ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" червня 2021 р. Справа№ 920/860/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Андрієнка В.В.

суддів: Сітайло Л.Г.

Шапрана В.В.

за участю секретаря судового засідання: Добрицької В.С.

учасники справи згідно протоколу судового засідання

розглянувши у відкритому судовому засідання апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Сумихімпром"

на рішення Господарського суду Сумської області від 17.12.2020 (повне рішення складено 28.12.2020)

у справі №920/860/18 (суддя Жерьобкіна Є.А.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Вог Трейд"

до Публічного акціонерного товариства "Сумихімпром"

про стягнення 1 688 988 грн 72 коп.

УСТАНОВИВ:

ТОВ "Вог Трейд" звернувся до суду із позовом про стягнення з ПАТ "Сумихімпром" 1688988 грн 72 коп. заборгованості за договором поставки № 07-ДГ/29 від 10.08.2018, у тому числі 1617270,36 грн основного боргу, 66201,56 грн пені, 5516,80 грн 3% річних.

Рішенням Господарського суду Сумської області від 17.12.2020 у справі №920/860/18 позов задоволено повністю. Стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Сумихімпром" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Вог Трейд" 1617270 грн 36 коп. заборгованості за товар, 66201 грн 56 коп. пені, 5516 грн 80 коп. 3% річних, 25334 грн 83 коп. витрат по сплаті судового збору.

Рішення обґрунтовано тим, що відповідачем було безпідставно допущено порушення строків оплати отриманого по договору товару.

Не погодившись з прийнятим рішенням, Публічне акціонерне товариство "Сумихімпром" подало апеляційну скаргу на рішення Господарського суду сумської області, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Сумської області від 17.12.2020 та прийняти нове рішення, яким відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю "Вог Трейд" у задоволенні позовних вимог.

Апеляційна скарга обґрунтована наступним. На думку апелянта місцевим господарським судом необґрунтовано було задоволено позовні вимоги, оскільки судом не було враховано перебування підприємства відповідача в стані санації та підписання додатку № 1 до договору не уповноваженою особою.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 22.02.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Сумихімпром" на рішення Господарського суду Сумської області від 17.12.2020, призначено справу до розгляду на 16.03.2021.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 16.03.2021 розгляд справи відкладено на 13.04.2021.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 05.05.2021 справу №920/860/18 за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Сумихімпром" на рішення Господарського суду Сумської області від 17.12.2020 прийнято до провадження у визначеному автоматизованою системою складі суду та призначено до розгляду на 02.06.2021.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 24.05.2021 визначено розгляд справи, призначений на 02.06.2021, здійснювати у режимі відеоконференції.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 275 ГПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Статтею 276 ГПК України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом установлено, що 10.08.2018 між сторонами укладено договір поставки № 07-ДГ/29 за умовами якого позивач зобов`язується передати у власність відповідача, а відповідач зобов`язується прийняти та оплатити на умовах даного договору нафтопродукти, надалі - товар, згідно з додатками, що є невід`ємними частинами договору.

За умовами п. п. 2.3., 2.4. договору, поставка товару здійснюється партіями. Датою поставки товару вважається дата підписання покупцем належним чином оформленої постачальником видаткової накладної на товар.

Згідно з п. 5.1. договору, орієнтовна сума договору становить 11 500 000 грн з ПДВ та включає в себе вартість товару та витрати в залежності від умов постачання. Порядок та строки оплати зазначаються у додатках, що є невід`ємними частинами договору.

Відповідно до додатку № 1 від 14.08.2018 до договору, позивач зобов`язався поставити відповідачу дизельне паливо у кількості 30 000 л загальною вартістю 742500 грн.

Порядок та умови оплати узгоджені сторонами у п. 4 додатку № 1. Покупець здійснює оплату шляхом перерахування 100 % вартості товару (партії товару), впродовж 2-х банківських днів з моменту надходження товару (партії товару) на склад покупця, на підставі належним чином оформленого рахунку-фактури постачальника. Умови поставки - СІР, м. Суми, вул. Харківська, п/в (склад покупця), Інкотермс 2000 (пункт 5 додатку). Строк постачання товару - протягом 3-х робочих днів з моменту підписання уповноваженими представниками сторін додатку до договору (п. 6 додатку).

