ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2021 року Справа № 915/372/21

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Олейняш Е.М. розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін справу

за позовом Колективного підприємства МИКОЛАЇВЛІФТ, вул. Адмірала Макарова, 7, м. Миколаїв, 54005 ()

до відповідача Комунального підприємства Дирекція єдиного замовника ОКЕАН, вул. Рибна, 1-Б, м. Миколаїв, 54052 ()

про стягнення грошових коштів в сумі 169 561, 72 грн.

без повідомлення (виклику) учасників

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду Миколаївської області звернулось Колективне підприємство МИКОЛАЇВЛІФТ з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з Комунального підприємства Дирекція єдиного замовника ОКЕАН заборгованість у розмірі 169 561, 72 грн., з яких:

- 87 739, 98 грн. - сума основного боргу за договором підряду № 1 від 01.06.2019 року;

- 72 469, 96 грн. пеня за несвоєчасне виконання зобов`язання;

- 9 351, 78 грн. три процента річних від простроченої суми.

І. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ.

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 29.03.2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними матеріалами.

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 21.04.2021 року заяву відповідача (вх. № 5684/21 від 16.04.2021) Комунального підприємства Дирекція єдиного замовника ОКЕАН про розгляд справи за правилами загального позовного провадження залишено без задоволення.

ІІ. ЗАЯВИ ТА КЛОПОТАННЯ У СПРАВІ.

В запереченнях на відповідь на відзив (вх. № 6891/21 від 06.05.2021) відповідач просить суд, зокрема, зобов`язати позивача надати суду та відповідачу копії журналу реєстрації вхідної кореспонденції за період з 23.07.2019 по 26.07.2019 та 08.01.2020 по 15.01.2020.

Розглянувши подане клопотання, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ГПК України учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений в частинах другій та третій статті 80 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

Відповідно до ч. 3 ст. 80 ГПК України відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Враховуючи вищевикладене, клопотання відповідача щодо витребування доказів залишено судом без задоволення, оскільки клопотання подано відповідачем з порушенням строків, передбачених ч. 3 ст. 80, ч. 1 ст. 81 ГПК України, та без будь-якого обгрунтування неможливості його подання у встановлений строк.

Інші заяви та клопотання відсутні.

ІІІ. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЙ УЧАСНИКІВ ПРОЦЕСУ.

1. Правова позиція позивача.

Позивач зазначає, що предметом спору є вимога про стягнення грошової заборгованості. Підставою позову позивачем зазначено обставини щодо неналежного виконання відповідачем умов договору підряду на технічне обслуговування ліфтів № 1 від 01.06.2019 року, а саме: зобов`язання щодо своєчасної та в повному обсязі оплати за отримані послуги, внаслідок чого позивачем заявлено до стягнення заборгованість у спірній сумі та нараховано пеню та 3 % річних. Позовні вимоги обґрунтовані положеннями ст. 193 ГК України, ст. 525, 526, 530, 625, 629, 837, 854 ЦК України та умовами договору.

2. Правова позиція (заперечення) відповідача.

16.04.2021 року до господарського суду Миколаївської області від відповідача надійшов відзив на позовну заяву (вх. № 5685/21). Докази надіслання відзиву на адресу позивача долучено до відзиву.

Поданий відзив долучено судом до матеріалів справи та прийнято до розгляду.

У відзиві (вх. № 5685/21 від 16.04.2021 року) відповідач просить суд позовну заяву задовольнити частково, стягнувши з відповідача 982, 66 грн. В задоволенні інших вимог відмовити. Судовий збір розподілити пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

В обґрунтування заперечень відповідач зазначає наступне:

- відповідач, посилаючись на п. 5.5 договору, зазначає, що фактична оплата квартиронаймачами послуг з технічного обслуговування ліфтів за період з червня по грудень 2019 року склала 459 387, 78 грн., з яких 458 405,12 грн. було перераховано позивачу. Решта суми в розмірі 86 757, 32 грн. буде сплачена позивачу одразу після оплати квартиронаймачами або у разі стягнення боргу із квартиронаймачів за надані послуги з утримання будинків та споруд у судовому порядку. Отже, сума боргу відповідача перед позивачем складає 982, 66 грн.;

