номер провадження справи 28/136/18-27/84/20
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.05.2021 Справа № 908/2646/18

м.Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі колегії суддів Господарського суду Запорізької області: Головуючий суддя Дроздова С.С., судді: Колодій Н.А., Боєва О.С. при секретарі судового засіданні Шолоховій С.В., розглянувши матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Базовий Азовський Рибопереробний Комплекс" (71101 Запорізька область, м. Бердянськ, вул. Кабельників, буд. 1-А, ідентифікаційний код юридичної особи 33086027)

до відповідача Приватного акціонерного товариства "Азовкабель" (71101 Запорізька область, м. Бердянськ, вул. Промислова, буд. 2-і, ідентифікаційний код юридичної особи 31600918)

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Публічне акціонерне товариство "Запоріжжяобленерго" (69035 м. Запоріжжя, вул. Сталеварів, буд. 14, ідентифікаційний код юридичної особи 00130926)

про стягнення 2 368 088 грн. 00 коп. збитків

за участю

представника позивача: Череповський В., протокол № 11 від 05.04.2019

Стасік А.І., ордер АР № 1047921 18.05.2021

Семеренко С.О., ордер АР № 1047920 від 21.05.2021

Балаба С.Б., паспорт НОМЕР_1 від 19.12.2000

представник відповідача: Загорський Д.Д., ордер АР № 1046799 від 20.05.2021

представник 3- особи: не з`явився

СУТНІСТЬ СПОРУ:

До Господарського суду Запорізької області подано позов ТОВ "Базовий Азовський Рибопереробний Комплекс" до ПАТ "Азовкабель" про стягнення (з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог) збитків у сумі 2 368 088 грн.

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 27.09.2019, залишеним без змін постановою Центрального апеляційного господарського суду від 17.02.2020 позов задоволено частково, з Приватного акціонерного товариства "Азовкабель" на користь Рибопереробного комплексу стягнуто 2 238 998, 62 грн. збитків та 33 584, 98 грн. судового збору; в задоволенні позовних вимог у сумі 129 089,38 грн. відмовлено; судові витрати в сумі 1 936,34 грн. покладено та позивача.

Постановою Верховного Суду від 12.05.2020 касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Азовкабель" задоволено. Рішення Господарського суду Запорізької області від 27.09.2019 та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 17.02.2020 по справі № 908/2646/18 скасовано. Справу передано на новий розгляд до Господарського суду Запорізької області.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.05.2020, справу № 908/2646/18 передано на розгляд судді Дроздовій С.С.

Ухвалою суду від 25.05.2020 справу № 908/2646/18 прийнято до провадження суддею Дроздовою С.С., присвоєно справі номер провадження 28/136/18-27/84/20, розглядати справу постановлено за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 22.06.2020.

Від позивача 15.06.2020 надійшли письмові пояснення № 56 від 15.06.2020 (вх. № 11460/08-08/20), що містяться в матеріалах справи.

Ухвалою суду від 22.06.2020 відповідно до ст. 177 ч. 3 ГПК України, строк підготовчого провадження продовжено на тридцять днів, підготовче засідання на підставі ст. 183 ГПК України, відкладено на 19.08.2020.

Від третьої особи 19.08.2020 надійшли пояснення № 33-33/13040 від 19.08.2020 (вх.. № 16037/08-08/20), які залучені до матеріалів справи.

Ухвалою суду від 19.08.2020 враховуючи, категорію справи, значний обсяг доказів необхідний для подання сторонами та дослідження судом та з метою забезпечення об`єктивного, повного та всебічного розгляду справи, судом з власної ініціативи справу № 908/2646/18 передано на колегіальний розгляд у складі трьох суддів.

19.08.2020 керівником апарату Господарського суду Запорізької області було проведено розподіл судової справи між суддями та складено протокол щодо неможливості автоматизованого розподілу судової справи між суддями, у зв`язку з тим, що не вистачає потрібної кількості суддів для розподілу справи.

Розпорядженням № П-451/20 від 20.08.2020 справу № 908/2646/18 призначено на повторний автоматизований розподіл з огляду на те, що відповідно витягу з протоколу щодо неможливості автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.08.2020 року автоматизований розподіл не відбувся.

20.08.2020 керівником апарату Господарського суду Запорізької області було проведено розподіл судової справи між суддями та складено протокол щодо неможливості автоматизованого розподілу судової справи між суддями, у зв`язку з тим, що не вистачає потрібної кількості суддів для розподілу справи.

Розпорядженням № П-457/20 від 21.08.2020 справу № 908/2646/18 призначено на повторний автоматизований розподіл з огляду на те, що відповідно витягу з протоколу щодо неможливості автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.08.2020 року автоматизований розподіл не відбувся.

21.08.2020 керівником апарату Господарського суду Запорізької області було проведено розподіл судової справи між суддями та складено протокол щодо неможливості автоматизованого розподілу судової справи між суддями, у зв`язку з тим, що не вистачає потрібної кількості суддів для розподілу справи.

Розпорядженням № П-459/20 від 25.08.2020 справу № 908/2646/18 призначено на повторний автоматизований розподіл з огляду на те, що відповідно витягу з протоколу щодо неможливості автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.08.2020 року автоматизований розподіл не відбувся.

Відповідно до протоколу автоматичного визначення складу колегії суддів від 25.08.2020, на підставі ухвали Господарського суду Запорізької області від 19.08.2020 справу № 908/2646/18, відповідно до ст.ст. 32, 33 ГПК України, враховуючи складність справи, категорію справи, значний обсяг доказів необхідний для подання сторонами та дослідження судом, з метою забезпечення об`єктивного, повного та всебічного розгляду справи призначено колегію у складі трьох суддів Господарського суду Запорізької області: Головуючий суддя Дроздова С.С., судді: Мірошниченко М.В., Колодій Н.А.

Ухвалою суду від 25.08.2020 колегією в складі трьох суддів: Головуючий суддя Дроздова С.С., судді: Мірошниченко М.В., Колодій Н.А. прийнято справу № 908/2646/18 до провадження. Призначено підготовче засідання на 24.09.2020.

Ухвалою суду від 24.09.2020 строк підготовчого провадження у справі, на підставі ст. 177 ГПК України, продовжено, на підставі ст. 183 ГПК України підготовче засідання відкладено на 10.11.2020.

Від позивача надійшли письмові пояснення (заперечення) № 82 від 05.10.2020 (вх.. № 19701/08-08/20), які залучено судом до матеріалів справи.

Ухвалою суду від 10.11.2020 на підставі ст. 185 ГПК України, підготовче провадження у справі № 908/2646/18 закрито. Справу призначено до розгляду по суті на 25.11.2020.

Ухвалою суду від 25.11.2020 на підставі ст. 216 частина 2 ГПК України оголошено перерву в судовому засіданні до 24.12.2020.

В зв`язку з тим, що суддя учасник колегії Мірошниченко М.В. з 23.12.2020 по 24.12.2020 включно знаходився у основній щорічній відпустці, що підтверджується наказом № 157в від 01.12.2020, справу № 908/2646/18 передано на повторний автоматизований розподіл для визначення іншого складу колегії, для подальшого розгляду справи.

Розпорядженням щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судових справ № П-853/20 від 23.12.2020, справу № 908/2646/18 призначено на повторний автоматизований розподіл у зв`язку з перебуванням учасника колегії судді Мірошниченка М.В. з 23.12.2020 по 24.12.2020 включно у відпустці.

Витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.12.2020 для подальшого розгляду справи № 908/2646/18 призначено колегію у складі трьох суддів Господарського суду Запорізької області: Головуючий суддя Дроздова С.С., судді Колодій Н.А., Топчій О.А.

