РІШЕННЯ

02 червня 2021 року м. ТернопільСправа № 921/21/21

Господарський суд Тернопільської області у складі судді Руденка О.В.

при секретарі судового засідання Качунь І.Є.

розглянув справу

за позовом Акціонерного товариства "Укрпошта" в особі Тернопільської дирекції АТ "Укрпошта"

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Сейф"

про стягнення 113 634,18 грн заборгованості, у тому числі: 97 059,81 грн основного боргу, 7 957,50 грн пені, 1 980,36 грн 3%, 6363,51 інфляційних нарахувань (з врахуванням заяви про збільшення позовних вимог №370039/32-72 від 17.05.2021)

за участі представника позивача: Пастух Н.М.

Суть справи:

Акціонерне товариство "Укрпошта" в особі Тернопільської дирекції АТ "Укрпошта" звернулось до Господарського суду Тернопільської області з позовною заявою до ТОВ "Сейф" про стягнення 113 634,18 грн заборгованості.

Ухвалою від 22.04.2021 судом відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи.

Розгляд справи судом здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи.

В обґрунтування заявлених вимог, підтриманих у судовому засіданні повноважним представником, позивач посилається на неналежне виконання його контрагентом договорів оренди №4420128 від 06.02.2020, №4420188 від 13.03.2020, №4420189 від 13.03.2020, №4420212 від 31.03.2020, №4420238 від 13.04.2020. З огляду на це, у відповідача виникла заборгованість, сума якої, з врахуванням пені, 3% річних та інфляційних втрат, заявлена до стягнення.

Позивачем 25.05.2021 до господарського суду надіслано уточнення до заяви про збільшення розміру позовних вимог №370043/32-87 від 24.05.2021, за змістом якого, у зв`язку з допущенням ряду описок та арифметичних помилок у заяві, Акціонерним товариством заявлено вимоги про стягнення суми заборгованості у розмірі 114 105,56 грн, а саме: 97 059,81 грн - основного боргу, 8 140,51 грн - пені, 1 938,98 грн - 3% річних, 6 966,26 грн - інфляційних нарахувань.

Таким чином, згідно наявного у вказаному уточненні розрахунку, загальна сума заборгованості збільшилась з 113 634,18 грн до 114 105,56 грн.

Аналізуючи зміст даної заяви суд констатує, що Товариством фактично збільшено розмір вимог про стягнення пені та 3% процентів річних. З огляду на це, суд дане уточнення розцінює як заяву про збільшення позовних вимог.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 46 ГПК України позивач вправі до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, збільшити розмір позовних вимог.

В силу частини 1 статті 118 ГПК України, право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку.

Передбачених ст. 119 ГПК України заяв про поновлення пропущеного процесуального строку, що встановлений законом, від позивача не надходило.

Як наслідок, на виконання вимог ч. 2 ст. 118 ГПК України, уточнення до заяви про збільшення розміру позовних вимог №370043/32-87 від 24.05.2021, в частині збільшення позовних вимог, залишене судом без розгляду.

Відповідач у судові засідання не з`являвся, відзиву на позов, не подав, хоча про дату, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, в порядку визначеному процесуальним законодавством. При цьому, на адресу суду повернулись судові повістки, згідно яких поштові відправлення №716 та №870, яким товариству надсилались ухвали суду від 22.04.2021 та від 19.05.2021, відповідачу не вручено, оскільки "адресат відсутній за вказаною адресою".

Разом з цим, суд звертає увагу, що у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою, тобто повідомленою суду стороною, і повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 25.06.2018 у справі № 904/9904/17.

Крім того, суд зауважує, що до повноважень господарських судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому відповідні процесуальні документи надсилаються господарським судом згідно з поштовими реквізитами учасників судового процесу, наявними в матеріалах справи.