- щодо розрахунку пені, то відповідач вказує, що розрахунки позивача помилкові, оскільки здійснені без урахування позовної давності. Пеня за несвоєчасне виконання зобов`язань відповідачем складає 60, 15 грн., сума відсотків складає 26, 63 грн., гараховані на суму основного боргу в розмірі 982, 66 грн. Відповідачем у відзиві наведено контррозрахунок пені та 3 % річних.

Заперечення обґрунтовані приписами ст. 230, 232, 233 ГК України, ст. 258, 549 ЦК України та умовами договору.

У відповіді на відзив (вх. № 6191/21 від 23.04.2021) позивач зазначає, що відповідач в додатках до відзиву надає копію листа № 06/1 від 08.01.2020 разом з додатками з відміткою про прийняття невідомою особою без зазначення посади на підприємстві, прізвища ім`я та по батькові, та більш того, підпис, який поставлено на зазначених листах взагалі не відповідає підпису директора КП «Миколаївліфт» на той час ОСОБА_1 .

Позивач вказує, що вся вхідна кореспонденція, яка надходить до КП «Миколаївліфт», в обов`язковому порядку проходить процедуру реєстрації в відповідному журналі вхідної кореспонденції з присвоєнням документу відповідного вхідного номеру, незалежно від форми надходження документу на підприємство.

Лист № 280 від 17.07.2019 року було надано позивачу з порушенням строків, передбачених п. 5.4. Договору. Крім того, довідка за червень 2019, яка була надана позивачу разом з листом № 280 від 17.07.2019 за вхідним № 298 від 26.07.2019, не за формою, не за змістом не відповідає довідці згідно даних ТОВ МІРЦ за червень 2019, який надав відповідач до суду разом з відзивом на позовну заяву.

В порушення п. 5.4 договору відповідачем не надавались позивачу до 10 числа місяця, наступного за розрахунковим, довідки згідно ТзОВ "МІРЦ".

Позивач вважає безпідставними та помилковими доводи та розрахунки відповідача, стосовно суми основного боргу, пені за договором та 3% річних.

Позивач просить суд позовну заяву задовольнити у повному обсязі.

В запереченнях на відповідь на відзив відповідач зазначає, що з моменту надання позивачу відомостей про процент оплати квартиронаймачами за технічне обслуговування ліфтів та диспетчерських систем за червень 2019, пройшло майже два роки і, відповідно, процент оплати зріс, а тому змінилися і числові показники довідки, а саме процент оплати квартиронаймачами.

Позивач не надає копій аркушів журналу реєстрації вхідної кореспонденції на підтвердження того, що лист № 6/1 від 08.01.2020 від відповідача не надходив.

Пеню нараховано позивачем поза межами шестимісячного строку (ч. 6 ст. 232 ГК України). Крім того, пропущено строк позовної давності до вимоги про стягнення пені.

ІV. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ЗМІСТ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН З ПОСИЛАННЯМ НА ДОКАЗИ, НА ПІДСТАВІ ЯКИХ ВСТАНОВЛЕНІ ВІДПОВІДНІ ОБСТАВИНИ.

Розглянувши матеріали справи, керуючись принципом верховенства права, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд встановив наступне.

01.06.2019 року між КП Миколаївліфт (підрядник) та КП Дирекція єдиного замовника ОКЕАН (замовник) укладено договір підряду № 1 на технічне обслуговування ліфтів та диспетчерських систем зв`язку (при розрахунках з квартиронаймачами) (арк. 10-13).

Відповідно до п. 8.1, п. 8.2 Договору цей договір набирає чинності з моменту його укладення сторонами та діє по 31.12.2019 року. Якщо за два місяці до закінчення терміну дії договору ні одна із сторін не заявить про припинення його дії, то договір вважається продовженим ще на один рік.