Ухвалою суду від 28.12.2020 колегією в складі трьох суддів: Головуючий суддя Дроздова С.С., судді:, Колодій Н.А., Топчій О.А. прийнято справу № 908/2646/18 до провадження. Призначено засідання на 26.01.2021.

В зв`язку з тим, що суддя учасник колегії Колодій Н.А. з 18.01.2021 по 29.01.2021 включно знаходиться у відпустці, що підтверджується наказом № 6в від 12.01.2021, справу № 908/2646/18 передано на повторний автоматизований розподіл для визначення іншого складу колегії, для подальшого розгляду справи.

Розпорядженням щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судових справ № П-21/21 від 22.01.2021, справу № 908/2646/18 призначено на повторний автоматизований розподіл, у зв`язку з перебуванням учасника колегії судді Колодій Н.А. з 18.01.2021 по 29.01.2021 включно у відпустці.

Витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.01.2021 для подальшого розгляду справи № 908/2646/18 призначено колегію у складі трьох суддів Господарського суду Запорізької області: Головуючий суддя Дроздова С.С., судді Топчій О.А., Боєва О.С.

Ухвалою суду від 25.01.2021 колегією в складі трьох суддів: Головуючий суддя Дроздова С.С., судді Топчій О.А., Боєва О.С. прийнято справу № 908/2646/18 до провадження, судове засідання призначено на 24.02.2021.

Позивачем 24.02.2021 надано суду письмові пояснення № 3 від 23.02.2021 (вх. № 3995/08-08/21), які залучені судом до матеріалів справи.

24.02.2021 судом продовжено розгляд справи.

В судовому засіданні 24.02.2021 оголошено перерву до 09.03.2021.

В зв`язку з тим, що суддя учасник колегії Топчій О.А. з 09.03.2021 по 12.03.2021 включно знаходилась у відпустці, справу № 908/2646/18 передано на повторний автоматизований розподіл для визначення іншого складу колегії, для подальшого розгляду справи.

Розпорядженням щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судових справ № П-89/21 від 04.03.2021, справу № 908/2646/18 призначено на повторний автоматизований розподіл, у зв`язку з перебуванням учасника колегії Топчій О.А. з 09.03.2021 по 12.03.2021 включно у відпустці.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.03.2021 для подальшого розгляду справи № 908/2646/18 призначено колегію у складі трьох суддів Господарського суду Запорізької області: Головуючий суддя Дроздова С.С., судді Смірнов О.Г., Боєва О.С.

В зв`язку з тим, що суддя учасник колегії Смірнов О.Г. відповідно до наказу № 15в від 01.03.2021 з 09.03.2021 по 12.03.2021 включно відряджається до Ради суддів України для участі у роботі XVIII чергового з`їзду суддів, справу № 908/2646/18 передано на повторний автоматизований розподіл для визначення іншого складу колегії, для подальшого розгляду справи.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.03.2021 для подальшого розгляду справи № 908/2646/18 призначено колегію у складі трьох суддів Господарського суду Запорізької області: Головуючий суддя Дроздова С.С., судді Колодій Н.А., Боєва О.С.

Ухвалою суду від 09.03.2021 колегією в складі трьох суддів: Головуючий суддя Дроздова С.С., судді Колодій Н.А., Боєва О.С. прийнято справу № 908/2646/18 до провадження, судове засідання призначено на 08.04.2021.

08.04.2021 продовжено розгляд справи № 908/2646/18.

08.04.2021 від Товариства з обмеженою відповідальністю "Базовий Азовський Рибопереробний Комплекс" надійшла заява вих. № 8 від 08.04.2021 (вх. № 7210/08-08/21 від 08.04.2021 р.) про відвід судді Колодій Н.А.

Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 08.04.2021 для розгляду заяви про відвід визначено до колегії у складі: Дроздова С.С (головуючий суддя), Боєва О.С., Колодій Н.А.

Ухвалою суду від 08.04.2021 заявлений Товариством з обмеженою відповідальністю "Базовий Азовський Рибопереробний Комплекс" відвід судді Колодій Н.А. у справі № 908/2646/18 визнано необґрунтованим. Товариству з обмеженою відповідальністю "Базовий Азовський Рибопереробний Комплекс" відмовлено в задоволенні заяви про відвід судді Колодій Н.А. у справі № 908/2646/18.

Ухвалою суду від 08.04.2021, відповідно до ст. 216 ГПК України, засідання суду у справі № 908/2646/18 відкладено на 28.04.2021.

В судовому засіданні 28.04.2021 на підставі ст. 216 ГПК України оголошено перерву до 21.05.2021.

Від позивача 14.05.2021 надійшли письмові пояснення № 15 від 14.05.2021 (вх. № 9887/08-08/21), які містяться в матеріалах справи.

21.05.2021 в судовому засіданні на підставі ст. 216 ГПК України оголошено перерву до 27.05.2021.

Від відповідача 27.05.2021 (вх. № 10910/08-08/21) через канцелярію суду надійшли додаткові пояснення, які залучені судом до матеріалів справи, однак залишені без уваги, оскільки подані після встановлених строків, на стадії розгляду справи по суті.

У судовому засіданні 27.05.2021 справу розглянуто, оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Відповідно до ст. 222 Господарського процесуального кодексу України здійснювалося повне фіксування судового засідання з допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Запис розгляду судової справи здійснюється за допомогою технічних засобів, а саме: програмно-апаратного комплексу "Оберіг".

Головуючим суддею оголошено яка справа розглядається, склад суду, та роз`яснено представникам сторін, які прибули в судове засідання, їх права, у тому числі право заявляти відводи.

Відводів складу суду не заявлено.

В засіданні суду 27.05.2021 здійснено безпосереднє дослідження доказів, поданих учасниками спору (ст. 210 ГПК України).

У судовому засіданні 27.05.2021, на підставі статті 217 ГПК України судом закінчено з`ясування обставин та перевірки їх доказами і перейдено до судових дебатів - ст. 218 ГПК України.

Судові дебати - частина судового розгляду, що складаються з промов осіб, які беруть участь у справі.

27.05.2021 представники позивача підтримали позовні вимоги.

27.05.2021 представник відповідача проти позову заперечив.

Представник третьої особи в судове засідання 27.05.2021 не з`явився, про поважні причини неявки суд не повідомив, про час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином.

Заслухавши представників сторін, після судових дебатів, дослідивши докази, колегія суддів вийшла з нарадчої кімнати та згідно ст. 240 Господарського процесуального кодексу України оголосила вступну та резолютивну частини рішення, повідомивши строк виготовлення повного тексту рішення та роз`яснив порядок і строк його оскарження.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представників позивача та відповідача, колегія суддів

УСТАНОВИЛА:

Цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї.

Згідно статті 42 Конституції України кожен має право на підприємницьку діяльність, яка не заборонена законом.

Підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку (ст. 42 Господарського кодексу України).

Підприємницька діяльність здійснюється суб`єктами господарювання, підприємці мають право без обмежень самостійно здійснювати будь-яку підприємницьку діяльність, яку не заборонено законом.

З огляду на статтю 509 Цивільного кодексу України вбачається, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 ЦК України.

У відповідності до пункту 1 частини 2 статті 1 Цивільного кодексу України договір - є підставою виникнення цивільних прав та обов`язків. Цивільні права і обов`язки виникають як з передбачених законом договорів, так і з договорів, не передбачених законом, але таких, що йому не суперечать.