Водночас законодавство України, в тому числі Господарський процесуальний кодекс України, не зобов`язує й сторону у справі, зокрема позивача, з`ясовувати фактичне місцезнаходження іншої сторони (сторін) у справі (якщо воно не співпадає з її офіційним місцезнаходженням, визначеним у відповідному державному реєстрі) та зазначати таке фактичне місцезнаходження в позовній заяві чи інших процесуальних документах.

Відповідно до частини 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Отже, в разі коли фактичне місцезнаходження особи - учасника судового процесу з якихось причин не відповідає її місцезнаходженню, визначеному згідно з законом, і дана особа своєчасно не довела про це до відома господарського суду, інших учасників процесу, то всі процесуальні наслідки такої невідповідності покладаються на цю особу.

Також судом враховані положення Правил надання послуг поштового зв`язку, визначені постановою Кабінету Міністрів України № 270 від 05.03.2009 (далі - Правила).

Так, для отримання поштових відправлень особа повинна забезпечити створення умов доставки та вручення поштових відправлень відповідно до вимог Закону України "Про поштовий зв`язок", цих Правил (пункт 94 Правил).

Відтак, повна відповідальність за достовірність інформації про місцезнаходження, а також щодо наслідків неотримання поштових відправлень за своїм офіційним місцезнаходженням покладається саме на юридичну особу.

Отже, у разі якщо копію прийнятого судового рішення (ухвали, постанови, рішення) направлено судом листом за належною поштовою адресою, тобто повідомленою суду учасником справи, і повернено підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання чи закінчення строку зберігання поштового відправлення, то вважається, що адресат повідомлений про прийняте судове рішення.

Відсутність відповідачів за місцем їх державної реєстрації чи небажання отримати поштову кореспонденцію та, як наслідок, ненадання відзиву, не є перешкодою розгляду справи судом за наявними матеріалами.

З огляду на викладене в сукупності, та з метою дотримання розумних строків вирішення цього спору, суд дійшов висновку, що наявні у матеріалах справи документи достатні для прийняття обґрунтованого судового рішення, у відповідності до ч. 9 ст. 165, ч. 2 ст. 178, ч. 1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України, а неподання відповідачем відзиву на позов не перешкоджає вирішенню справи по суті за наявними в ній матеріалами.

Справа з технічною фіксацією (звукозапис) судового процесу розглядалась відповідно до ст. 222 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення та доводи представника позивача, судом встановлено наступне.

Відповідно до частини 2 статті 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав і обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини. Із даною правовою нормою кореспондуються і положення статті 174 ГК України, за якою господарський договір є підставою виникнення господарських зобов`язань.

Між Акціонерним товариством "Укрпошта" в особі директора Тернопільської дирекції АТ "Укрпошта" (Орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "КСБ Бізнес Контроль Груп" (в подальшому перейменоване в Товариство з обмеженою відповідальністю "Сейф"), (Орендар) було укладено п`ять Договорів оренди нерухомого майна, а саме:

- № 4420128 від 06.02.2020;

- № 4420188 від 13.03.2020;

- № 4420189 від 13.03.2020;

- № 4420212 від 31.03.2020;

- № 4420238 від 13.04.2020 (надалі - Договори).

Згідно п.1.1. даних Договорів, Орендодавець передав, а Орендар прийняв в строкове

платне користування нерухоме майно, розташоване в:

- м. Кременець Тернопільської області на першому поверсі двоповерхового будинку № 89 по вул. Шевченка, загальною площею 28,6 м2, в тому числі коефіцієнт загальних площ 10% (приміщення № 1-1, 1-2, згідно з планом за поверхами). Мета використання - розміщення офісу (Договір №4420128 від 06.02.20201);

- м. Заліщики, Тернопільської області на першому поверсі двоповерхового будинку № 4 по вул. Стефаника, загальною площею 24 м2 (приміщення № 1-6, 1-7, 1-8, згідно з планом за поверхами). Мета використання - розміщення офісу (Договір №4420188 від13.03.2020);