Договір підписано та скріплено печатками сторін.

Доказів визнання недійсним або розірвання договору суду не подано.

Доказів припинення дії договору суду не подано.

Умовами договору сторони передбачили наступне.

Відповідно до п. 1.1 договору замовник доручає, а підрядник приймає на себе організацію та виконання робіт по повному технічному обслуговуванню ліфтів на об`єктах замовника, згідно переліку ліфтів (Додаток № 1) (арк. 14-21).

Відповідно до п. 1.2 договору повне технічне обслуговування включає регламентні роботи (РР-п. 3.1.1.3 цього договору), місячний ремонт (МР- п. 3.1.1.1 цього договору), квартальний ремонт (КР п. 3.1.1.2 цього договору), технічне обслуговування систем диспетчерського зв`язку (п. 3.1.1.4 цього договору).

Відповідно до п. 2.1 Договору договірна ціна складається з вартості робіт та становить, вартість за 1 (один) квадратний метр загальної площі будинків комунальної власності становить 0, 56 грн./кв.м. (без урахування площ квартир перших поверхів) з ПДВ.

Відповідно до п. 2.3 договору у разі відмови окремих квартиронаймачів від оплати замовник бере на себе обов`язок нарахувати їм вартість технічного обслуговування та ДСЗ в квартирну плату, згідно акту виконаних робіт. Перелік квартиронаймачів-Реєстр, що відмовились від оплати безпосередньо КП «Миколаївліфт», надається замовнику кожного місяця для нарахування їм вартості технічного обслуговування ліфтів та ДСЗ в квартирну плату. При наявності пільг та субсидій, які призначені згідно діючого законодавства, замовник зобов`язується сплачувати підряднику відповідну частку коштів для покриття витрат на ТО ліфтів.

Відповідно до п. 3.1.1 Договору підрядник зобов`язується своєчасно виконувати технічне обслуговування ліфтів.

Відповідно до п. 5.1 договору підставою для укладання даного договору є Рішення Виконавчого комітету Миколаївської міської ради № 475 від 25.04.2003 року, та раніше укладені Договори з квартиронаймачами багатоповерхових будинків, які належать до комунальної власності міста.

Відповідно до п. 5.2 договору першого числа місяця наступного за розрахунковим підрядник надає замовнику акт виконаних робіт (далі акт) із зазначенням їх вартості та рахунок для оплати. Якщо цей день припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону, акт та рахунок надаються у перший за ним робочий день.

Відповідно до п. 5.3 договору замовник або уповноважена замовником особа у разі згоди з виконаними роботами підписує акт, засвідчує підпис печаткою і у 3-денний термін з моменту отримання акту повертає його підряднику. У разі несвоєчасного повернення акту замовником без поважних причин, акт вважається підписаним з боку замовника без зауважень.

Відповідно до п. 5.4 договору замовник надає підряднику до 10 числа місяця наступного за розрахунковим довідку, згідно даних Товариства з обмеженою відповідальністю «Міський інформаційно-розрахунковий центр», про розмір проценту оплати квартиронаймачами за виконані роботи з технічного обслуговування ліфтів.

Відповідно до п. 5.5 договору замовник не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим, оплачує роботи згідно процентного співвідношення оплати квартиронаймачами за технічне обслуговування ліфтів та диспетчерських систем (що є однією складових структури тарифу на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, затвердженої Рішенням виконавчого комітету Миколаївської міської ради від 08.06.2018 року № 512) від суми оплати, що надійшла за поточний розрахункових період на поточний рахунок замовника за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, згідно даних довідки, передбаченої п. 5.4. цього договору.

Відповідно до п. 6.5 договору в разі порушення замовником порядку та строків оплати, передбачених п. 5.5 цього договору, він зобов`язаний сплатити підряднику повну вартість робіт, згідно актів виконаних робіт, а також сплатити пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період заборгованості, від суми боргу за кожен день прострочення.