Договір - це категорія цивільного права, яка визначається як домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. До зобов`язань, що виникають з договорів, застосовуються загальні положення про зобов`язання, якщо інше не випливає із закону або самого договору. Як і будь-який право чин, він є вольовим актом, оскільки виражає спільну волю сторін, що втілюється у договорі. Змістом договору є, власне, ті умови, на яких сторони погоджуються виконувати договір, і вони мають дотримуватися взятих на себе зобов`язань.

У відповідності до статті 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судами пр. первісному розгляді справи,

06.12.2005 між Відкритим акціонерним товариством "Запоріжжяобленерго" (в подальшому перейменовано на Публічне акціонерне товариство "Запоріжжяобленерго") (Постачальник електричної енергії) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Базовий Азовський Рибопереробний комплекс" (Споживач) укладений Договір про постачання електричної енергії №1149.

Відповідно до п. 1 Договору постачальник електричної енергії постачає електричну енергію споживачу в межах 200 кВт дозволеної потужності та обсягах відповідно до умов договору, а споживач оплачує постачальнику електричної енергії вартість та здійснює інші платежі згідно з умовами та додатками до договору, що є його невід`ємними частинами.

За цим договором постачання електричної енергії передбачено на об`єкт ТОВ "Базовий Азовський Рибопереробний Комплекс", що розташований за адресою: Запорізька область, м.Бердянськ, вул. Кабельників, 1-А.

З метою отримання електричної енергії, що поставляється ВАТ "Запоріжжяобленерго" споживачу ТОВ "БАРК" через електричні мережі, власником яких є ПрАТ "Азовкабель", 01.01.2011 між Приватним акціонерним товариством "Азовкабель" (власник мереж) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Базовий Азовський Рибопереробний комплекс" (споживач) укладено Договір №58 про технічне забезпечення електропостачання споживача, за умовами п.1.1 якого власник мереж взяв на себе зобов`язання забезпечити технічну можливість передачі електричної енергії споживачу в обсягах згідно з договором про постачання або про купівлю-продаж електричної енергії, з показниками допустимих відхилень від стандартних умов надання обсягу електричної енергії та рівня дозволеної потужності за класами напруги, а споживач - дотримуватися установленого режиму споживання електричної енергії та своєчасно сплачувати кошти за отримані послуги, визначені пунктом 4.1.1 цього договору.

01.05.2013 між Приватним акціонерним товариством "Азовкабель" (власник мереж) та Відкритим акціонерним товариством "Запоріжжяобленерго" (користувач) був укладений договір №4-6 про спільне використання технологічних мереж, за умовами п.1.1 якого власник мереж зобов`язується забезпечити технічну можливість передачі (транзиту) електричної енергії власними технологічними електричними мережами в точки приєднання електроустановок користувача та (або) інших суб`єктів господарювання (субспоживачі), передачу електричної енергії яким забезпечує користувач, а користувач - своєчасно сплачувати вартість послуг власника мереж з утримання технологічних електричних мереж спільного використання та інші послуги відповідно до умов цього договору.

11.08.2016 між 15 год. 00 хв. та 15 год. 30 хв., згідно з журналами подій лічильників, фактично було припинено продаж електричної енергії в місці її продажу.

Згідно з актом від 11.08.2016 представниками позивача було зафіксовано, що між 15 год. 00 хв. та 15 год. 30 хв. 11.08.2016 припинено продаж електроенергії в точці, визначеною договором; показники лічильників зафіксували припинення продажу електроенергії як товару та містять значення: за лічильником №1124016 показник 1420.564300 кВт., за лічильником №1125117 показник 2282.368250 кВт.

На підставі вказаних обставин Товариство з обмеженою відповідальністю "Базовий Азовський Рибопереробний Комплекс" звернулось до Господарського суду Запорізької області з позовом у справі № 908/2260/16 до Публічного акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго" та Приватного акціонерного товариства "Азовкабель" про стягнення 219396,00 грн. збитків (з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог); зобов`язання ПАТ "Запоріжжяобленерго" виконати умови договору про постачання електричної енергії №1149 від 06.12.2005 та поновити постачання електричної енергії ТОВ "БАРК"; зобов`язання ПАТ "Азовкабель" виконати умови договору про технічне забезпечення електропостачання споживача №59 від 01.01.2016 та поновити забезпечення технічної можливості ПАТ "Запоріжжяобленерго" в передачі ТОВ "БАРК" електричної енергії.

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 25.10.2016 у справі № 908/2260/16, яке набрало чинності, позов задоволено частково. Стягнуто з ПАТ "Азовкабель" на користь ТОВ "БАРК" 219396,00 грн збитків та 3290,94 грн судового збору. У задоволенні позовних вимог про стягнення збитків з ПАТ "Запоріжжяобленерго" відмовлено. Позовні вимоги про зобов`язання відповідачів виконати умови договорів залишено без розгляду.

Даним судовим рішенням встановлено, що відключення позивача від електропостачання відбулось 11.08.2016 та було здійснено Приватним акціонерним товариством "Азовкабель" на підставі повідомлення від 04.08.2016, яке отримано позивачем 05.08.2016. В діях ПАТ "Азовкабель" встановлено наявність усього складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки у вигляді неправомірних дій ПАТ "Азовкабель" у відключенні позивача від електропостачання, наявності у позивача реальних збитків у заявленому розмірі, завданих неправомірними діями ПАТ "Азовкабель", які перебувають у причинному зв`язку із понесеними збитками та вини. Вини ПАТ "Запоріжжяобленерго" у відключенні позивача від електропостачання не встановлено.

В травні 2017 року ПАТ "Запоріжжяобленерго" звернулося до Господарського суду Запорізької області з позовом до ПрАТ "Азовкабель" про зобов`язання останнього забезпечити технічну можливість передачі (транзиту) електричної енергії власними технологічними електричними мережами в точки приєднання електроустановок ТОВ "Базовий Азовський Рибопереробний Комплекс" шляхом відновлення постачання електричної енергії на об`єкт ТОВ "Базовий Азовський Рибопереробний Комплекс", що розташований за адресою: Запорізька область, м. Бердянськ, вул. Кабельників, 1-А (з урахуванням заяви про зміну предмета позову). Позов мотивований неналежним виконанням умов договору про спільне використання технологічних електричних мереж від 01.05.2013 № 4-6 щодо забезпечення технічної можливості передачі (транзиту) електричної енергії власними технологічними електричними мережами в точки приєднання електроустановок ТОВ "Базовий Азовський Рибопереробний Комплекс".

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 15.08.2017 у справі № 908/1119/17, яке залишено без змін постановою Донецького апеляційного господарського суду від 27.09.2017 та постановою Верховного Суду від 20.03.2018, позовні вимоги ПАТ "Запоріжжяобленерго" задоволено частково. Суд зобов`язав ПрАТ "Азовкабель" забезпечити технічну можливість передачі (транзиту) електричної енергії власними технологічними електричними мережами в точки приєднання електроустановок ТОВ "Базовий Азовський Рибопереробний Комплекс". В задоволенні іншої частини позову суд відмовив.

Енергопостачання позивача було відновлено частково 10.07.2017 шляхом виконання нестандартного приєднання до електричних мереж ВАТ "Запоріжжяобленерго" на підставі укладеного позивачем окремого договору із ВАТ "Запоріжжяобленерго" №1610-2094 від 31.08.2016 про приєднання до електричних мереж (нестандартне приєднання).