- м. Заліщики, Тернопільської області на першому поверсі двоповерхового будинку № 4 по вул. Стефаника, загальною площею 17,8 м2 (приміщення № 1-9, 1-10, 1-35, згідно з планом за поверхами). Мета використання - розміщення офісу (Договір №4420189 від 13.03.2020);

- м. Чортків, Тернопільської області на першому поверсі двоповерхового будинку №38 по вул. С.Бандери, загальною площею 115 м2 (приміщення № 1-20, 1-21, 1-22, 1-23, 1-24, 1-25, 1-26, 1-27, 1-28, 1-29, 1-30, 1-31, 1-32, згідно з планом за поверхами). Мета використання - розміщення офісу (Договір №4420212 від 31.03.2020);

- смт. Козова, Тернопільської області на першому поверсі двоповерхового будинку №41 по вул. Грушевського, загальною площею 53,9 м2 (приміщення № 1-16 (частина площею 10,3 м2), 1-18, 1-19, згідно з планом за поверхами). Мета використання - розміщення офісу (Договір № 4420238 від 13.04.2020).

Порядок розрахунків між Сторонами визначено Розділом 3 даних Договорів.

Так, згідно з п. 3.1 Договору № 4420128 від 06.02.2020 на період проведення Орендарем ремонтних робіт з 06.02.2020 по 05.03.2020 (включно) плата за користування майном становить 1 грн. з ПДВ за орендовану площу 28,6 м2. Починаючи з 06.03.2020 плата за користуванням майном становить 1 495,42 грн 42 коп. без ПДВ в місяць за 28,6 м2 загальної орендованої площі. Додатково Орендар сплачує витрати на утримання орендованого приміщення, згідно діючих тарифів (на дату формування рахунку) на підставі виставлених Орендодавцем рахунків (додаток 2). Додатково до орендної плати нараховується ПДВ за ставкою 20%.

Відповідно до п. 3.1 Договору №4420188 від 13.03.2020 на період проведення Орендарем ремонтних робіт з 13.03.2020 по 12.04.2020 (включно) плата за користування майном становить 1 грн. з ПДВ за орендовану площу 24 м2. Починаючи з 13.04.2020 плата за користуванням майном становить 3 083,34 грн 34 коп. без ПДВ в місяць за 24 м2 загальної орендованої площі. Додатково Орендар сплачує витрати на утримання орендованого приміщення, згідно діючих тарифів (на дату формування рахунку) на підставі виставлених Орендодавцем рахунків (додаток 2). Додаткового до орендної плати нараховується ПДВ за ставкою 20%.

В силу п. 3.1 Договору №4420189 від 13.03.2020 на період проведення Орендарем ремонтних робіт з 13.03.2020 по 12.04.2020 (включно) плата за користування майном становить 1 грн. з ПДВ за орендовану площу 17,8 м2. Починаючи з 13.04.2020 плата за користуванням майном становить 2 065,39 грн 39 коп. без ПДВ в місяць за 17.8 м2 загальної орендованої площі. Додатково Орендар сплачує витрати на утримання орендованого приміщення, згідно діючих тарифів (на дату формування рахунку) на підставі виставлених Орендодавцем рахунків (додаток 2). Додаткового до орендної плати нараховується ПДВ за ставкою 20%.

За положеннями п.3.1. Договору №442012 від 31.03.2020 на період проведення Орендарем ремонтних робіт Майна встановлюються орендні канікули протягом 30 календарних днів з дня підписання Сторонами акту приймання, протягом яких плата за користування Майном встановлюється в розмірі 1 грн. з ПДВ за орендовану площу 115 м2. З дня наступного за днем закінчення строку для проведення Орендарем ремонтних робіт Майна (орендних канікул), плата за користування Майном становить 2 975,00 грн без ПДВ в місяць за 115 м2 загальної орендованої площі. Додатково Орендар сплачує витрати на утримання орендованого приміщення, згідно діючих тарифів (на дату формування рахунку) на підставі виставлених Орендодавцем рахунків (додаток 2). Додаткового до орендної плати нараховується ПДВ за ставкою 20%.

