ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"26" травня 2021 р.м. Одеса Справа № 916/330/21
Господарський суд Одеської області у складі судді Д`яченко Т.Г.

При секретарі судового засідання Аганін В.Ю.

розглянувши справу №916/330/21

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю „Апшерон АВ (68001, Одеська обл., м. Чорноморськ, вул. Корабельна, буд. 12, кв. 3-Н; )

До відповідача: Товариства з обмеженою відповідальність „Інфокс (04116, м. Київ, вул. Шулявська, 5; ) в особі філії „Інфоксводоканал (65039, м. Одеса, вул. Басейна, 5; )

про визнання акту незаконним

Представники:

від позивача - не з`явився

від відповідача - Никисла О.І., самопредставництво

Встановив: Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю „Апшерон АВ звернулось до господарського суду Одеської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальність „Інфокс, в особі філії „Інфоксводоканал, у якій просив суд:

- визнати Акт про відбір проб на контрольний хімічний аналіз стічних вод від 19.03.2020р. незаконним;

- скасувати розрахунок суми платежу за скидання стічних вод в систему міськканаліхації;

- скасувати рахунок №506538/71407 від 27.03.2020р. та списати заборгованість за ним.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 12.02.2021р. позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю „Апшерон АВ від 10.02.2021р. вх. № ГСОО 348/21 залишено без руху. Позивачу встановлено усунути недоліки позовної заяви, які визначено судом в ухвалі суду. Встановлено позивачу строк для усунення недоліку позовної заяви не пізніше 10 днів з дня отримання даної ухвали суду. Повідомлено Товариство з обмеженою відповідальністю „Апшерон АВ, що відповідно до вимог ч. 4 ст. 174 ГПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Одночасно з поданням позовної заяви до суду, Товариством з обмеженою відповідальністю „Апшерон АВ 10.02.2021р. вх. № ГСОО 2-160/21 було подано заяву про забезпечення позову, відповідно до якої заявник просив суд вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення заборони відповідачу Товариству з обмеженою відповідальність „Інфокс, в особі філії „Інфоксводоканал вчиняти дії щодо припинення чи обмеження надання послуг водопостачання та водовідведення щодо об`єкта позивача Товариства з обмеженою відповідальністю „Апшерон АВ за адресою: м. Одеса, Фонтанська дорога, 20/3, до вирішення справи по суті.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 12.02.2021р. заяву Товариства з обмеженою відповідальністю „Апшерон АВ про забезпечення позову від 10.02.2021р. вх. №ГСОО 2-348/21 повернуто без розгляду.

Позивачем було подано заяву про уточнення позовних вимог від 23.02.2021р. вх. №ГСОО 5174/21, з урахуванням обставин, що було визначено в ухвалі господарського суду Одеської області від 12.02.2021р. по справі №916/330/21, відповідно до якої позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю „Апшерон АВ направлено на визнання Акту про відбір проб на контрольний хімічний аналіз стічних вод від 19.03.2020р. незаконним.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 01.03.2021р. прийнято позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю „Апшерон АВ до розгляду та відкрито провадження у справі №916/330/21. Справу ухвалено розглядати за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання у справі призначено на "22" березня 2021 р. о 10:00. Запропоновано відповідачам підготувати та надати до суду і одночасно надіслати позивачеві відзив на позов, оформлений з урахуванням вимог, встановлених ст.165 ГПК України, протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали суду. Викликано учасників справи у підготовче засідання, призначене на 22.03.2021р. о 10:00.

19.02.2021р. до господарського суду Одеської області від Товариства з обмеженою відповідальністю „Апшерон АВ надійшла заява про забезпечення позову вх. № ГСОО 2-219/20, відповідно до якої заявник просив суд вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення заборони відповідачу Товариству з обмеженою відповідальність „Інфокс, в особі філії „Інфоксводоканал вчиняти дії щодо припинення чи обмеження надання послуг водопостачання та водовідведення щодо об`єкта позивача Товариства з обмеженою відповідальністю „Апшерон АВ за адресою: м. Одеса, Фонтанська дорога, 20/3, до вирішення справи по суті.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 23.02.2021р. призначено заяву Товариства з обмеженою відповідальністю „Апшерон АВ від 19.02.2021р. вх. № ГСОО 2-219/21 про забезпечення позову, подану по справі №16/330/21, до розгляду у судовому засіданні на "25" лютого 2021 р. о 11:00. Про місце, дату та час судового засідання повідомлено Товариство з обмеженою відповідальністю „Апшерон АВ та Товариство з обмеженою відповідальність „Інфокс, в особі філії „Інфоксводоканал шляхом направлення на їх електронні адреси ухвали суду. Запропоновано Товариству з обмеженою відповідальність „Інфокс, в особі філії „Інфоксводоканал надати до суду документи в підтвердження/спростування обмеження водопостачання та водовідведення об`єкта, що належить Товариству з обмеженою відповідальністю „Апшерон АВ, з наданням письмової позиції по суті поданої заяви позивача. Викликано представників Товариства з обмеженою відповідальністю „Апшерон АВ та Товариства з обмеженою відповідальність „Інфокс, в особі філії „Інфоксводоканал, у судове засіданні, призначене на 25.02.2021р. о 11:00.

