуючи, що відповідач-1 був належним чином повідомлений про дату, час та місце призначеного судового засідання, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника Головного управління Державної казначейської служби за наявними в матеріалах справи документами.

В судовому засіданні, що відбулося 01.06.2021, суд визнав наявні документи достатніми для об`єктивного та всебічного розгляду спору.

Після виходу з нарадчої кімнати в порядку статті 240 ГПК України проголошено вступну та резолютивну частини рішення, повідомлено, що повний текст рішення буде складено протягом 10 днів з дня проголошення вступної та резолютивної частин рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, проаналізувавши діюче законодавство, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з огляду на наступне.
В період з 08.09.2011 по 21.09.2011 Спеціалізованою ДПІ з обслуговування великих платників у м.Запоріжжі Міжрегіонального ГУ ДФС (правонаступник - Офіс великих платників податків ДПС) проведено документальну позапланову виїзну перевірку ПрАТ "Завод напівпровідників" з питань нарахування від`ємного значення податку на додану вартість (ПДВ) за червень 2011 року та суми бюджетного відшкодування ПДВ з напрямком відшкодування на рахунок платника у банку за червень 2011, яка виникла за рахунок від`ємного значення з ПДВ, що декларувалось в березні, травні, червні, липні, жовтні, листопаді 2010 року, січні-травні 2011 року, за результатами якої складено акт № 212/08-08/31792555 від 23.09.2011.

На підставі висновків акту перевірки 11.10.2011 контролюючим органом прийнято податкові повідомлення-рішення:

- № про зменшення суми бюджетного відшкодування (у тому числі заявленого в рахунок зменшення податкових зобов`язань наступних періодів) з податку на додану вартість у розмірі - 1.417.377,00 грн.;

- № про зменшення розміру від`ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі - 2.157.589,00 грн.

Не погодившись з прийнятими податковими повідомленнями-рішеннями, позивач звернувся з позовом до Запорізького окружного адміністративного суду.

Постановою Запорізького окружного адміністративного окружного суду у справі № 2а-0870/9131/11 від 14.12.2016 позов ПрАТ "Завод напівпровідників" задоволено повністю, визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у м.Запоріжжі від 11.10.2011 № та №. Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 25.05.2017 апеляційну скаргу СДПІ з обслуговування великих платників у м.Запоріжжі МГУ ДФС залишено без задоволення, а постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 14.12.2016 - без змін.

Також в період з 15.11.2011 по 25.11.2011 Спеціалізованою ДПІ з обслуговування великих платників у м.Запоріжжі Міжрегіонального ГУ ДФС (правонаступник - Офіс великих платників податків ДПС) проведено документальну позапланову виїзну перевірку ПрАТ "Завод напівпровідників" з питань достовірності нарахування від`ємного значення ПДВ за серпень 2011року та суми бюджетного відшкодування ПДВ з напрямком відшкодування на рахунок платника у банку за серпень 2011, яка виникла за рахунок від`ємного значення з ПДВ, що декларувалось в серпні 2011року, січні-липні 2011 року, за результатами перевірки складено акт № 246/08-08/31792555 від 28.11.2011.

На підставі висновків акту перевірки 14.12.2011р. контролюючим органом прийнято податкове повідомлення-рішення № про зменшення суми бюджетного відшкодування (у тому числі заявленого в рахунок зменшення податкових зобов`язань наступних періодів) з ПДВ у розмірі - 309.491 грн.

Не погодившись з прийнятим податковим повідомленням-рішенням, позивач звернувся з даним позовом до Запорізького окружного адміністративного суду.

За рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 04.06.2019 у справі № 2а-0870/12311/11 адміністративний позов задоволено повністю, визнано протиправним та скасовано прийняте 14.12.2011 Спеціалізованою державною податковою інспекцією по роботі з великими платниками податків у м.Запоріжжі податкове повідомлення-рішення №.

Відповідно до ухвали Третього апеляційного адміністративного суду від 13.08.2019 апеляційну скаргу Офісу великих платників податків ДПС на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 04.06.2019 у справі № 2а-0870/12311/11 повернуто скаржнику.