Пунктом 3.1 Договору № 4420238 від 13.04.2020, його контрагенти узгодили, що орендна плата за користування Майном становить 3 167,50 грн 50 коп. без ПДВ в місяць за 53,9 м2 загальної орендованої площі. Додатково Орендар сплачує витрати на утримання орендованого приміщення, згідно діючих тарифів (на дату формування рахунку) на підставі виставлених Орендодавцем рахунків (додаток 2). Додаткового до орендної плати нараховується ПДВ за ставкою 20%.

Відповідно до пунктів 3.4-3.6 Договорів (пп.3.7-3.9 Договору №4420128 від 06.02.2020) оплата орендної плати за перший місяць оренди здійснюється Орендарем не пізніше 10 робочих днів після підписання Акту приймання-передачі майна в оренду Щомісячно не пізніше 7 числа, наступного за звітним, Орендодавець надає Орендарю Акт про надані послуги, яким підтверджується обсяг та вартість послуг оренди за звітний місяць. Орендар зобов`язаний підписати Акт про надані послуги та повернути його Орендодавцю не пізніше 10 числа поточного місяця. Орендна плата сплачується Орендарем шляхом перерахування у безготівковому порядку на поточний банківський рахунок Орендодавця до 20 числа розрахункового місяця.

Пунктом 3.7 Договорів (п. 3.10. Договору №4420128 від 06.02.2020) передбачено, що грошові зобов`язання Орендаря за цим Договором забезпечуються у вигляді завдатку в розмірі, не меншому, ніж орендна плата за один місяць оренди, визначена згідно п. 3.1 цього Договору. Завдаток вноситься одночасно з оплатою за перший місяць оренди як оплата оренди майна за останній місяць дії договору оренди. Із суми завдатку Орендодавець має право задовольнити будь-які грошові вимоги до Орендаря. Не пізніше 20-ти календарних днів від дати закінчення цього Договору та підписання Акту приймання-передачі майна Орендодавець зобов`язаний повернути Орендарю завдаток, якщо він не був використаний для погашення грошових зобов`язань Орендаря за цим Договором.

Відповідно до пунктів 3.8-3.9 Договорів (пп. 3.11.-3.12. Договору № 4420128 від 06.02.2020) орендна плата за перший місяць нараховується з дати фактичного прийняття майна в оренду та розраховується Орендодавцем з урахуванням фактичного періоду використання, визначеного відповідно до Акту приймання-передачі майна в оренду. Орендна плата за останній місяць оренди розраховується за фактичний період користування протягом звітного місяця згідно з Актом приймання-передачі майна з оренди і сплачується Орендарем на підставі Акту про надані послуги.

Згідно із домовленостями, що викладені у пунктах 10.1, спірні угоди набирають чинності після їх підписання сторонами і діють до:

- №4420128 від 06.02.2020 - 06.01.2023 включно та до повного виконання сторонами своїх зобов`язань;

- №4420188 від 13.03.2020 - 13.02.2023 включно та до повного виконання сторонами своїх зобов`язань;

- №4420189 від 13.03.2020 - 13.02.2023 включно та до повного виконання сторонами своїх зобов`язань;

- №4420212 від 31.03.2020 - 28.02.2023 включно та до повного виконання сторонами своїх зобов`язань;

- №4420238 від 13.04.2020 - 13.03.2023 включно та до повного виконання сторонами своїх зобов`язань.

На адресу Тернопільської дирекції АТ "Укрпошта" 13.04.2020 поступила заява від ТОВ "КСБ Бізнес Контроль Груп" про звільнення від сплати орендної плати на період карантину за Договором оренди нерухомого майна від 06.02.2020 №4420128, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 №211.

Враховуючи дане звернення, 29.04.2020 Сторонами укладено Додаткову угоду №1 про внесення змін до Договору оренди нерухомості № 4420128 від 06.02.2020, якою встановлено, що розмір плати за користування майном з 17.03.2020 по 11.05.2020 (включно) становить 747,71 грн без ПДВ за місяць.