Враховуючи вищевикладене, умовами п. 5.2 - п. 5.5, п. 6.5 договору сторони погодили наступний порядок та строки оплати за технічне обслуговування ліфтів:

- підрядник (позивач) першого числа місяця наступного за розрахунковим повинен надати замовнику для підписання акт виконаних робіт та рахунок для оплати (п. 5.2 договору)

- замовник (відповідач) у 3-денний термін з моменту отримання акту повинен підписати його та повернути підряднику у випадку згоди з виконаними роботами (п. 5.3 договору), а до 10 числа місяця наступного за розрахунковим - надати підряднику довідку про розмір проценту оплати квартиронаймачами за виконані роботи з технічного обслуговування ліфтів (п. 5.4);

- замовник (відповідач) не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим, повинен оплатити підряднику вартість робіт згідно процентного співвідношення оплати, визначеної у вищевказаній довідці, передбаченої п. 5.4. цього договору (п. 5.5 договору).

- у випадку недотримання замовником (відповідачем) вищевказаного порядку та строків оплати для нього настають наслідки, передбачені п. 6.5 договору, а саме - обов`язок сплатити підряднику повну вартість робіт згідно актів виконаних робіт (п. 6.5 договору).

Судом встановлено, що на виконання умов договору підрядником (позивачем) з червня 2019 року по грудень 2019 року включно здійснено технічне обслуговування ліфтів та диспетчерських систем зв`язку на загальну суму 546 145, 10 грн., що підтверджується актами прийому виконаних робіт з технічного обслуговування ліфтів (арк. 22-25).

Всі акти підписані без зауважень та скріплені печатками сторін.

Для проведення оплати відповідно до умов п. 5.2 договору позивачем виставлено відповідачу рахунки на загальну суму 546 145, 09 грн., які (рахунки) отримано відповідачем завчасно, що підтверджується вхідними штампами на відповідача на самих рахунках (арк. 42-48).

Відповідачем здійснено часткову оплату виконаних робіт на загальну суму 458 405, 12 грн., що підтверджується виписками по рахунку (арк. 26-27, 28). Оплати здійснювались відповідачем 11.12.2019 (за червень 2019), 28.01.2020 (за липень 2019), 19.02.2020 (за серпень 2019 року), 23.03.2020 (за вересень 2019), 23.04.2020 (за жовтень 2019), 20.05.2020 (за листопад 2019), 18.06.2020 (за грудень 2019).

Відповідачем до відзиву на позовну заяву додано лист № 280 від 17.07.2019 року, з якого вбачається надання відповідачем (замовником) позивачу (підряднику) довідки згідно з даними ТзОВ "МІРЦ" про розмір проценту оплати квартиронаймачами за виконані роботи з технічного обслуговування ліфтів за червень 2019 року (арк. 57). На листі зазначено дату отримання 23.07.2019 року.

При цьому, позивачем до відповіді на відзив додано примірник вищевказаного листа № 280 від 17.07.2019 року, на якому міститься вхідний штамп № 298 від 26.07.2019 року (арк. 94).

Відповідачем до відзиву на позовну заяву додано також лист № 06/1 від 08.01.2020 року, з якого вбачається надання відповідачем (замовником) позивачу (підряднику) довідки згідно з даними ТзОВ "МІРЦ" про розмір проценту оплати квартиронаймачами за виконані роботи з технічного обслуговування ліфтів за липень, серпень, вересень, жовтень, листопад та грудень 2019 року (арк. 56). На листі зазначено дату отримання 08.01.2020 року.

Позивач заперечує отримання листа № 06/1 від 08.01.2020 року.

Позивачем не подано суду доказів (витяг з журналу реєстрації вхідної кореспонденції за відповідний період) на підтвердження того, що лист № 6/1 від 08.01.2020 від відповідача не надходив.

До відзиву на позовну заяву відповідачем долучено довідки щодо розміру процентів оплати квартиронаймачами за виконані роботи з технічного обслуговування ліфтів за червень 2019 - грудень 2019, складені відповідачем на підставі укладеного з ТзОВ "МІРЦ" договору № 123-ри від 10.03.2017 (арк. 58-77).

