ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

01.06.2021 м.Дніпро

Справа № 908/2828/19

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Коваль Л.А. (доповідач)

суддів: Кузнецова В.О., Чередка А.Є.,

при секретарі судового засідання: Михайловій К.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні усну заяву представника Акціонерного товариства "Таскомбанк" про відвід колегії суддів у складі головуючого судді Коваль Л.А., суддів Кузнецова В.О., Чередка А.Є. у справі № 908/2828/19

за заявою Приватного акціонерного товариства "Запоріжтрансформатор"

про визнання банкрутом

ВСТАНОВИВ:

У судовому засіданні 11.05.2021 відкладено розгляд апеляційних скарг Акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль", Приватного акціонерного товариства "Запоріжтрансформатор" та арбітражного керуючого Микитьона Віктора Васильовича на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 23.03.2021 у справі № 908/2828/19 в судове засідання до 01.06.2021 о 14:30 год.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 24.05.2021 у цій справі відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою арбітражного керуючого Гусара Івана Олексійовича на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 23.03.2021 у справі № 908/2828/19 та приєднано її до спільного розгляду з апеляційними скаргами Акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль", Приватного акціонерного товариства "Запоріжтрансформатор" та арбітражного керуючого Микитьона Віктора Васильовича; призначено апеляційну скаргу до розгляду.

Представником Акціонерного товариства "Таскомбанк" у судовому засіданні було заявлено усну заяву про відвід колегії суддів у складі головуючого судді Коваль Л.А., суддів Кузнецова В.О., Чередка А.Є. у справі № 908/2828/19, вмотивовану тим, що представник банку не може реалізувати свої права та обов`язки, у зв`язку з відмовою суду у задоволенні клопотань представника банку про перенесення розгляду справи та залишення апеляційної скарги арбітражного керуючого Гусара І.О. без руху, про зобов`язання арбітражного керуючого Гусара О.І. направити копію апеляційної скарги Акціонерному товариству "Таскомбанк" та оголошення перерви у справі № 908/2828/19.

У судовому засіданні представник боржника зазначив, що вважає клопотання Акціонерного товариства "Таскомбанк" таким, що не підлягає задоволенню, оскільки під час слухання справи № 908/2828/19 жодного разу не виникло підстав вважати дії суду неупередженими.

Представник арбітражного керуючого Гусара І.О. вважає, що заявлені підстави відводу фактично зводяться до незгоди з прийнятим судовим рішенням, а саме, відмовою у клопотаннях.

Арбітражний керуючий Попадюк І.В. залишив вирішення питання на розсуд суду.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 35 ГПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Статтями 38, 42 ГПК України закріплені права та обов`язки учасників справи, серед яких, право подавати заяви, зокрема і про відвід судді.

Згідно ч. 3 ст. 38 Господарського процесуального кодексу України відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Відповідно до ч. 3 ст. 39 Господарського процесуального кодексу України якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 32 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Статтею 35 ГПК України визначені підстави для відводу (самовідводу) судді. Суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо, зокрема, він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи чи є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Головна мета відводу - гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи, а мета самовідводу - запобігання будь-яким сумнівам щодо безсторонності судді.

Відповідно до частини першої, другої статті 48 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання. Суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права. Втручання у діяльність судді щодо здійснення правосуддя забороняється і має наслідком відповідальність, установлену законом.

Частиною четвертою статті 11 ГПК України та статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" визначено, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України (далі - Конвенція), та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Як зазначає Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), найголовніше - це довіра, яку в демократичному суспільстві повинні мати суди у громадськості (рішення ЄСПЛ у справі "Хаушильд проти Данії").

Стаття 6 Конвенції вимагає суд у межах своїх повноважень бути неупередженим. Неупередженість зазвичай означає відсутність упередженості або суб`єктивного ставлення, що може бути оцінене багатьма способами (рішення ЄСПЛ у справі "Ветштайн проти Швейцарії").