У зв`язку із запровадженням карантину, 22.05.2020 Сторонами також було укладено Додаткову угоду №1 про внесення змін до Договору оренди нерухомості № 4420212 від 31.03.2020 та Додаткову угоду №1 про внесення змін до Договору оренди нерухомості № 4420238 від 13.04.2020 (надалі - Додаткові угоди).

Згідно пункту 1.1. Додаткових угод від 22.05.2020, викладено в новій редакції пункт 2.1. Розділу 2 Договору оренди, та передбачено, що передача Орендареві Майна в користування здійснюється протягом 10 робочих днів з дати відміни заходів, запроваджених суб`єктами владних повноважень, якими забороняється доступ до такого Майна третіх осіб згідно з положеннями постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211, з підписанням повноважними представниками Сторін Акту приймання-передачі майна, форма якого затверджена в додатку №1 до цього Договору.

Відповідно до вищезгаданих Додаткових угод, Акти приймання-передачі майна по Договорах №4420212 від 31.03.2020 та по Договору №4420238 від 13.04.2020 були підписані 01 червня 2020 року.

Як зазначає позивач у позовній заяві, Тернопільською дирекцією АТ "Укрпошта" належним чином виконувались умови Договорів - майно було передано Орендарю у визначений Сторонами строк згідно Актів приймання-передачі та щомісячно виставлялись рахунки за користування майном. Проте, відповідач порушив взяті на себе договірні зобов`язання в частині оплати за строкове платне користування нерухомістю.

Зокрема, з моменту укладення Договору №4420128 від 06.02.2020 відповідач оплатив орендну плату лише в розмірі 1,00 грн. з ПДВ за період оренди з 06.02.2020 по 05.03.2020, згідно платіжного доручення від 24 лютого 2020 року №89 та суму завдатку - 1 794,50 грн. Орендна плата за інші місяці та відшкодування витрат на його утримання відповідачем не оплачені. Також, з моменту укладення інших Договорів від відповідача не надходило жодної щомісячної орендної плати за користування даним майном чи відшкодування витрат на його утримання. Рахунки-акти не були підписані Орендарем та на адресу Орендодавця не повернулися.

Як наслідок, за даними Договорами у відповідача утворилась заборгованість за оренду нерухомого майна та опалення в загальній сумі 97 059,81 грн.

Тернопільською дирекцією АТ "Укрпошта" 22.09.2020 на адресу ТОВ "КСБ Бізнес Контроль Груп" було направлено претензію №442-03-20, яка залишилася без відповіді.

Акти звірки розрахунків, які направлялись до ТОВ "КСБ Бізнес Контроль" від 13.11.2020 не були підписані та не повернулися на адресу Орендодавця.

Згідно даних, зазначених у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, по коду в юридичної особи ТОВ "КСБ Бізнес Контроль Груп" змінилися реквізити, назва, адреса, а також відбулася зміна власника, а саме: назву товариства змінено на "Товариство з обмеженою відповідальністю "Сейф": місцезнаходження якого: вул. Генерала Тарнавського, будинок 5, квартира 169, м. Тернопіль, 46024, керівник - Зубрицька Оксана Володимирівна. Оскільки, жодної інформації про вищезазначені зміни позивач від ТОВ "КСБ Бізнес Контроль Груп" не отримував, Тернопільською дирекцією АТ "Укрпошта" направлено листа на адресу ТОВ "КСБ Бізнес Контроль Груп" від 04.11.2020 № 442-03-21 з проханням надати повну та достовірну інформацію про зміни, що відбулися у Товаристві. Проте, даний лист також залишився без відповіді.

Відповідно до п. 12.5. вищезазначених Договорів, Договір не втрачає чинності у разі зміни реквізитів Сторін, їх установчих документів, а також зміни власника, організаційно- правової форми тощо. Про зазначені зміни Сторони зобов`язані протягом 15 днів повідомити одна одну.