Отже, відповідачем (замовником) порушено порядок та строки оплати, передбачені умовами п. 5.4, п. 5.5 договору, як в частині порушення строків надання довідок про розмір проценту оплати (до 10 числа місяця наступного за розрахунковим), так і в частині строків оплати підряднику вартості робіт згідно процентного співвідношення оплати (не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим). В свою чергу порушення відповідачем (замовником) порядку та строків оплати вартості робіт, передбачених умовами п. 5.4, п. 5.5 договору, має наслідком застосування передбачених п. 6.5 договору умов, а саме - обов`язку сплатити підряднику повну вартість робіт згідно актів виконаних робіт.

Як вказано вище, на виконання умов договору підрядником (позивачем) з червня 2019 року по грудень 2019 року включно здійснено технічне обслуговування ліфтів та диспетчерських систем зв`язку на загальну суму 546 145, 10 грн., що підтверджується актами прийому виконаних робіт з технічного обслуговування ліфтів.

Відповідачем здійснено часткову оплату виконаних робіт на загальну суму 458 405, 12 грн., що підтверджується виписками по рахунку.

Отже, заборгованість становить 87 739, 98 грн.

V. ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ ТА ДЖЕРЕЛА ПРАВА, ЯКІ ЗАСТОСУВАВ СУД.

1. Щодо вимоги про стягнення суми основного боргу.

Враховуючи вищевикладене, на підставі ст. 11, 202, 509 ЦК України між сторонами на підставі договору виникло господарське зобов`язання, яке в силу ст. 525, 526 ЦК України, ст. 193 ГК України має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Відповідно до ч. 1 ст. 854 ЦК України якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як встановлено судом вище, на виконання умов договору позивачем з червня 2019 по грудень 2019 включно здійснено технічне обслуговування ліфтів та диспетчерських систем зв`язку на загальну суму 546 145, 10 грн., що підтверджується відповідними актами, які підписано та скріплено печатками сторін.

Відповідачем здійснено часткову оплату виконаних робіт на загальну суму 458 405, 12 грн., що підтверджується виписками по рахунку.

У зв`язку з порушенням відповідачем порядку та строків оплати вартості робіт, передбачені умовами п. 5.2 - п.5.4 договору, відповідач зобов`язаний сплатити позивачу повну вартість робіт згідно актів виконаних робіт на підставі п. 6.5 договору.

Отже, заборгованість відповідача перед позивачем становить 87 739, 98 грн. (546 145, 10 грн. - 546 145, 09 грн.) за період червень 2019 - грудень 2019 року.

Станом на день розгляду справи суду не подано доказів оплати заборгованості за договором підряду № 1 від 01.06.2019 року на загальну суму 87 739, 98 грн., строк оплати якої настав, як і не подано доказів, які б спростовували позовні вимоги. Отже, позовна вимога в частині стягнення заборгованості за технічне обслуговування ліфтів по договору підлягає задоволенню.

2. Щодо вимоги про стягнення трьох процентів річних.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Стаття 625 ЦК України розміщена в розділі "Загальні положення про зобов`язання" книги 5 ЦК України, відтак визначає загальні правила відповідальності за порушення грошового зобов`язання і поширює свою дію на всі види грошових зобов`язань, незалежно від підстав їх виникнення (наведену правову позицію викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.05.2018 у справі № 686/21962/15-ц).

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові (постанова КГС ВС від 14.01.2020 року № 924/532/19).

Позивачем нараховано відповідачу 9 351, 78 грн. - 3 % річних від суми заборгованості за період з 21.07.2019 року по 22.03.2021 року по кожному акту окремо. Розгорнутий розрахунок трьох відсотків річних зазначено в позовній заяві (арк. 5).

Перевіривши розрахунок позивача, судом встановлено, що при нарахуванні 3 % річних відповідачем неправильно визначено період нарахування по актам за червень 2019 та вересень 2019 року, а саме позивачем включено день оплати в період нарахування. Крім того, при нарахуванні 3 % річних позивачем допущено арифметичні помилки.