Відповідно до пунктів 1.1, 1.6 цього Договору, до електричних мереж ВАТ "Запоріжжяобленерго" згідно технічних умов від 31.08.2016 №1610-2094-Бердянська-150, що є додатком №1 до цього договору, приєднується комплекс будівель та споруд (резервний ввід), який розташований за адресою: вул. Кабельників, 1а, м. Бердянськ, Запорізька область. Замовлена до приєднання потужність у точці приєднання усього 145,0 кВт, в т.ч. існуюча 200 кВт (по основному вводу), додаткова - 145,0 кВт (по резервному вводу).

На підтвердження відновлення електропостачання позивач надав акт № 1610-2094/10 прийому-передачі наданих послуг (виконаних робіт), рахунок №1610-2094/10 від 14.04.2017 на оплату послуг приєднання та платіжне доручення №458 від 25.04.2017 на оплату цього рахунка.

Нестандартне приєднання до електричних мереж ПАТ "Запоріжжяобленерго" частково забезпечило потреби позивача у споживанні електричної енергії, оскільки позивач отримав тільки 145 кВт потужності із необхідних 200 кВт, які були обумовлені в договорі про постачання електричної енергії №1149 від 06.12.2005 із ПАТ "Запоріжжяобленерго".

У зв`язку з неправомірним припиненням електропостачання ТОВ "БАРК" неодноразово зверталося до господарського суду Запорізької області з позовами до ПАТ "Азовкабель" та ВАТ "Запоріжжяобленерго" про стягнення збитків, які спричинені припиненням електропостачання.

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 25.10.2016 у справі № 908/2260/16, яке залишено без змін постановою Вищого господарського суду України від 10.05.2017 у справі №908/2260/16, позов ТОВ "Базовий Азовський Рибопереробний комплекс" задоволено частково. Стягнуто з ПАТ "Азовкабель" на користь ТОВ "Базовий Азовський Рибопереробний комплекс" збитки у розмірі 219396 грн. (за період з 15 год. 00 хв. 11.08.2016 по 15 год. 00 хв. 20.08.2016), судовий збір у розмірі 3290,94 грн. В позовних вимогах до ВАТ "Запоріжжяобленерго" про стягнення збитків відмовлено.

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 11.07.2017 у справі №908/1019/17 з ПАТ "Азовкабель" на користь ТОВ "Базовий Азовський Рибопереробний комплекс" з урахуванням фактів, встановлених вищезазначеним судовим рішенням, стягнуто збитки в загальному розмірі 498495,79 грн., а саме: за період з 15 год. 00 хв. 20.08.2016 по 15 год. 00 хв. 06.09.2016 за договором № 89 від про надання комплексу послуг від 09.08.2016 в розмірі 297178 грн., за договором № 2016/10-04а на проектні роботи від 25.10.2016 з проведення комплексу топографічних робіт в розмірі 5500 грн., за договором № 2016/10-03а на проектні роботи від 12.10.2016 в розмірі 27000 грн., за договором суборенди холодильної камери № 902 від 01.09.2016 в розмірі 29950 грн., послуги банку на суму 556,50 грн., за договором № 0505 від 05.05.2017 в розмірі 80000 грн., за договором № 1610-2094 про приєднання до електричних мереж (нестандартне приєднання) від 31.09.2016 в розмірі 58311,29 грн.

У справі № 908/1884/17 ТОВ "Базовий Азовський Рибопереробний комплекс" просило стягнути з ПрАТ "Азовкабель" збитків збитки в розмірі 846792,23 грн. за період з 15:00 год. 06.09.2016 по 15:00 год. 30.09.2016, у зв`язку з безпідставним та неправомірним припиненням постачання електроенергії на об`єкт позивача.

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 03.05.2018 у справі № 908/1884/17 (з урахуванням ухвали від 21.05.2018 про виправлення описки) позов задоволено частково. Стягнуто з Приватного акціонерного товариства "Азовкабель" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Базовий Азовський Рибопереробний Комплекс" суму збитків у розмірі 122971,56 грн. та 1844,57 грн. судового збору. В іншій частині позову відмовлено.

Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 17.09.2018 у справі №908/1884/17 рішення господарського суду Запорізької області від 03.05.2018 у справі №908/1884/17 змінено в частині розміру стягнутих збитків з "122971,56 грн." на "491289,99 грн.", а також судового збору з " 1844,57 грн." на " 7369,35 грн.". В іншій частині рішення господарського суду залишено без змін. Стягнуто з ПрАТ "Азовкабель" на користь ТОВ "Базовий Азовський Рибопереробний комплекс" судовий збір за подання апеляційної скарги в сумі 8737,15грн.

Апеляційним судом встановлено, що за період з 15:00 год. 06.09.2016 по 15:00 год. 30.09.2016, на виконання умов договору на отримання послуг від 09.08.2016 № 89, з урахуванням додаткової угоди, укладених між ТОВ "Базовий Азовський Рибопереробний комплекс" та ФОП Крижановською О.А. (виконавець), виконавець надав позивачу комплекс послуг, пов`язаних з обслуговуванням та роботою дизельного генератора на суму 388317,83 грн., вартість цих послуг оплачена позивачем, це підтверджується належними доказами, зокрема, звітами про використання коштів під звіт ТОВ "Базовий Азовський Рибопереробний комплекс", видатковими касовими ордерами підприємства позивача, квитанціями до прибуткових касових ордерів.

За наслідками касаційного перегляду вказану постанову залишено без змін постановою Верховного Суду від 31.01.2019 у справі № 908/1884/17.

Позов у даній справі мотивовано тим, що за порушення чинного законодавства та умов укладених договорів у результаті безпідставних протиправних дій відповідача відбулось повне припинення постачання електричної енергії на об`єкті позивача, у зв`язку з чим останній був змушений укладати договори на надання комплексу послуг та суборенди холодильної камери, а також оплачувати надані за цими договорами послуги. З урахуванням викладених обставин позивач звернувся до суду з даним позовом та просив суд стягнути з відповідача завдані збитки в розмірі 2 368 088 грн. за період з 15:00 год. 30.09.2016 по 15:00 год. 31.01.2017.

Згідно з ч. 1 ст. 316 ГПК України вказівки, що містяться у постанові касаційної інстанції, є обов`язковими для суду першої та апеляційної інстанції під час нового розгляду справи.

Постановою Верховного Суду від 12.05.2020 у даній справі встановлено, що приймаючи рішення в цій справі, суди попередніх інстанцій не з`ясували повно і об`єктивно всіх обставин справи щодо наявності складу цивільного правопорушення в діях відповідача, тобто підстав цивільно-правової відповідальності останнього. У мотивувальній частині рішення господарські суди повинні зазначити докази, відхилені судом, та мотиви їх відхилення; а також навести мотивовану оцінку кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову, крім випадку, якщо аргумент очевидно не відноситься до предмета спору, є явно необґрунтованим або неприйнятним з огляду на законодавство чи усталену судову практику. Викладення у рішенні лише доводів та доказів сторони, на користь якої приймається рішення, є порушенням вимог статті 7 ГПК України щодо рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом. Для правильного вирішення даного спору судам попередніх інстанцій необхідно було встановити реальність понесених відповідачем витрат та оцінити в цьому зв`язку доводи та докази, надані не лише позивачем, а й відповідачем. Суди попередніх інстанцій не дали належної оцінки доводам відповідача стосовно того, що позивач не надав доказів оприбуткування та відображення у фінансовій звітності готівкових коштів, які заявлені як витрати позивача за спірний період, та наданим на підтвердження цих обставин доказам (зокрема, наявним у матеріалах справи копії фінансового звіту Позивача (форма 1-м) Баланс за 2016 рік та копії фінансового звіту (форма 1-м) Баланс Позивача за 2017 рік; т.4, а.с. 21-36). Суди попередніх інстанцій зазначили, що доводи відповідача про те, що пред`явлені позивачем до стягнення витрати в дійсності не були ним понесені, не можуть бути перевірені судами в межах розгляду даної справи за допомогою засобів доказування, що передбачені ГПК України. При цьому названими судами не вказано, чому суд у межах розгляду господарської справи не може дати оцінку наданим відповідачем на підтвердження своїх доводів відсутності реального понесення позивачем збитків документам офіційної фінансової звітності позивача. Судами попередніх інстанцій у прийнятті оскаржуваних судових рішень у цій справі не враховані правові висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 20.12.2019 у справі № 916/2740/17, стосовно того, що при вирішенні спору про стягнення збитків суд керується загальними принципами повного відшкодування збитків, справедливості та розумності. Тобто, ухвалюючи рішення, суд має найбільш повно відновити порушене право кредитора, але запобігти його безпідставному збагаченню. Таким чином, у даному разі судами попередніх інстанцій належним чином не перевірено на підставі відповідних доказів наявність та реальний розмір заявлених позивачем до стягнення збитків. При новому розгляді судам необхідно врахувати викладене, здійснити належну перевірку доказами обставин, зазначених у цій постанові, надати відповідним доказам та доводам належну правову оцінку і вирішити спір відповідно до закону.