Вищезгадані рішення в адміністративних справах №2а-0870/9131/11 та №2а-0870/12311/11 набрали законної сили.

За рішеннями суду загальна сума заборгованості з відшкодування суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість перед ПрАТ "Завод напівпровідників" склала - 1.726.868грн.

У зв`язку з неотриманням бюджетного відшкодування ПрАТ "Завод напівпровідників" 25.05.2020 звернулось до Запорізького окружного адміністративного суду з позовною заявою про стягнення з Державного бюджету України через Державну казначейську службу України у м. Києві заборгованість бюджету з відшкодування з ПДВ у розмірі - 1.726.868 грн.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 22.06.2020 було відкрито провадження у справі № 280/3554/20.

Відповідно до ухвали Запорізького окружного адміністративного суду від 16.09.2020 у справі № 280/3554/20 задоволено клопотання Офісу ВПП ДПС про закриття провадження у справі, закрито провадження у справі №280/3554/20 за позовом ПрАТ "Завод напівпровідників" в особі арбітражного керуючого ліквідатора Дейнегіної К.М. до Головного управління Державної казначейської служби України у м.Києві та Офісу великих платників податків ДПС про стягнення суми бюджетного відшкодування з ПДВ. Ухвалою роз`яснено позивачу право звернутися до Господарського суду Запорізької області в порядку господарського судочинства за правилами, визначеними Кодексом України з процедур банкрутства. Повний текст ухвали складено 22.09.2020.

Враховуючи ухвалу адміністративного суду від 16.09.2020 у справі №280/3554/20, ПрАТ "Завод напівпровідників" в особі арбітражного керуючого ліквідатора Дейнегіної К.М. звернулось до Господарського суду Запорізької області з відповідним позовом в межах справи про банкрутство ПрАТ "Завод напівпровідників".

Порядок визначення податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або відшкодуванню з Державного бюджету України (бюджетне відшкодування), та строки проведення розрахунків, визначено статтею 200 Податкового Кодексу України (далі - ПК України) та Порядком №39.

Відповідно до пп.14.1.18 п.14.1 статті 14 ПК України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) бюджетне відшкодування - відшкодування від`ємного значення податку на додану вартість на підставі підтвердження правомірності сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість за результатами перевірки платника, у тому числі автоматичне бюджетне відшкодування у порядку та за критеріями, визначеними у розділі V цього Кодексу.

Законами України від 24 грудня 2015 року №909-VIII "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2016 році" та від 21 грудня 2016 року №1797-VIII "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо покращення інвестиційного клімату в Україні" внесені зміни до статті 200 ПК України, зокрема, й щодо порядку бюджетного відшкодування ПДВ.

У зв`язку з прийняттям вказаних змін до ПК України постановою Кабінету Міністрів України від 25 січня 2017 року №26 визнано таким, що втратив чинність Порядок №39.

Відповідно до п.200.7 статті 200 ПКУ - платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному контролюючому органу податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації.

Контролюючий орган має право протягом 60 календарних днів, що настають за граничним строком подання податкової декларації, а в разі якщо така податкова декларація надана після закінчення граничного строку - за днем її фактичного подання провести документальну перевірку платника податку в разі, якщо розрахунок суми бюджетного відшкодування було зроблено за рахунок від`ємного значення, сформованого за операціями: за періоди до 1 липня 2015 року, що не підтверджені документальними перевірками; з придбання товарів/послуг за період до 1 січня 2017 року у платників податку, що використовували спеціальний режим оподаткування, визначений відповідно до статті 209 цього Кодексу (п. 200.11 статті 200 ПК України).

Згідно з п.200.15 статті 200 ПК України в разі коли за результатами перевірки сум податку, заявлених до відшкодування, платник податку розпочинає процедуру адміністративного або судового оскарження, контролюючий орган не пізніше наступного робочого дня після отримання відповідного повідомлення від платника або ухвали суду про порушення провадження у справі зобов`язаний внести відповідні дані до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування.