Судом здійснено перерахунок розміру 3 % річних та встановлено, що 3 % річних за період з 23.07.2019 року по 22.03.2021 року, по кожному акту окремо, становлять 9 525, 81 грн. Детальний розрахунок 3 % річних, здійснений судом, наявний в матеріалах справи (арк. 107-108).

Проте, суд, не виходячи за межі позовних вимог, дійшов висновку про обґрунтованість та підставність вимоги про стягнення 3 % річних у заявленій до стягнення позивачем сумі 9 351, 78 грн. В цій частині позов підлягає задоволенню.

3. Щодо вимоги про стягнення пені.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Стаття 549 ЦК України встановлює, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ч. 2 ст. 551 ЦК України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Стаття 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" передбачає, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Відповідно до ст. 3 Закону України Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Таким чином, договірні правовідносини між платниками і одержувачами грошових коштів щодо відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань врегульовано Законом України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань".

Відповідно до п. 2.5 постанови Пленуму ВГСУ "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань" від 17.12.2013 року № 14 щодо пені за порушення грошових зобов`язань застосовується припис частини шостої статті 232 ГК України. Даним приписом передбачено не позовну давність, а період часу, за який нараховується пеня і який не повинен перевищувати шести місяців від дня, коли відповідне зобов`язання мало бути виконане; законом або укладеним сторонами договором може бути передбачено більшу або меншу тривалість цього періоду. Його перебіг починається з дня, наступного за останнім днем, у який зобов`язання мало бути виконане, і початок такого перебігу не може бути змінений за згодою сторін. Необхідно також мати на увазі, що умова договору про сплату пені за кожний день прострочення виконання зобов`язання не може розцінюватися як установлення цим договором іншого, ніж передбачений частиною шостою статті 232 ГК України, строку, за який нараховуються штрафні санкції.

Відповідно до п. 1.9 постанови Пленуму Вищого господарського суду України Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань № 14 від 17.12.2013 року день фактичної сплати суми заборгованості не включається в період часу, за який здійснюється стягнення інфляційних нарахувань та пені.

Відповідно до п. 6.5 договору в разі порушення замовником порядку та строків оплати, передбачених п. 5.5 цього договору, він зобов`язаний сплатити підряднику повну вартість робіт, згідно актів виконаних робіт, а також сплатити пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період заборгованості, від суми боргу за кожен день прострочення.

Позивачем нараховано відповідачу 72 469, 96 грн. - пені від суми заборгованості за період з 21.07.2019 року по 22.03.2021 року по кожному акту окремо. Розгорнутий розрахунок пені зазначено в позовній заяві (арк. 3-4).

Перевіривши розрахунок розміру пені, судом встановлено, що позивачем здійснено нарахування пені без урахування положень ч. 6 ст. 232 ГК України, тобто пеню нараховано поза межами шестимісячного строку. Крім того, аналогічно розрахунку 3 % річних позивачем включено день оплати в період нарахування.

Судом здійснено перерахунок розміру пені по кожному акту окремо, з урахуванням здійснених відповідачем оплат та в межах шестимісячного строку. Судом встановлено, що пеня становить 66 520, 23 грн. Детальний розрахунок пені, здійснений судом, наявний в матеріалах справи (арк. 109-112).

Отже, вимога про стягнення пені в розмірі 66 520, 23 грн. є обґрунтованою, підставною та підлягає задоволенню. В решті пені в розмірі 5 949, 73 грн. слід відмовити.

4. Щодо застосування строку позовної давності до позовних вимог про стягнення пені.

Відповідно до ст. 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

Терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

Строк та термін можуть бути визначені актами цивільного законодавства, правочином або рішенням суду.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю. Позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Відповідно до ч. 5 ст. 261 ЦК України за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Відповідно до п. 4.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів" № 10 від 29.05.2013 року у зобов`язальних правовідносинах, в яких визначено строк виконання зобов`язання, перебіг позовної давності починається з дня, наступного за останнім днем, у який відповідне зобов`язання мало бути виконане.