Виконуючі вказівки Верховного Суду, дослідивши надані сторонами докази, з`ясувавши обставини, що мають суттєве значення для вирішення спору, судом встановлено наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утримуватися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

За змістом ст.ст.11, 509 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також дій, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставою виникнення цивільних прав і обов`язків (зобов`язань), є, зокрема, договір. Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст.193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статтею 629 ЦК України унормовано, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до положень ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до вимог закону, умов договору. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається крім випадків, передбачених законом.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Базовий Азовський Рибопереробний Комплекс" посилаючись на неправомірне відключення від електропостачання просить стягнути з Приватного акціонерного товариства "Азовкабель" збитки в розмірі 2 368 088,00 грн., які складаються із послуг з обслуговування та роботи дизельного генератора на загальну суму 2 363 240,00 грн. за період з 15:00 год. 30.09.2016 по 15:00 год. 31.01.2017, витрат за користування частиною холодильної камери за договором №902 від 01.09.2016 за період вересень - жовтень 2017 року в сумі 4800,00 грн. та послуг банку в сумі 48,00 грн.

Предметом спору є стягнення збитків у сумі 2 368 088,00 грн.

За приписами статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів є, зокрема, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Статтею 22 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Згідно зі статтею 224 Господарського кодексу України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Відповідно до частини 1 статті 225 Господарського кодексу України до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Частиною 1, 2 статті 614 Цивільного кодексу України встановлено, що особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Враховуючи викладене, для застосування такої міри відповідальності, як стягнення збитків, потрібно встановити наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: протиправність поведінки; наявність реальних збитків; вина заподіювача збитків; причинний зв`язок між діями або бездіяльністю винної особи та збитками. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

Отже, позивачу потрібно довести суду факт заподіяння йому збитків, розмір зазначених збитків та причинно-наслідковий зв`язок між діями або бездіяльністю винної особи та збитками. Відповідачу потрібно довести відсутність його вини у спричиненні збитків позивачу.

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 25.10.2016 у справі № 908/2260/16 у спорі між тими самими сторонами, яке набрало законної сили, оскільки залишено в силі постановою Вищого господарського суду України від 10.05.2017 визнано неправомірними дії Приватного акціонерного товариства "Азовкабель" щодо відключення 11.08.2016 позивача від електропостачання. Тому зазначені обставини з згідно з частиною 4 статті 75 Господарського процесуального кодексу України не підлягають доведенню знову при розгляді цієї справи.

Таким чином, підлягають доведенню обставини понесення збитків у спірному періоді (з 15:00 год. 30.09.2016 по 15:00 год. 31.01.2017), розмір цих збитків, вина відповідача в заподіянні цих збитків у спірному періоді та причинно-наслідковий зв`язок вказаних збитків із неправомірними діями відповідача.

Відповідно до частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (статті 76-79 Господарського процесуального кодексу України)

Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Як вже зазначалось, для застосування такої міри відповідальності, як стягнення збитків, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: протиправна поведінка, збитки, причинний зв`язок між протиправною поведінкою боржника та збитками кредитора, вина боржника.

Відсутність хоча б одного із вказаних елементів, що утворюють склад правопорушення, не дає підстави кваліфікувати поведінку боржника як правопорушення та, відповідно, не може бути підставою застосування відповідальності за порушення у сфері господарської діяльності.

Чинне законодавство виходить з принципу презумпції вини особи, яка допустила порушення зобов`язання.

Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання (частини перша, друга статті 614 Цивільного кодексу України).

Крім застосування принципу вини, у вирішенні спорів про відшкодування збитків необхідно виходити з того, що збитки підлягають відшкодуванню за умови безпосереднього причинного зв`язку між неправомірними діями особи, яка їх завдала, та завданими збитками.

У визначенні розміру збитків, заподіяних внаслідок порушення господарських договорів, до уваги беруться вид (склад) збитків та наслідки порушення договірних зобов`язань для підприємства. Відповідач, у свою чергу, повинен довести відсутність своєї вини у спричиненні збитків позивачу.

Важливим елементом доказування наявності збитків є встановлення причинного зв`язку між протиправною поведінкою заподіювача та збитками потерпілої сторони. Причинний зв`язок між протиправною поведінкою і збитками є обов`язковою умовою відповідальності. Слід довести, що протиправна дія чи бездіяльність заподіювача є причиною, а збитки, які завдані особі, - наслідком такої протиправної поведінки. Протиправна поведінка особи тільки тоді є причиною збитків, коли вона прямо (безпосередньо) пов`язана зі збитками. Непрямий (опосередкований) зв`язок між протиправною поведінкою і збитками означає лише, що поведінка оцінюється по за межами конкретного випадку, і, відповідно, поза межами юридично значимого зв`язку.

Суд бере до уваги висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 20.12.2019 у справі № 916/2740/17, стосовно того, що при вирішенні спору про стягнення збитків суд керується загальними принципами повного відшкодування збитків, справедливості та розумності. Тобто, ухвалюючи рішення, суд має найбільш повно відновити порушене право кредитора, але запобігти його безпідставному збагаченню.

Судом встановлено, що з метою вирішення питання відновлення електропостачання позивач звернувся до ПАТ "Запоріжжяобленерго" для укладення договору про приєднання до електричних мереж і вже 31.08.2016 між позивачем та ПАТ "Запоріжжяобленерго" був укладений договір №1610-2094 про приєднання до електричних мереж (нестандартне приєднання).

Відповідно до технічних умов приєднання, яке не є стандартним, до електричних мереж ПАТ "Запоріжжяобленерго" електроустановок комплексу будівель та споруд Товариства з обмеженою відповідальністю "Базовий Азовський Рибопереробний Комплекс" (резервний ввід), виданих 31.08.2016, ПАТ "Запоріжжяобленерго" могло забезпечити позивачу величину максимального розрахункового навантаження з урахуванням існуючої дозволеної потужності тільки в розмірі 145 кВт.

Фактичне приєднання до електричних мереж ПАТ "Запоріжжяобленерго" відбулось 10.07.2017, оскільки до технічних умов неодноразово вносились зміни. Відповідно до графіка надання послуги з приєднання, який є додатком №3 до договору №1610-2094 від 31.08.2016, виконавець ПАТ "Запоріжжяобленерго" зобов`язався надати замовнику Товариству з обмеженою відповідальністю "Базовий Азовський Рибопереробний Комплекс" послугу з приєднання до 10.07.2017.