Тернопільська дирекція АТ "Укрпошта" 04.11.2020 надіслала листа №442-03-22 ТОВ "Сейф" про дострокове припинення п`яти Договорів оренди нерухомості у зв`язку із несплатою відповідачем орендних платежів на підставі ч.3 пп. 10.4.4. Розділу 10 Договору.

У зв`язку із достроковим розірванням Договорів 16.11.2020 Орендодавцем направлено ТОВ "Сейф" повідомлення щодо передачі майна Орендодавцю та підписання Актів-прийому передачі орендованого майна по п`яти Договорах оренди. На його виконання, 20.11.2020 ТОВ "Сейф" передало АТ "Укрпошта" в особі Тернопільської дирекції АТ "Укрпошта" всі орендовані об`єкти нерухомості по п`яти Договорах оренди, що підтверджується Актами прийому-передачі майна (копії актів знаходяться в матеріалах справи).

Оскільки після розірвання Договорів заборгованість по них не була погашена Орендарем, Тернопільською дирекцією АТ "Укрпошта" 16.12.2020 направлено на адресу ТОВ "Сейф" претензію № 442-03-26, на яку Орендар не надав відповіді та не сплатив борг.

Акти звірки розрахунків, які направлялись до ТОВ "Сейф" листом від 21.12.2020 № 442-3-28 також не були підписані та не повернулися на адресу Орендодавця.

Таким чином, у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість з орендної плати та утримання орендованого майна в розмірі 97 059,81 грн.

Враховуючи наведене, позивач звернувся з позовом про її стягнення у судовому порядку.

Заслухавши пояснення представника позивача, оцінивши зібрані у справі докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов слід задовольнити частково, виходячи із наступних міркувань.

Відповідно до частини 2 ст. 11 ЦК України цивільні права і обов`язки виникають, зокрема, із договорів та інших правочинів. Із даною правовою нормою кореспондуються і положення статті 174 ГК України, за якою господарський договір є підставою виникнення господарських зобов`язань.

Частиною 1, 2 ст. 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

В силу ст. 526 ЦК України і ст. 193 ГК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною першою статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно зі ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

За правовою природою, укладений між сторонами договір, є договором оренди.

Частина 1 ст.759 Цивільного кодексу України передбачає, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Орендна плата - це платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством (ч.1 ст.286 ГК України).

Приписи ч. 7 ст.193 ГК України та ст.525 ЦК України встановлюють загальне правило щодо заборони односторонньої відмови від зобов`язання або односторонньої зміни його умов, що кореспондується із вимогами ст. 629 ЦК України щодо обов`язковості договору для виконання сторонами.

Згідно із ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У відповідності до ч.1 ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

З огляду на зазначені приписи та умови укладених між суб`єктами господарювання правочинів суд констатує, що заборгованість з орендної плати у розмірі 97 059,81 грн підтверджується наявними у матеріалах справи доказами, не спростована відповідачем, а відтак підлягає до стягнення з останнього, в цій частині, в повному обсязі.

У Господарському кодексі України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання (ч. 1 ст. 230 ГК України).

У розумінні Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Умовами укладених правочинів, зокрема пунктом 7.2., учасники договірних відносин погодили, що у разі порушення строків виконання грошових зобов`язань за цими договорами, Орендар на вимогу Орендодавця сплачує пеню від суми простроченого зобов`язання в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України за весь час прострочення.

Відповідно до ст. 549 ЦК України штраф та пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності неустойкою, а також одним засобом забезпечення виконання зобов`язань (в даному випадку грошових). Зважаючи на встановлений учасниками договірних відносин порядок та спосіб нарахування (відсоток за кожен день прострочення) суд констатує, що за своєю правовою природою передбачена п.9.4 Договору неустойка є пенею, а відтак при її обрахунку підлягають застосуванню обмеження, що встановлені статтею 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань".