Відповідно до п. 4.3 вищевказаної Постанови № 10 якщо відповідно до чинного законодавства або договору неустойка (пеня) підлягає стягненню за кожний день прострочення виконання зобов`язання, позовну давність необхідно обчислювати щодо кожного дня окремо за попередній рік до дня подання позову, якщо інший період не встановлено законом або угодою сторін.

Відповідно до ч. 5 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Суд застосовує позовну давність лише тоді, коли є підстави для задоволення позовних вимог, звернутих позивачем до того відповідача у спорі, який заявляє про застосування позовної давності. Тобто, перш ніж застосувати позовну давність, суд має з`ясувати та зазначити у судовому рішенні, чи було порушене право, за захистом якого позивач звернувся до суду. Якщо це право порушене не було, суд відмовляє у позові через необґрунтованість останнього. І тільки якщо буде встановлено, що право позивача дійсно порушене, але позовна давність за відповідними вимогами спливла, про що заявила інша сторона у спорі, суд відмовляє у позові через сплив позовної давності у разі відсутності визнаних судом поважними причин її пропуску, про які повідомив позивач (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 22 травня 2018 року у справі № 369/6892/15-ц); постанова ВП ВС від 28.11.2018 по справі № 504/2864/13-ц (14-452цс18).

Позивачем нараховано відповідачу пеню за період з 21.07.2019 року по 22.03.2021 року.

Позивач звернувся до господарського суду з позовною заявою 23.03.2021 року, про що свідчить вхідний штамп (вх. № 4340/20).

Позивачем правомірно нараховано відповідачу пеню за період (з урахуванням здійсненого судом перерахунку) з 23.07.2019 по 18.12.2020 по кожному зобов`язанню окремо.

Відповідно до п. 12 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Постановою Кабінету Міністрів України № 211 від 11.03.2020 року "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" з наступними змінами Кабінет Міністрів України постановив установити з 12 березня 2020 р. до 24 квітня 2020 р. на усій території України карантин.

В подальшому карантин продовжувався й триває на момент винесення судом рішення у даній справі.

Враховуючи вищевикладене, в суду відсутні правові підстави для застосування строку позовної давності, оскільки строк позовної давності до вимоги про стягнення пені за період з 21.07.2019 по 18.12.2020 не пропущено.

Позов в частині стягнення пені в сумі 66 520, 23 грн. підлягає задоволенню.

VІ. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Судовий збір в розмірі 2 454, 18 грн. слід відшкодувати позивачу з відповідача.

Судовий збір в розмірі 89, 25 грн. слід покласти на позивача.

Керуючись ст. ст. 129, 233, 236-238, 240, 241, 254, 256 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з відповідача Комунального підприємства Дирекція єдиного замовника ОКЕАН, вул. Рибна, 1-Б, м. Миколаїв, 54052 () на користь позивача Колективного підприємства МИКОЛАЇВЛІФТ, вул. Адмірала Макарова, 7, м. Миколаїв, 54005 ():

- 87 739, 98 грн. (вісімдесят сім тисяч сімсот тридцять дев`ять грн. 98 коп.) - суми основного боргу за договором підряду № 1 від 01.06.2019 року;

- 9 351, 78 грн. (дев`ять тисяч триста п`ятдесят одна грн. 78 коп.) - 3 % річних;

- 66 520, 23 грн. (шістдесят шість тисяч п`ятсот двадцять грн. 23 коп.) - пені;

- 2 454, 18 грн. (дві тисячі чотириста п`ятдесят чотири грн. 18 коп.) витрат по сплаті судового збору.

3. Наказ видати позивачу після набрання рішенням законної сили.

4. В решті позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до ст. 241 ГПК України та може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені ст.ст. 253, 254, 256-259 ГПК України з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 Розділу XI "Перехідні положення" ГПК України.

Повний текст рішення складено 07.06.2021 року.

Суддя Е.М. Олейняш