Відповідно до Статуту предметом діяльності Товариства з обмеженою відповідальністю "Базовий Азовський Рибопереробний Комплекс" є, зокрема, приймання та переробка риби і морепродуктів; виробництво (заготівля), переробка, розфасовка, замороження, зберігання і реалізація продукції сільськогосподарського, рослинного, тваринного і біологічного походження.

09.08.2016 Товариство з обмеженою відповідальністю "Базовий Азовський Рибопереробний Комплекс" (Замовник) уклало із Фізичною особою-підприємцем Крижановською О.А. (Виконавець) Договір №89 про надання комплексу послуг, відповідно до пункту 1.1 якого виконавець зобов`язаний надати замовнику комплекс послуг з інформаційного супроводу для забезпечення безперебійної роботи рибопереробного комплексу, розташованого за адресою: вул. Кабельників, 1а, м. Бердянськ; вивчити повний цикл процесу із забезпечення безперебійної роботи рибопереробного комплексу в умовах повного припинення подачі електричної енергії; надання усних і письмових рекомендацій; сприяння при впровадженні рекомендацій та контроль за їх виконанням під час робіт при наданні послуг наданими автомобілями, дизельним генератором, спецперсоналом; надання та пошук іншої супутньої інформації, пов`язаної з виконанням даного договору, альтеративних джерел живлення.

За умовами пунктів 1.2, 1.3 Договору №89 від 09.08.2016 виконавець є агентом замовника (посередником з організаційних питань) у відносинах з контрагентами щодо надання всіх необхідних додаткових послуг: транспортних послуг; послуг з надання та експлуатації аварійного дизельного генератора тощо, в тому числі оплата послуг грошима виконавця або замовника. Замовник зобов`язується оплатити послуги виконавця згідно з узгодженими тарифами та виставленими актами виконаних робіт.

Згідно з п.п. 2.2, 2.4 Договору остаточний розрахунок за надані послуги здійснюється за кожні десять календарних днів роботи після підписання акта виконаних робіт, протягом п`яти робочих днів, шляхом перерахування грошових коштів на рахунок виконавця або в касу виконавця. Днем оплати вважається день зарахування коштів на рахунок виконавця або в касу виконавця.

Додатковою угодою від 11.08.2016 до Договору №89 про надання комплексу послуг сторони погодили, що відповідно до п. 1.1 цього договору в комплекс послуг, що надаються виконавцем, можуть входити роботи, які виконуються безпосередньо силами самого виконавця, в тому числі перевезення автотранспортом, надання власного дизельного генератора тощо.

З матеріалів справи вбачається, що на виконання Договору №89 від 09.08.2016 ФОП Крижановська О.А. за період з 15-00 год. 30.09.2016 по 15-00 год. 31.01.2017 надала позивачу послуги з обслуговування та роботи дизельного генератора на загальну суму 2 363 240,00 грн., що підтверджується актами приймання-передачі робіт із надання комплексу послуг:

№7 від 31.10.2016 на суму 595574,00 грн. (за період з 15-00 год. 30.09.2016 по 15-00 год. 31.10.2016);

№8 від 30.11.2016 з урахуванням звіту агента на суму 576518,00 грн. (за період з 15-00 год. 31.10.2016 по 15-00 год. 30.11.2016);

№9 від 30.12.2016 на суму 576361,94 грн. (за період з 15-00 год. 30.11.2016 по 15-00 год. 30.12.2016);

№10 від 31.12.2016 на суму 19212,06 грн. (за період з 15-00 год. 30.12.2016 по 15-00 год. 31.12.2106);

№11 від 31.01.2017 на суму 595574,00 грн. (за період з 15-00 год. 31.12.2016 по 15-00 год. 31.01.2017).

Акти приймання-передачі складені відповідно калькуляцій вартості послуг:

№7 від 30.09.2016 на суму 595574,00 грн. (за період з 15-00 год. 30.09.2016 по 15-00 год. 31.10.2016);

№8 від 30.10.2016 на суму 576518,00 грн. (за період з 15-00 год. 31.10.2016 по 15-00 год. 30.11.2016);

№9 від 30.11.2016 на суму 595574,00 грн. (за період з 15-00 год. 30.11.2016 по 15-00 год. 31.12.2016);

№10 від 31.12.2016 на суму 595574,00 грн. (за період з 15-00 год. 31.12.2016 по 15-00 год. 31.01.2017).

Для оплати цих послуг ФОП Крижановська О.А. виставила позивачу дисбурсменські рахунки:

№7 від 30.09.2016 на суму 595574,00 грн. (витрати на використання дизельного генератора);

№8 від 30.10.2016 на суму 576518,00 грн. (витрати на використання дизельного генератора);

№9 від 30.11.2016 на суму 595574,00 грн. (витрати на проведення діяльності для безперебійного електропостачання цілісного комплексу за адресою: вул. Кабельників, 1а, м. Бердянськ).

№10 від 30.12.2016 на суму 595574,00 грн. (витрати на проведення діяльності для безперебійного електропостачання цілісного комплексу за адресою: вул. Кабельників, 1а, м. Бердянськ).

Товариство з обмеженою відповідальністю "Базовий Азовський Рибопереробний Комплекс" оплатило послуги ФОП Крижановської О.А. на проведення діяльності для безперебійного електропостачання цілісного комплексу за адресою: вул. Кабельників, 1а, м.Бердянськ в повному обсязі, що підтверджується копіями квитанцій до прибуткового касового ордеру ФОП Крижановської О.А. про прийняття від Товариства з обмеженою відповідальністю "Базовий Азовський Рибопереробний Комплекс" готівки за період з 19.11.2016 по 17.05.2017 в загальній сумі 2363240,00 грн.

Товариством з обмеженою відповідальністю "Базовий Азовський Рибопереробний Комплекс" надано до суду копії видаткових касових ордерів та звітів Товариства з обмеженою відповідальністю "Базовий Азовський Рибопереробний Комплекс" про використання коштів, виданих на відрядження або під звіт за цей період, належним чином завірені копії яких містяться в матеріалах справи.

Матеріалами справи підтверджуються договірні відносини позивача із ФОП Крижановською О.А. за Договором №89 від 09.08.2016 та фактичне виконання сторонами цього договору.

Розрахунки між позивачем та ФОП Крижановською О.А. за фактично надані послуги проведені в повному обсязі. Наявними доказами у справі підтверджується понесення позивачем витрат в загальній сумі 2363240,00 грн. на оплату послуг ФОП Крижановської О.А. із забезпечення безперебійного електропостачання цілісного комплексу за адресою: вул. Кабельників, 1а, м. Бердянськ шляхом використання дизельного генератора.

У складі збитків Товариство з обмеженою відповідальністю "Базовий Азовський Рибопереробний Комплекс" також пред`явив до стягнення з відповідача витрати за користування частиною холодильної камери за Договором №902 від 01.09.2016 за період вересень - жовтень 2017 року в сумі 4800,00 грн. та послуги банку в сумі 48,00 грн.

Відповідно до п. 1.1 Договору суборенди холодильної камери №902 від 01.09.2016 позивач (суборендар) прийняв у строкове платне користування від Товариства з обмеженою відповідальністю "Азовтехнологістик" (орендар) частину холодильної камери загальною площею 50 кв.м., що знаходиться у виробничому корпусі за адресою: Запорізька область, м. Бердянськ, вул. Халтуріна, 10.