Відповідно до додатку № 2 від 06.09.2018 до договору, позивач зобов`язався поставити відповідачу дизельне паливо у кількості 120 000 л загальною вартістю 3 280 800 грн.

Порядок та умови оплати узгоджені сторонами у п. 4 додатку № 2. Покупець здійснює оплату шляхом перерахування 100 % вартості товару (партії товару), впродовж 2-х банківських днів з моменту надходження товару (партії товару) на склад покупця, на підставі належним чином оформленого рахунку-фактури постачальника. Умови поставки - СІР, м. Суми, вул. Харківська, п/в (склад покупця), Інкотермс 2000 (пункт 5 додатку). Строк постачання товару - протягом 3-х робочих днів з моменту підписання уповноваженими представниками сторін додатку до договору (п. 6 додатку).

За умовами п.п. 8.1., 8.2. договору, останній вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами та скріплення печатками сторін. Строк договору починає свій перебіг у момент, визначений у п. 8.1 договору, та закінчується 31.12.2019, а у частині розрахунків до повного їх виконання.

Наявними в матеріалах справи доказами, зокрема видатковою накладною № 23516 від 16.08.2016 на суму 728 689 грн 50 коп., товарно-транспортною накладною від 16.08.2018 № ВТД0017363, видатковою накладною № 27243 від 07.09.2018 на суму 805 627 грн 78 коп., товарно-транспортною накладною від 07.09.2018 № ВТД0019862, видатковою накладною № 27524 від 10.09.2018 на суму 805 627 грн 78 коп., товарно-транспортною накладною від 10.09.2018 № ВТД0020059, видатковою накладною № 27684 від 11.09.2018 на суму 812927 грн 56 коп., товарно-транспортною накладною від 11.09.2018 № ВТД0020185, видатковою накладною № 27805 від 12.09.2018 на суму 804342 грн 80 коп., товарно-транспортною накладною від 12.09.2018 № ВТД0020410, підтверджується факт поставки позивачем відповідачу та прийняття останнім товару за договором на загальну суму 3 957 215 грн 42 коп.

Вказаний товар частково оплачений відповідачем в загальній сумі 2 339 945 грн 06 коп., у тому числі 31.08.2018 на суму 728689 грн 50 коп., 14.09.2018 на суму 811 255 грн 56 коп., 18.08.2018 на суму 800 000 грн, що убачається з банківської довідки про факт надходження платежів на рахунок позивача № 02-5/8-4/383 від 24.10.2018.

Предметом спору у даній справі є заборгованість відповідача перед позивачем за поставлений товар у розмірі 1 617 270 грн 36 коп.

Відповідно до ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не установлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно зі ст.ст. 526, 629 Цивільного кодексу України, п. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від зобов`язання не допускається; договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За приписами ст. 538 Цивільного кодексу України, виконання свого обов`язку однією із сторін, яке відповідно до договору обумовлене виконанням другою стороною свого обов`язку, є зустрічним виконанням зобов`язання. У разі невиконання однією із сторін у зобов`язанні свого обов`язку або за наявності очевидних підстав вважати, що вона не виконає свого обов`язку у встановлений строк (термін) або виконає його не в повному обсязі, друга сторона має право зупинити виконання свого обов`язку, відмовитися від його виконання частково або в повному обсязі. Якщо зустрічне виконання обов`язку здійснено однією із сторін, незважаючи на невиконання другою стороною свого обов`язку, друга сторона повинна виконати свій обов`язок.

Відповідно до ст. 530 цього ж Кодексу, якщо у зобов`язанні установлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частиною першою статті 222 Господарського кодексу України визначено, що учасники господарських відносин, які порушили майнові права або законні інтереси інших суб`єктів, зобов`язані поновити їх, не чекаючи пред`явлення їм претензії чи звернення до суду.