Після закінчення процедури адміністративного оскарження або набрання законної сили рішенням суду контролюючий орган на наступний робочий день після отримання відповідного рішення зобов`язаний внести до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування дані щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування платника.

Відповідно до приписів пп."ґ" п. 200.12 статті 200 ПК України зазначена у заяві сума бюджетного відшкодування вважається узгодженою в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування з дня визнання протиправним та/або скасування податкового повідомлення-рішення.

У випадках, передбачених підпунктами "а", "г" і "ґ" цього пункту, інформація про узгодженість бюджетного відшкодування та його суму відображається в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування контролюючим органом на наступний робочий день після виникнення такого випадку.

Узгоджена сума бюджетного відшкодування стає доступною органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, для виконання на наступний операційний день за днем її відображення в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування та перераховується органом, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, у строки, передбачені пунктом 200.13 статті 200, на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку та/або на бюджетні рахунки для перерахування у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до Державного бюджету України.

У разі наявності у платника податку податкового боргу бюджетному відшкодуванню підлягає заявлена сума податку, зменшена на суму такого податкового боргу.

У разі виникнення у платника податку необхідності зміни напряму узгодженого бюджетного відшкодування, такий платник податку має право подати відповідну заяву до контролюючого органу, який не пізніше наступного робочого дня з дня отримання такої заяви зобов`язаний внести відповідні дані до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування.

Пунктом 200.17 статті 200 ПК України визначено, що Джерелом сплати бюджетного відшкодування (у тому числі заборгованості бюджету) є доходи бюджету, до якого сплачується податок. Забороняється обумовлювати або обмежувати виплату бюджетного відшкодування наявністю або відсутністю доходів, отриманих від цього податку в окремих регіонах України.

Зазначені норми статті 200 ПК України узгоджуються з пунктами 6, 7, 11, 12 Порядку ведення Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 січня 2017 року № 26 (далі-Порядок №26).

Відповідно до пункту 56 підрозділу 2 розділу ХХ "Перехідні положення" ПК України до 01 лютого 2017 року центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, формує у хронологічному порядку надходження заяв про повернення суми бюджетного відшкодування ПДВ Тимчасовий реєстр заяв про повернення суми бюджетного відшкодування, поданих до 01 лютого 2016 року, за якими станом на 01 січня 2017 року суми ПДВ не відшкодовані з бюджету.

Формування, ведення та офіційне публікування Тимчасового реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування, зазначеного у цьому пункті, здійснюються в порядку, визначеному статтею 200 ПК України .

Відшкодування узгоджених сум ПДВ, зазначених у такому реєстрі, здійснюється в хронологічному порядку відповідно до черговості надходження заяв про повернення таких сум бюджетного відшкодування ПДВ в межах сум, визначених законом про Державний бюджет на відповідний рік.

Розподіл сум бюджетного відшкодування ПДВ, визначених законом про Державний бюджет на відповідний рік, між Тимчасовим реєстром заяв про повернення суми бюджетного відшкодування, зазначеним у цьому пункті, та Реєстром заяв про повернення суми бюджетного відшкодування ПДВ, здійснюється Кабінетом Міністрів України.

Проте на момент виникнення спірних правовідносин Тимчасовий реєстр заяв про повернення суми бюджетного відшкодування не працює.

Тобто, у зв`язку з відсутністю механізму реального відшкодування платнику податків узгодженої суми бюджетного відшкодування вказаного податку, такий спосіб захисту порушеного права як зобов`язання контролюючого органу внести заяву товариства до Тимчасового реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування не призведе до ефективного відновлення права платника податків.

Суд вважає, що позивачем вірно обрано спосіб захисту порушеного права, беручи до уваги висновки, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2019 року у справі № 826/7380/15, та вірно заявлено позов саме про стягнення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість з Державного бюджету України через Головне управління Державної казначейської служби України у м.Києві.

Позиція відповідача-2 щодо необхідності заявлення вимоги про визнання протиправною бездіяльність відповідача-2 щодо повернення з державного бюджету на користь позивача по податковим деклараціям за червень 2021, серпень 2011 спростовується вищенаведеними висновками Великої Палати Верховного Суду.