Пунктами 2.2, 2.3 цього Договору орендар надає суборендарю рахунок-фактуру на сплату плати за користування щомісячно до 05 числа місяця, після місяця користування. суборендар зобов`язаний сплачувати зазначені платежі строком до 10 числа місяця.

Згідно з п. 2.1, 2.7 Договору суборенди плата за користування холодильною камерою становить 200,00 грн. за 1 кв.м. на місяць, в т.ч. ПДВ. Орендна плата вказана з урахуванням всіх експлуатаційних витрат. Плата за користування нараховується з дати підписання сторонами акту прийому-передачі холодильної камери, яка зазначена в п. 1.1 даного договору, і до моменту фактичного повернення орендарю за актом прийому-передачі.

З матеріалів справи вбачається, що 01.09.2016 орендар прийняв у строкове платне користування частину холодильної камери за актом приймання-передачі.

За вересень - жовтень 2017 року сторони підписали акти здачі-прийняття робіт (надання послуг) з оренди частини холодильної камери площею 20 кв.м.: №ОУ-000074 від 30.09.2017 на суму 4000,00 грн. з ПДВ; №ОУ-000081 від 31.10.2017 на суму 4000,00 грн. з ПДВ.

В зв`язку з тим, що виконання 10.07.2017 приєднання до електричних мереж ПАТ "Запоріжжяобленерго" (нестандартне приєднання) тільки частково забезпечило потреби позивача у споживанні електричної енергії, оскільки позивач отримав 145 кВт потужності із необхідних 200 кВт. Для забезпечення мінімальних виробничих потужностей у позивача існувала потреба в оренді додаткового холодильного обладнання, оскільки за рахунок власних виробничих потужностей позивач не зміг забезпечити належну заморозку льоду. Тому у складі збитків позивач пред`явив витрати на оренду холодильної камери за вересень - жовтень 2017 року.

09.12.2018 позивач здійснив оплату орендної плати в сумі 4800,00 грн. квитанцією №0.0..1 та разом із цим сплатив комісію банку в сумі 48,00 грн. квитанцією №0.0..2.

Таким чином, витрати позивача в сумі 4848 грн., пов`язані з орендою холодильної камери, підтверджуються відповідними доказами.

Як вказано позивачем та встановлено судом, відповідно до «Плану рахунків бухгалтерського обліку активів, капіталу, зобов`язань і господарських операцій підприємств і організацій» , якій зареєстровано в Міністерстві юстиції України 28 грудня 2011 р. за N 1557/20295 та Інструкції про застосування Плану рахунків бухгалтерського обліку активів, капіталу, зобов`язань і господарських операцій підприємств і організацій, затвердженої Наказом Міністерства фінансів України 30.11.1999 №291, позабалансові рахунки призначені для узагальнення інформації про наявність і рух:

списаних активів (нестачі цінностей, дебіторська заборгованість) для спостереження за можливістю їх відшкодування винними особами (боржниками);

проведено рух коштів по рахункам бухгалтерського обліку:

за дебетом рахунку 07 «Списані активи» призначено для узагальнення інформації про стан дебіторської заборгованості, списаної з балансу внаслідок неплатоспроможності боржників, та про суми невідшкодованих нестач і втрат від псування цінностей;

на субрахунку 072 «Невідшкодовані нестачі і втрати від псування цінностей» відображається після вирішення питання про винуватців з одночасними записами за дебетом субрахунку 37 «Розрахунки за відшкодуванням завданих збитків» і кредитом субрахунку 716 «Відшкодування раніше списаних активів» в сумі, що належить до відшкодування винуватцями.

Сума понесених ТОВ «БАРК» та не відшкодованих ПрАТ «Азовкабель» збитків, спричинених одноособовим зупиненням відповідачем виконання обов`язків за Договором з забезпечення можливості передачі електроенергії ПАТ «Зпоріжжяобленерго» до ТОВ «БАРК» (порушення з вини 3-ї особи) рахується у дебеті рахунку 07 субрахунок 072, а саме 7454243,38 грн. у тому числі сума 2358430,00 грн. згідно з Актів здачі-приймання робіт по наданню комплексу послуг: №9 від 30.12.2016 року у суму 576361,94 грн., №7 від 31.10.2016 року у сумі 595574,00 грн., № 8 від 30.11.2016 року у сумі 571708,00 грн., № 11 від 31.01.2017 року у сумі 595574,00 грн., № 10 від 31.12.2016 року на суму 19212,06 грн.

Сальдо за Дебетом рахунку 07 на кінець 2016 року, початок 2017 року та кінець 2017 року рахується та записана сумою Дебіторської заборгованості ПрАТ «Азовкабель» перед ТОВ БАРК. Відповідно за кредитом рахунку 716 рахується: станом на 31.12.2016 року сума 3030278,00 грн. та станом на 31.12.2017 сума 7454243,38 грн., у тому числі 2358430 грн. сума збитків по справі №908/2646/18.

Накопичена інформація про наявність непередбачених (потенційних) активів та непередбачених (потенційних) зобов`язань, а саме сума понесених збитків, які належать до відшкодування та очікують рішення суду.

Паралельно проведено рух коштів по рахункам бухгалтерського обліку: Згідно з п. 22 П(С)БО 11 «Зобов`язання», по кожному виду непередбачених зобов`язань у примітках до фінансової звітності наводиться така інформація: стислий опис зобов`язання і його сума; невизначеність стосовно суми чи строку погашення; сума очікуваного погашення зобов`язання іншою стороною, записано за Кредитом рахунку 04 (субрахунку 042) відповідно до первинних документів у тому числі сума 2358430,00 грн. згідно з Актів здачі-приймання робіт по наданню комплексу послуг: №9 від 30.12.2016 року у сумі 576361,94 грн., №7 від 31.10.2016 року у сумі 595574,00 грн., № 8 від 30.11.2016 року у сумі 571708,00 грн., №11 від 31.01.2017 року у сумі 595574,00 грн., № 10 від 31.12.2016 броку на суму 19212,06 грн.

Сальдо за Кредитом рахунку 04 на кінець 2016 року - 5586887,91 грн., на початок 2017 року та кінець 2017 року 6976572,29 грн. рахується та записана сумою понесених ТОВ «БАРК» збитків, спричинених зупинення ПрАТ «Азовкабель» подачі електроенергії.

Щодо відображення руху коштів по рахункам бухгалтерського обліку: видані працівникам кошти у безвідсоткові позики рахуються у на рахунку 377/1 (Сальдо за Дебетом рахунку). Повернення працівниками позики у касу підприємства відображаються за бухгалтерським обліком з одночасним записом за кредитом рахунку 377/1 та дебетом рахунку 30 «Готівка»: субрахунок 301: у сумі 1717053,67 грн. за 2016 рік та 3903680,00 грн. за 2017 рік, у тому числі 2358430 грн. сума по справі №908/2646/18.

За дебетом рахунку 301 також відображені суми отриманої готівки від реалізації власновиробленої продукції з одночасним записом у кредиті рахунку 63, що також відображено у балансі відповідно по роках 2016- 934000,00 грн. та 2017 - 266466,00 грн., яка також була видана у підзвіт працівнику, що також вплинуло на суму оборотів за період та сальдо по рахунку на кінець та початок періоду.

Видача підзвітних коштів з каси відображається за бухгалтерським обліком з одночасним записом за кредитом рахунку 301 та дебетом рахунку 37 субрахунок 371 у сумі відповідно за 2016 рік 1717053,67 грн. та 2017 рік - 3032378,00 грн., у тому числі 2358430 грн. сума по справі №908/2646/18.

