Господарський суд
Житомирської області
______________________________________________________________________
_____________________________________________________________________________
УХВАЛА

"07" червня 2021 р. м. Житомир Справа № 906/620/21

Господарський суд Житомирської області у складі судді Прядко О.В.,

розглянувши заяву заступника керівника Житомирської окружної прокуратури за

вих.51-84-2357вих-21 від 03.06.2021 про забезпечення позову у справі №906/620/21

за позовом: Заступника керівника Житомирської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції Поліського округу

до 1) Комунального підприємства "Житомирводоканал" Житомирської міської ради

2) Товариства з обмеженою відповідальністю "РБК "БІЛД-Україна"

про визнання недійсним договору,

ВСТАНОВИВ:

Заступник керівника Житомирської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції Поліського округу звернувся до господарського суду з позовом до Комунального підприємства "Житомирводоканал" Житомирської міської ради, Товариства з обмеженою відповідальністю "РБК "БІЛД-Україна", згідно якого просить визнати недійсним Інвестиційний договір від 15.04.2016, укладений між Комунальним підприємством "Житомирводоканал" Житомирської міської ради та Товариством з обмеженою відповідальністю "РБК "БІЛД-Україна".

Разом із позовними матеріалами 04.06.2021 прокурором подано заяву про забезпечення позову за вих.№51-8-84-2357вих-21 від 03.06.2021, в якій останній просить вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони відповідачу - Товариству з обмеженою відповідальністю "РБК "БІЛД-Україна" (ідентифікаційний код: 40262223) вчиняти будь-які дії на виконання Інвестиційного договору від 15.04.2016, укладеного із комунальним підприємством "Житомирводоканал" Житомирської міської ради (ідентифікаційний код: 03344065).

В обґрунтування поданої заяви прокурор зазначив, що комунальним підприємством всупереч вимог Кодексу України про надра, за відсутності відповідних прав та дозвільних документів фактично надано в користування приватному суб`єкту надра під дном водосховища "Відсічне" для видобутку корисної копалини місцевого значення - піску. У разі продовження відповідачем ТОВ «РБК «БІЛД-Україна» здійснення дій на виконання оспорюваного Інвестиційного договору буде неможливо в судовому порядку поновити порушенні права та інтереси держави на отримання відповідних обов`язкових платежів за використання надр чи право на отримання збитків завданих самовільним користуванням надр у зв`язку із неможливістю визначення їх розміру. Прокурор вважає, що такий захід забезпечення позову як заборона відповідачу ТОВ «РБК «БІЛД-Україна» вчиняти будь-які дії на виконання Інвестиційного договору від 15.04.2016 забезпечить ефективний захист та поновлення порушень прав та інтересів держави.

Дослідивши заяву заступника керівника Житомирської окружної прокуратури про забезпечення позову та додані до неї документи, суд зазначає наступне.

Забезпечення позову є засобом, що гарантує виконання майбутнього рішення господарського суду, який полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових актів. Забезпечення позову визначається як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, мають тимчасовий характер і діють до закінчення розгляду справи по суті заявлених вимог.

За загальним правилом умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтована вірогідність утруднення або неможливість виконання майбутнього рішення суду у разі невжиття заходів забезпечення позову. Відтак, забезпечення позову у господарському процесі застосовується з метою забезпечення виконання судового рішення.

Обґрунтування необхідності забезпечення позову полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення питання про забезпечення позову. Доказування повинно здійснюватися за загальними правилами відповідно до ст.74 ГПК України. Крім того, особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна довести адекватність засобу забезпечення позову.

Відповідно до ст.136 ГПК України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно із ч.1 ст.137 ГПК України, позов забезпечується, зокрема, забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду або ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

З вищевикладеного вбачається, що заходи забезпечення позову застосовуються господарським судом як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів особи та гарантія реального виконання рішення суду за наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Прокурор не обґрунтував, що саме у спосіб, викладений у заяві, може бути забезпечено ефективний захист та поновлення порушень прав та інтересів держави, не довів реальне утруднення виконання судового рішення зі сторони відповідача. А тому викладені в поданій заяві обставини не є підставою для забезпечення позову відповідно до ст.136 ГПК України.

Враховуючи вищенаведене, виходячи з вимог процесуального закону, який регулює підстави забезпечення позову та заходи забезпечення позову, зокрема з вимог статей 136, 137 Господарського процесуального кодексу України, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні поданої прокурором заяви про забезпечення позову, з огляду на відсутність доказів та обґрунтованих мотивів, які б могли свідчити, що невжиття заходів забезпечення позову може унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів держави, за захистом яких він звернувся.

Відповідно до ч. 6 ст. 140 ГПК України, про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Судовий збір, відповідно до вимог ст. 129 ГПК України, покладається на заявника.

На підставі викладеного, керуючись ст. 74, 136, 137, 140, 234 ГПК України, господарський суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви заступника керівника Житомирської окружної прокуратури за вих.№51-84-2357вих-21 від 03.06.2021 про забезпечення позову відмовити.

Ухвала господарського суду набирає законної сили відповідно до ст. 235 ГПК України та може бути оскаржена в порядку і строки, визначені ст. 256, 257 ГПК України.

Ухвалу підписано 07.06.2021.

Суддя Прядко О.В.

Друк:

1 - в справу

2 - заявнику - рек.