Також таку позицію відповідача-2 суд розцінює як його явне небажання здійснити позивачу правомірне бюджетне відшкодування заборгованості з ПДВ.

Суд зауважує, що відповідно до частини 1 статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожна юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) наголошував, що поняття "майно" у першій частині статті 1 Першого протоколу до Конвенції має автономне значення, яке не обмежується правом власності на речі матеріального світу та не залежить від формальної класифікації, прийнятої у національному законодавстві: деякі інші права та інтереси, що становлять активи, також можуть розглядатися як "майнові права", а отже, як "майно" (див. mutatis mutandis рішення у справі "Бейелер проти Італії" від 05 січня 2000 року) (Beyeler v. Italy, заява № 33202, § 100).

За певних обставин "легітимне очікування" на отримання "активу" також може захищатися статтею 1 Першого протоколу до Конвенції. Так, якщо суть вимоги особи пов`язана з майновим правом, особа, якій воно надане, може вважатися такою, що має "легітимне очікування", якщо для такого права у національному законодавстві існує достатнє підґрунтя (див. mutatis mutandis рішення у справі "Суханов та Ільченко проти України" від 26 червня 2014 року (Sukhanov and Ilchenko v. Ukraine, заяви № 68385/10 та №71378/10, § 35).

ЄСПЛ у рішенні у справі "Інтерсплав проти України" від 09 січня 2007 року зазначив, що юридична особа-платник ПДВ мала достатньо підстав сподіватись на відшкодування цього податку, так само як і на компенсацію за затримку його виплати, та встановив, що заявник мав захищений статтею 1 Першого протоколу до Конвенції майновий інтерес (Intersplav v. Ukraine, заява № 803/02, § 31-32). ЄСПЛ констатував порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції у справі з огляду на постійні затримки відшкодування і компенсації ПДВ у поєднанні із відсутністю ефективних засобів запобігання або припинення такої адміністративної практики, та зазначив, що і стан невизначеності щодо часу повернення коштів заявника порушували "справедливий баланс" між вимогами публічного інтересу та захистом права на мирне володіння майном (§ 40).

Верховенство права, як основоположний принцип господарського судочинства, визначає спрямованість судочинства на досягнення справедливості та надання ефективного захисту.

Статтею 13 (право на ефективний засіб юридичного захисту) Конвенції передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абзац 10 пункту 9 Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003).

При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

Враховуючи вищенаведене та встановлення судом того факту, що позивач не отримав бюджетне відшкодування з податку на додану вартість в розмірі - 1.726.868 грн., суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог про стягнення з Державного бюджету через Головне управління Державної казначейської служби України у м.Києві на користь ПрАТ "Завод напівпровідників" заборгованості з бюджетного відшкодування з ПДВ в розмірі - 1.726.868 грн.

Щодо заяв відповідачів про застосування у даній справі наслідків спливу строку позовної давності та заяви позивача про визнання поважними причини пропуску строку на заявлення вимог, суд зазначає про таке.
Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

До заявлених позовних вимог про стягнення бюджетного відшкодування застосовується позовна давність у 1095 днів відповідно до приписів п.102.5 ПК України, що не заперечується сторонами.

Право на звернення до суду з цим позовом у ПрАТ "Завод напівпровідників" виникло з дати набрання ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у справі № 2а-0870/9131/11 законної сили, тобто, 25.05.2017.

Позивач визнає, що ним пропущено зазначений строк при зверненні з позовом до Господарського суду Запорізької області, враховуючи, що 1095 день від 25.05.2017 припав на 24.05.2020 (неділя) та до адміністративного суду позов було подано 25.05.2020 - в останній день строку.

Статтею 267 ЦК України визначено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Згідно з ч. 1 статті 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (п. 1 статті 32 Конвенції), наголошує, що позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини механізм застосування позовної давності повинен бути достатньо гнучким, тобто, як правило, він мусить допускати можливість зупинення, переривання та поновлення строку позовної давності, а також корелювати із суб`єктивним фактором, а саме - обізнаністю потенційного позивача про факт порушення його права (пункти 62, 66 рішення від 20.12.2007 у справі "Фінікарідов проти Кіпру").