Передача підзвітною особою ТОВ «БАРК» коштів морському агенту ФОП Крижановська О.А. відображена у бухгалтерському обліку з одночасним записом за кредитом рахунку 37 субрахунок 377/1 та дебетом рахунку 37 субрахунок 377/2, у тому числі 2358430 грн. сума по справі №908/2646/18.

Отримання комплексу послуг та проведення у бухгалтерському обліку первинних документів, а саме актів здачі-приймання робіт по виконанню комплексу послуг відображається одночасним записом за дебет рахунку 97 «Інші витрати діяльності» та кредитом рахунку 37 субрахунок 377/2, у тому числі акти: № 9 від 30.12.2016 року у сумі 576361,94 грн., № 7 від 31.10.2016 року у сумі 595574,00 грн., № 8 від 30.11.2016 року у сумі 571708,00 грн., №11 від 31.01.2017 року у сумі 595574,00 грн., № 10 від 31.12.2016 року на суму 19212,06 грн.

У кінці року проведено «Закриття періоду» та визначення фінансового результату з одночасним записом за кредитом рахунку 97 та дебетом рахунку 791.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в України», підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити, якщо інше не передбачено окремими законодавчими актами України: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Понесені витрати та збитки позивача відображені у бухгалтерському обліку підприємства, про що свідчіть рух цих коштів та запис у регістрах бухгалтерського обліку відповідно до первинних документів: касових прибуткових та видаткових ордерах, авансових звітах, актах виконаних робіт, договорах, тобто у документах які визначені діючим законодавством.

При складанні фінансової звітності, яка подається до фіскальних та статистичних органів позивачем були відображені витрати пропорційно до отриманих доходів для нарахування та сплати податку на прибуток до бюджету України. Сума витрат понесена позивачем на забезпечення безперебійної роботи рибопереробного комплексу рахується по кредиту рахунку 04, по кредиту рахунку 716, по дебету рахунку 07 та буде відображені у податкової звітності, як інший дохід та понесені з ним витрати лише після отримання коштів від ПрАТ «Азовкабель».

Вимушене з вини ПрАТ «Азовкабель» зменшення активів (грошей) ТОВ «БАРК» наступають з моменту видачі грошей у достатньої кількості з метою задоволення потреб судновласника (ст. 118 КТМУ). З метою зменшення витрат (збитків) для поновлення свого законного права та обов`язків, ТОВ «БАРК» зупинило інші виробничі процеси, які споживають ще 180 кВт/год. та заявлені збитки є компенсацією вимушено зменшених активів.

Доводи відповідача про те, що пред`явлені позивачем до стягнення витрати в дійсності не були ним понесені спростовуються вищевикладеним.

Враховуючи встановлений факт неправомірного припинення відповідачем електропостачання на об`єкт позивача та подальшим не вчиненням дій щодо забезпечення відновлення енергопостачання в період з 15:00 год. 30.09.2016 по 15:00 год. 31.01.2017, наявний причинний зв`язок між неправомірною поведінкою відповідача, яка полягала у незабезпеченні передачі електричної енергії мережами ПрАТ "Азовкабель" у спірному періоді, та негативними наслідками для позивача у вигляді необхідності понесення витрат на забезпечення постачання електричної енергії іншим шляхом, а також на оренду холодильної камери, суд вбачає обґрунтованою вимогу позивача про стягнення з відповідача суми збитків.

Відповідно до ч. 1 ст. 226 Господарського кодексу України учасник господарських відносин, який вчинив господарське правопорушення, зобов`язаний вжити необхідних заходів щодо запобігання збиткам у господарській сфері інших учасників господарських відносин або щодо зменшення їх розміру, а у разі якщо збитків завдано іншим суб`єктам, - зобов`язаний відшкодувати на вимогу цих суб`єктів збитки у добровільному порядку в повному обсязі, якщо законом або договором сторін не передбачено відшкодування збитків в іншому обсязі.

Статтею 218 Господарського кодексу України встановлено, що підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання. Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності. Не вважаються такими обставинами, зокрема, порушення зобов`язань контрагентами правопорушника, відсутність на ринку потрібних для виконання зобов`язання товарів, відсутність у боржника необхідних коштів.

Відповідач не довів відсутність своєї вини в незабезпеченні відновлення енергопостачання позивачу в період з 15:00 год. 30.09.2016 по 15:00 год. 31.01.2017 та не надав доказів вжиття відповідачем будь-яких заходів щодо запобігання збиткам позивача.

Факт оплати позивачем послуг ФОП Крижановської О.А. та за суборенду холодильної камери підтверджується документально, і зазначені докази в розумінні норм статей 76 - 79 ГПК України є належними, допустимими.

Судом встановлено, що заявлена сума збитків в розмірі 2368088 грн. є доведеною, обґрунтованою, підтвердженою матеріалами справи.

Вимога п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо обґрунтовування судових рішень не може розумітися як обов`язок суду детально відповідати на кожен довід заявника. Стаття 6 Конвенції також не встановлює правил щодо допустимості доказів або їх оцінки, що є предметом регулювання в першу чергу національного законодавства та оцінки національними судами. Проте Європейський суд з прав людини оцінює ступінь вмотивованості рішення національного суду, як правило, з точки зору наявності в ньому достатніх аргументів стосовно прийняття чи відмови в прийнятті саме тих доказів і доводів, які є важливими, тобто такими, що були сформульовані заявником ясно й чітко та могли справді вплинути на результат розгляду справи.

Твердження відповідача спростовуються матеріалами справи та вищевикладеним.

Згідно ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У рішенні Європейского суду з прав людини від 19.03.1997 р. (п. 40) по справі "Горнсбі поти Греції" зазначено: "…Право на звернення до суду було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду однієї зі сторін. Важко уявити ситуацію, щоб пункт 1 статті 6 докладно описував процедурні Гарантії, що надаються сторонам цивільного судового процесу - у провадженні, що є справедливим, відкритим і оперативним - і не передбачив при цьому гарантій виконання судових рішень; тлумачення статті 6 як такої, що стосується виключно права на звернення до суду і проведення судового розгляду, могло б призвести до ситуацій, несумісних із принципом верховенства права, що його Договірні сторони зобов`язалися дотримуватися, коли вони ратифікували Конвенцію.

Відповідно до ст.ст. 7, 13 Господарського процесуального кодексу України правосуддя в господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх юридичних осіб незалежно від організаційно-правової форми, форми власності, підпорядкування, місцезнаходження, місця створення та реєстрації, законодавства, відповідно до якого створена юридична особа, та інших обставин. Судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Відповідно до статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст.ст. 73, 77 ГПК України).

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Базовий Азовський Рибопереробний Комплекс" підлягають задоволенню.

В порядку ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст. 33, 42, 123, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Базовий Азовський Рибопереробний Комплекс" до Приватного акціонерного товариства "Азовкабель" задовольнити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Азовкабель" (71101 Запорізька область, м. Бердянськ, вул. Промислова, буд. 2-і, ідентифікаційний код юридичної особи 31600918) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Базовий Азовський Рибопереробний Комплекс" (71101 Запорізька область, м. Бердянськ, вул. Кабельників, буд. 1-А, ідентифікаційний код юридичної особи 33086027) 2 368 088 (два мільйони триста шістдесят вісім тисяч вісімдесят вісім) грн. збитків, 35521 (тридцять п`ять тисяч п`ятсот двадцять одну) грн. 32 коп. судового збору. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення оформлено та підписано 04.06.2021.

Головуючий суддя С.С. Дроздова

Судді Н.А. Колодій

О.С. Боєва

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення буде розміщено в Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою у мережі Інтернет за посиланням: http://reyestr.court.gov.ua.