Факт поставки позивачем відповідачу та отримання останнім товару на загальну суму 3 957 215 грн. 42 коп. підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, зокрема видатковими та товарно-транспортними накладними, що підписані сторонами. Відповідач не розрахувався за отриманий товар у повному обсязі, чим порушив права та охоронювані законом інтереси позивача.

Відповідачем не подано ні доказів оплати товару у повному обсязі, ні обґрунтованих заперечень проти суми основного боргу.

За таких обставин колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про те, що позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 1 617 270 грн 36 коп. заборгованості за товар підлягають задоволенню повністю.

Статтею 611 Цивільного кодексу України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це установлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відповідно до частини 1 статті 546 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання, зокрема, може забезпечуватися неустойкою.

За змістом статті 549 Цивільного кодексу України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ст. 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" № 2921-ІІІ від 10.01.2002, розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період за який сплачується пеня.

Частиною шостою статті 232 Господарського кодексу України, визначено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не установлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Відповідно до п. 6.5. договору, у разі порушення строків оплати за договором, покупець сплачує постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період прострочення, від суми заборгованості, за кожен день прострочення.

Позивач просить суд стягнути з відповідача пеню в сумі 66 201 грн 56 коп. в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, з урахуванням строків розрахунків визначених сторонами у додатках до договору, приписів ч. 6 ст. 232 ГК України, в тому числі в сумі 33 675 грн 25 коп. за період з 14.09.2018 по 26.10.2018, виходячи з суми заборгованості за товар, поставлений за видатковою накладною № 27684 від 11.09.2018, в сумі 32 526 грн 31 коп. за період з 15.09.2018 по 26.10.2018, виходячи з суми заборгованості за товар, поставлений за видатковою накладною № 27805 від 12.09.2018.

Статтею 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивачем відповідачу нараховані 3 % річних в загальній сумі 5516 грн. 80 коп., в тому числі в сумі 2806 грн 27 коп. за період з 14.09.2018 по 26.10.2018, виходячи з суми заборгованості за товар, поставлений за видатковою накладною № 27684 від 11.09.2018, у сумі 2710 грн 53 коп. за період з 15.09.2018 по 26.10.2018, виходячи з суми заборгованості за товар, поставлений за видатковою накладною № 27805 від 12.09.2018.

З матеріалів справи убачається, що ухвалою Господарського суду Сумської області від 24.10.2011 порушено провадження у справі №5021/2509/2011 про банкрутство ПАТ "Сумихімпром", введено мораторій на задоволення вимог кредиторів боржника.

Ухвалою Господарського суду Сумської області від 30.10.2012 відкрито процедуру санації ПАТ "Сумихімпром".

21.10.2019 набрав чинності Кодекс України з процедур банкрутства від 18.10.2018 № 2597-VIII.

Зі змісту п.2 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства убачається, що з дня введення в дію цього Кодексу визнається такими, що втратив чинність зокрема Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (відомості Верховної Ради України, 1992 року, № 31, ст. 440 із наступними змінами).

Відповідно до п. 4 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства з дня введення в дію цього Кодексу подальший розгляд справ про банкрутство здійснюється відповідно до положень цього Кодексу незалежно від дати відкриття провадження у справі про банкрутство, крім справ про банкрутство, які на день введення в дію цього Кодексу перебувають на стадії санації, провадження в яких продовжується відповідно до Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Згідно з пунктом 11 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі - Закон про банкрутство), в редакції, чинній з 19.01.2013, положення цього Закону застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження в яких відкрито після набрання чинності цим Законом. Положення цього Закону, що регулюють продаж майна в провадженні у справі про банкрутство, застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження в яких відкрито до набрання чинності цим Законом. Положення цього Закону, що регулюють ліквідаційну процедуру, застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження в яких відкрито до набрання чинності цим Законом, якщо на момент набрання ним чинності господарським судом не було прийнято постанову про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури.

З наведеного убачається, що для розгляду справи щодо боржника в даному конкретному випадку необхідно застосовувати норми Закону про банкрутство в редакції, чинній до 19.01.2013, оскільки він є спеціальним законом та є пріоритетним для застосування.