У справі, що розглядається, судом встановлено, що 25.05.2020, тобто в межах строку позовної давності, ПрАТ "Завод напівпровідників" за захистом порушеного права звернулось до Запорізького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Державної казначейської служби України у м.Києві та Офісу великих платників податків Державної податкової служби, Запорізьким окружним адміністративним судом було відкрито провадження у справі за цим позовом, призначено справу до розгляду в судовому засіданні.

Відповідно до ухвали Запорізького окружного адміністративного суду від 16.09.2020 провадження у справі № 280/3554/20 було закрито з тих підстав, що справа не підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства (п.1 ч.1 статті 238 КАС України), також ухвалою роз`яснено позивачу право звернення до Господарського суду Запорізької області в порядку господарського судочинства за правилами, визначеними Кодексом України з процедур банкрутства.

Матеріалами справи підтверджується, що 15.10.2020 ПрАТ "Завод напівпровідників" звернулося до Господарського суду Запорізької області з позовом до Головного управління Державної казначейської служби України у м.Києві та Офісу великих платників податків Державної податкової служби про стягнення бюджетного відшкодування, тобто через декілька днів після того, як сплинув строк на апеляційне оскарження ухвали адміністративного суду про закриття провадження.

Статтею 264 ЦК України визначено, що перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.

Пред`явлення позову до суду - це реалізація позивачем права на звернення до суду. Саме з цією процесуальною дією пов`язується початок процесу у справі.

Відповідно до вимог процесуального законодавства суддя відкриває провадження у справі не інакше як на підставі заяви, поданої і оформленої в порядку, встановленому процесуальним кодексом.

Виходячи з аналізу наведених норм, перебіг позовної давності шляхом пред`явлення позову може перериватися в разі звернення позивача до суду, в тому числі й направлення позовної заяви поштою, здійсненого з додержанням вимог процесуального законодавства. Якщо суд у прийнятті позовної заяви відмовив або повернув її, то перебіг позовної давності не переривається. Не перериває перебігу такого строку й подання позову з недодержанням правил підвідомчості, а також з іншим предметом спору та з іншими матеріально-правовими підставами.

Подання позову з недодержанням правил підвідомчості/підсудності (навіть у разі наступного закриття провадження у справі, а не відмови в позові або повернення позову), не перериває перебігу позовної давності.

В даному випадку, з урахуванням дати набрання ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у справі № 2а-0870/9131/11 законної сили, перебіг строку позовної давності розпочався 25.05.2017 та на момент звернення ПрАТ "Завод напівпровідників" 15.10.2020 до Господарського суду Запорізької області з даним позовом сплинув.

За змістом статті 267 ЦК України сплив позовної давності сам по собі не припиняє суб`єктивного права кредитора, яке полягає в можливості одержання від боржника виконання зобов`язання як у судовому порядку, так і без використання судового примусу.

Закон не наводить переліку причин, які можуть бути визнані поважними для захисту порушеного права, у випадку подання позову з пропуском строку позовної давності. Тому дане питання віднесено до компетенції суду, який розглядає судову справу по суті заявлених вимог.

До висновку про поважність причин пропуску строку позовної давності можна дійти лише після дослідження усіх фактичних обставин та оцінки доказів у кожній конкретній справі. При цьому, поважними причинами при пропущенні позовної давності є такі обставини, які роблять своєчасне пред`явлення позову неможливим або утрудненим.

При цьому, очевидно, що перебування справи у провадженні судових органів, вчинення в ній передбачених законом дій на думку добросовісного розсудливого спостерігача виключає необхідність вчинення процесуальних дій, спрямованих на припинення цього процесу, а саме подачі заяв про закриття провадження у справі, подачі позовів в порядку іншого судочинства тощо. За таких обставин є неправильним та несправедливим покладення виключно на позивача відповідальності за помилку у визначенні підвідомчості відповідної справи і позбавлення його права на захист у спірних правовідносинах.