Суд виходить з того, що неустойка нараховується в разі порушення боржником зобов`язання (стаття 610, пункт 3 частини першої статті 611 ЦК України) з першого дня прострочення та до тих пір, поки зобов`язання не буде виконане. Тобто пеня може нараховуватись на суму невиконаного або неналежно виконаного грошового зобов`язання (зокрема, щодо несвоєчасної оплати орендної плати) протягом усього періоду прострочення, якщо інше не вказано у законі чи договорі.

Водночас, згідно з частиною шостою статті 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Таким чином, частиною шостою статті 232 Господарського кодексу України визначено строк та порядок нарахування штрафних санкцій. Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду по справі №902/959/19 від 20.08.2020.

В силу статті 252 ЦК України , строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами, термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати.

Відтак, суд вважає, що вказавши у спірних Договорах про те, "... що Орендар на вимогу Орендодавця сплачує пеню ... за весь час прострочення" сторонами не встановлено іншого, ніж передбачений ч.6 ст.232 ГК України, строку для її нарахування, в розумінні цивільного законодавства.

Як наслідок, перевіривши правильність проведених обрахунків, зважаючи на кількість днів прострочення, суми заборгованості по кожному договору окремо, суд вважає підставним нарахування пені в сумі 5 867,89 грн. У цій частині позов слід задовольнити, у решті нарахованої пені суд відмовляє за необґрунтованістю.

Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно поданого господарським товариством розрахунку, за неналежне виконання договірних зобов`язань відповідачу нараховані три проценти річних в сумі 1 980,36 грн та інфляційні нарахування в сумі 6 636,51 грн.

Перевіривши відповідність здійснених позивачем обчислень з урахуванням дати виникнення грошового зобов`язання та сум заборгованості, суд прийшов до висновку, що до стягнення підлягають 3% річних на загальну суму 1 930,90 грн та інфляційні нарахування в сумі 6 584,96. В решті позовних вимог у цій частині суд відмовляє за їх необґрунтованістю.

Згідно зі ст.ст. 76-77 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обов`язок із доказування необхідно розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Згідно ч.1 ст.86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Факт порушення Товариством зобов`язань щодо сплати орендних платежів належним чином доведений та документально підтверджений.

Відтак, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню частково.

Як наслідок, судом задовольняються вимоги про стягнення з відповідача 97 059,81 грн боргу, 5 867,89 грн пені, 6 584,96 грн інфляційних нарахувань та 1 930,90 грн 3 % річних, як таких, що підтверджені матеріалами справи та законодавчими актами, які регламентують спірні правовідносини.

Судові витрати по сплаті судового збору, відповідно до положень ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача, пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись статтями ст.ст. 42, 46, 73, 74, 76-79, 91, 123, 129, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Сейф" (вул. Генерала Тарнавського, будинок 5, кв. 169, м. Тернопіль, 46024, ідент. код 42068548) на користь Акціонерного товариства "Укрпошта" в особі Тернопільської дирекції АТ "Укрпошта" ( вул. В. Чорновола, 1, м. Тернопіль, 46001, ідент. код 01192220) - 97 059 (дев`яносто сім тисяч п`ятдесят дев`ять) грн 81 коп. основного боргу, 5867 (п`ять тисяч вісімсот шістдесят сім) грн 89 коп. пені, 1 930 (одну тисячу дев`ятсот тридцять) грн 90 коп. 3%, 6 584 (шість тисяч п`ятсот вісімдесят чотири) грн 96 коп. інфляційних нарахувань та 2 226 (дві тисячі двісті двадцять шість) грн 24 коп. в повернення сплаченого судового збору. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

3. В решті позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, в порядку та строки встановлені ст.ст. 256-257 ГПК України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 11.06.2021.

Учасники справи можуть отримати інформацію по справі на офіційному б-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб - адресою: https://te.court.gov.ua/sud5022.

Суддя О.В. Руденко