Відповідно до абзацу 6 статті 1 наведеного Закону в редакції, чинній до 19.01.2013, грошові зобов`язання, які виникають після порушення справи про банкрутство, є поточними вимогами.

Позивачем заявлено до стягнення пеню та 3% річних, нараховані на суму заборгованості, яка виникла у 2018 році. Оскільки провадження у справі про банкрутство ПАТ "Сумихімпром" порушено ухвалою суду від 24.10.2011, заборгованість, вимоги щодо якої розглядаються у справі, є поточною.

Статтею 12 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (у редакції, чинній до 19.01.2013) установлено, що протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів не нараховуються неустойка (штраф, пеня), не застосовуються інші санкції за невиконання чи неналежне виконання грошових зобов`язань і зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів).

За змістом статті 1 зазначеного Закону мораторій на задоволення вимог кредиторів являє собою зупинення виконання боржником грошових зобов`язань і зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), термін виконання яких настав до дня введення мораторію.

Зі змісту ст. ст. 1, 12 Закону про банкрутство слідує, що мораторій поширює свою дію на конкурсну заборгованість та не поширює на поточну. Поточні вимоги кредиторів боржника знаходяться у вільному правовому режимі до визнання боржника банкрутом.

Відповідну правову позицію викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20.11.2018 у справі № 5023/10655/11.

Аналогічну правову позицію висловлено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.09.2020 у справі № 826/3106/18, згідно з якою боржник, стосовно якого порушено провадження про визнання банкрутом і введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, звільняється від відповідальності лише за невиконання зобов`язань, щодо яких запроваджено мораторій. За поточними зобов`язаннями боржник відповідає на загальних підставах до прийняття господарським судом постанови про визнання його банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури.

Як убачається з Єдиного державного реєстру судових рішень, ПАТ "Сумихімпром" на даний час перебуває в судовій процедурі санації, ухвалою суду від 08.09.2020 продовжено строк процедури санації у справі № 5021/2509/2011 на шість місяців до 08.03.2021, постанова про визнання відповідача банкрутом не виносилась і ліквідаційна процедура відносно нього не відкривалась.

Згідно з правовою позицією, наведеною у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.01.2019 у справі №755/10947/17, суди під час вирішення тотожних спорів мають враховувати останню правову позицію Великої Палати Верховного Суду, тому суд не бере до уваги посилання відповідача на правову позицію викладену у постановах Верховного суду України від 12.03.2013 у справі № 3-7гс12, від 01.10.2013 у справі № 3-27гс13, від 18.12.2012 у справі № 3-67гс12.

За таких обставин колегія суддів вважає необґрунтованими твердження скаржника про неправомірність нарахування позивачем пені та 3% річних.

Також суд вважає за необхідне зазначити, що сплата 3% річних від простроченої суми не має характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 29.01.2019 у справі №910/11249/17, від 19.02.2019 у справі №910/7086/17 та від 10.09.2019 у справі № 920/792/18.

За таких обставин колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про те, що позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 66201 грн 56 коп. пені, 5516 грн 80 коп. 3% річних є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

На підставі наявних матеріалів справи колегія суддів установила, що обставини, на які посилається скаржник - ПАТ "Сумихімпром", у розумінні статті 86 ГПК України не можуть бути підставою для зміни або скасування рішення Господарського суду Сумської області від 17.12.2020 у справі №920/860/18, а тому апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Ураховуючи наведене, рішення Господарського суду Сумської області від 17.12.2020 у справі №920/860/18 відповідає матеріалам справи, є законним та обґрунтованим, підстави, передбачені ст.ст. 277-278 ГПК України для його скасування, відсутні.

Керуючись ст. 129, 267-285 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Сумихімпром" на рішення Господарського суду Сумської області від 17.12.2020 у справі №920/860/18 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Сумської області від 17.12.2020 у справі №920/860/18 залишити без змін.

3. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст. ст. 287-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено та підписано 10.06.2021.

Головуючий суддя В.В.Андрієнко

Судді Л.Г. Сітайло

В.В. Шапран