Враховуючи викладене, надавши оцінку наявним у справі доказам і доводам сторін, з огляду на факт відкриття провадження у справі Запорізьким окружним адміністративним судом та розгляд справи протягом певного часу (25.05.2020-16.09.2020), як наслідок - наявність підстав для позивача вважати, що його права будуть відновлені та захищені в судовому порядку, звернення позивача до Господарського суду Запорізької області з даною позовною заявою через декілька днів (через 8 днів) після спливу строку на апеляційне оскарження ухвали адміністративного суду, з якої позивач дізнався, що даний спір відноситься до господарської юрисдикції, суд вважає, що позивачем пропущено строк з поважних причин.

У рішенні від 03.04.2008 у справі "Пономарьов проти України" Європейський суд з прав людини зробив висновок про те, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави.

Конституційне право на судовий захист передбачає як невід`ємну частину такого захисту можливість поновлення порушених прав і свобод громадян, правомірність вимог яких встановлена в належній судовій процедурі і формалізована в судовому рішенні, і конкретні гарантії, які дозволяли б реалізовувати його в повному об`ємі і забезпечувати ефективне поновлення в правах за допомогою правосуддя, яке відповідає вимогам справедливості, що узгоджується також зі статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основних свобод.

У рішенні Європейського Суду з прав людини у справі "Іліан проти Туреччини" зазначено правило встановлення обмежень доступу до суду у зв`язку з пропуском строку звернення повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання слід звертати увагу на обставини справи.

Практика Європейського суду з прав людини при застосуванні положень пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує кожному право на звернення до суду, акцентує увагу на тому, що право на доступ до суду має бути ефективним. Не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Жоффр де ля Прадель проти Франції" від 16.12.92).

Частиною 5 статті 267 ЦК України передбачено, що якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

З огляду на викладене, з метою недопущення порушення права особи на доступ до правосуддя, визначених статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та застосовуючи основні конституційні засади судочинства, принцип верховенства права, а також принципи справедливості, добросовісності і розумності, виходячи з фактичних обставин справи, суд дійшов висновку про необхідність захисту порушеного права позивача та поновлення строку позовної давності.

Судом враховано, що причини пропуску строку позовної давності в даному випадку пов`язані з обставинами, що залежать не тільки і не стільки від позивача, а й з обставинами, які знаходяться поза межами його контролю, зокрема, з фактом прийняття Запорізьким окружним адміністративним судом відповідної позовної заяви позивача до відповідачів та її розгляду судом впродовж певного строку до закриття провадження у справі.

Подібна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 15.05.2020 у справі № 922/1467/19, у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 02.04.2019 у справі № 902/326/16 та від 24.09.2019 у справі № 922/1151/18.

Підсумовуючи вищевикладене, суд задовольняє позовні вимоги в повному обсязі, визнавши за можливе продовжити строк позовної давності позивачу в зв`язку з поважністю причин його пропуску.

Відповідно до ч. 9 статті 129 ГПК України (якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору) витрати зі сплати судового збору покладаються судом на відповідача-2 та підлягають стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - Головного управління ДПС у Запорізькій області.

Керуючись статтями 3, 12, 232, 233, 238, 240, 241, 254, 256 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд
Вирішив:
Позов задовольнити.

Стягнути з Державного бюджету України через Головне управління Державної казначейської служби України у м.Києві, код в ЄДР-37993783, на користь Приватного акціонерного товариства "Завод напівпровідників", код в ЄДР-31792555, м.Запоріжжя, заборгованість з бюджетного відшкодування з податку на додану вартість в розмірі - 1.726.868 (один мільйон сімсот двадцять шість тисяч вісімсот шістдесят вісім) грн.

Стягнути на користь Приватного акціонерного товариства "Завод напівпровідників", код в ЄДР-31792555, м.Запоріжжя, судовий збір у розмірі - 4204 (чотири тисячі двісті чотири) грн. за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - Головного управління ДПС у Запорізькій області, код в ЄДР-ВП 44118663.

Апеляційна скарга може бути подана до Центрального апеляційного господарського суду через Господарський суд Запорізької області протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.А. Кричмаржевський

Повний текст рішення складено 10.06.2021.