Наявність безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 визначається за допомогою суб`єктивного критерію, тобто оцінювання особистого переконання конкретного судді у конкретній справі, а також за допомогою об`єктивного критерію, тобто з`ясування того, чи надав цей суддя достатні гарантії для виключення будь-якого законного сумніву з цього приводу (рішення ЄСПЛ у справі "Хаушильд проти Данії").

За усталеною практикою ЄСПЛ наявність безсторонності згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. За суб`єктивним критерієм беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (пункт 49 рішення ЄСПЛ у справі "Білуха проти України").

Особиста безсторонність суду, як суб`єктивний критерій, презюмується, поки не надано доказів протилежного (пункт 50 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Білуха проти України" від 09.11.2006).

Згідно з об`єктивним критерієм необхідно встановити, чи існують факти, які можна встановити та які можуть ставити під сумнів безсторонність судді. Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезстороннім, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (пункти 29, 31 рішення Європейського суду з прав людини "Газета "Україна-центр" проти України" від 15.07.2010).

Господарський процесуальний кодекс України не встановлює вичерпного переліку обставин, які свідчать про необ`єктивність судді, однак зазначається, що такі підстави повинні бути обґрунтовані особою, яка ініціює питання про відвід судді.

Таким чином, щодо суб`єктивної складової безсторонності суду заявнику необхідно подати докази фактичної наявності упередженості судді для відводу його від справи, оскільки презумпція особистої неупередженості судді діє доти, доки не з`являться докази на користь протилежного. І тільки якщо з`являються об`єктивні сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, або його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі.

Як зазначалося вище, підставою для відводу колегії суддів від розгляду даної справи заявник вважає неможливість реалізувати свої права та обов`язки, у зв`язку з відмовою суду у задоволенні клопотань представника банку про перенесення розгляду справи та залишення апеляційної скарги арбітражного керуючого Гусара І.О. без руху, про зобов`язання арбітражного керуючого Гусара О.І. направити копію апеляційної скарги Акціонерному товариству "Таскомбанк" та оголошення перерви у справі № 908/2828/19.

Наведені обставини у заявника викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності суду, що на його думку, в розумінні ст. 35 ГПК України, є підставою для його відводу.

Разом з тим вказана підстава для відводу судді не визначена ст. ст. 35, 36 ГПК України, які містять вичерпний перелік підстав для відводу (самовідводу) судді. Окрім того наведені у заяві підстави для відводу стосуються процесуальних дій судді, та не можуть бути підставою для відводу суддів від розгляду даної справи у розумінні наведених приписів частини четвертої статті 35 Господарського процесуального кодексу України, оскільки не є належним і вмотивованим підтвердженням існування обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді під час розгляду даної справи.

Отже, доводи заявника не можна вважати об`єктивно обґрунтованими, оскільки вони не свідчать про упередженість та необ`єктивність суддів Коваль Л.А., Кузнецова В.О. та Чередка А.Є., безпосередньо та однозначно не вказують на їх особисте упереджене ставлення до апелянта або особисту прихильність до інших учасників справи.

Інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності суддів Коваль Л.А., Кузнецова В.О. та Чередка А.Є. заявником не наведено.

З огляду на зазначене вище, заява про відвід суддів Коваль Л.А., Кузнецова В.О. та Чередка А.Є. є необґрунтованою, безпідставною та ґрунтується на власних припущеннях заявника щодо упередженості суддів, що підриває авторитет правосуддя в цілому, заявлені заявником доводи не можуть бути в розумінні міжнародних актів, ратифікованих Україною, а також національного законодавства, ГПК України, підставою для відводу судді.

Керуючись ст.ст. 35, 38, 39, 234, 235, 281 Господарського процесуального кодексу України, Центральний апеляційний господарський суд -

УХВАЛИВ:

В задоволенні усної заяви представника Акціонерного товариства "Таскомбанк" про відвід колегії суддів у складі головуючого судді Коваль Л.А., суддів Кузнецова В.О., Чередка А.Є. у справі № 908/2828/19 - відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту її оголошення та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Повне судове рішення складено 07.06.2021.

Головуючий суддя Л.А. Коваль

Суддя В.О. Кузнецов

Суддя А.Є. Чередко

нших переконлевих підстав не має.І