24.02.2021р. до суду відповідачем було подано заперечення на заяву про забезпечення позову.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 25.02.2021р. відмовлено Товариству з обмеженою відповідальністю „Апшерон АВ у задоволенні заяви про забезпечення позову від 19.02.2021р. вх. № ГСОО 2-219/21.

16.03.2021р. до господарського суду Одеської області від відповідача надійшов відзив на позовну заяву.

22.03.2021р. у судовому засіданні було оголошено протокольну ухвалу про відкладення підготовчого засідання на 05.04.2021р. о 11:30.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 22.03.2021р. повідомлено позивача по справі №916/330/21: Товариство з обмеженою відповідальністю „Апшерон АВ про судове засідання, яке відбудеться "05" квітня 2021 р. о 11:30.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 05.04.2021р. закрито підготовче провадження у справі № 916/330/21. Призначено справу до судового розгляду по суті в засіданні суду на "28" квітня 2021 р. о 14:00. Викликано учасників справи у судове засідання, призначене на 28.04.2021р. о 14:00.

06.04.2021р. до господарського суду Одеської області від відповідача надійшли письмові пояснення.

28.04.2021р. судом оголошено перерву до 28.04.2021р. о 15:40 та 28.04.2021р. судом оголошено перерву на стадії вступного слова представника позивача до 19.05.2021р. о 12:30.

19.05.2021р. судом оголошено перерву на стадії вступних слів представників сторін до 26.05.2021р. о 9:45.

Позивач підтримує заявлені позовні вимоги та просить суд визнати Акт про відбір проб на контрольний хімічний аналіз стічних вод від 19.03.2020р. незаконним.

Відповідач заперечує проти заявлених позовних вимог в повному обсязі та просить суд відмовити в їх задоволенні.

У судовому засіданні 26.05.2021 року судом було оголошено вступну та резолютивну частини рішення та повідомлено, що повне рішення буде складено 02.06.2021р.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача за час розгляду справи, суд встановив.

19.11.2018р. між та Товариством з обмеженою відповідальність „Інфокс в особі філії „Інфоксводоканал та Товариством з обмеженою відповідальністю „Апшерон АВ було укладено Договір №02693/3 про надання послуг централізованого водопостачання та водовідведення (для юридичних осіб), за умовами якого водоканал зобов`язується надавати споживу відповідної якості послуги з централізованого питного водопостачання та водовідведення, а споживач зобов`язується оплачувати послуги в порядку і на умовах визначених договором та діючим законодавством.

Відповідно до п. 1.2 Договору встановлено, що місцем надання послуг Водоканалом споживачу є точка розподілу, визначена сторонами в Акті визначення точки розподілу та розмежування балансової приналежності водопровідних та каналізаційних мереж (Додаток №1 до Договору).

Зазначені в п. 1.1. Договору послуги надаються Водоканалом Споживачеві, на підставі умов цього договору, відповідно до дислокації об`єктів споживача (Додаток №2) та Переліку послуг, що фактично отримуються Споживачем (п. 1.3 договору).

Відповідно до п. 2.1.3 Договору, водоканал зобов`язаний попереджати споживача про припинення подачі води не меншу ніж за три доби до дня припинення водопостачання, шляхом розміщення публічного повідомлення у мережі Інтернет на сайті www.infoxvod.com.ua та або/ у інших засобах масової інформації (за винятком випадків аварійного припинення водопостачання або припинення водопостачання, що пов`язане з дією обставин непереборної сили).

Згідно з п. 2.2.9 розділу 2.2 Договору, Водоканал має право, контролювати якість, кількість та режим скиду стічних вод споживача. Здійснювати раптовий (у будь-яку годину доби), не погоджений із позивачем заздалегідь, відбір проб стічних вод для контролю за якістю стічних вод, що скидаються. Порядок та періодичність відбору проб визначаються в місцевих Правилах приймання .(п. 2.2.10 Договору).

Складати акти з приписом щодо усунення порушень Споживачем вимог чинного законодавства у сфері водопостачання, водовідведення та умов Договору при їх виявленні з визначенням строку на їх усунення. Невиконання припису Водоканалу, що стосується порушень правил обліку послуг є підставою для розрахунку витрат відповідно до п. 3.3 Правил №190. Акт складається представником Водоканалу і підписується його представником та представником Споживача. Якщо споживач (його представник) відмовляється підписати такий акт, то в акті робиться відповідний запис про таку відмову з зазначенням прізвища, посади представника Споживача, який відмовився від підпису та зазначений акт підписується представником Водоканалу одноособово. У такому випадку акти обстежень підписані представником Водоканалу в односторонньому порядку, вважаються дійсними та є підставою для нарахувань об`ємів спожитих послуг (п. 2.2.11 Договору).

Згідно з п. 3.18 Договору, скид стічних вод у каналізаційні мережі здійснюється відповідно до встановлених гранично допустимих концентрацій забруднюючих речовин у стічних вода, які визначені, відповідно до Правил приймання стічних вод.

Відповідно до п. 3.20 Договору, для визначення вмісту забруднень у стічних водах використовуються як дані лабораторії Водоканалу так і результати вибіркового контролю, виконаного лабораторіями місцевих органів Держсанепіднагляду, охорони навколишнього природного середовища або іншими лабораторіями, акредитованими у даній галузі.

У п. 5.3 Договору встановлено, що Водоканал має право, завчасно попередивши Споживача, обмежити або припинити надання йому Послуг у випадках, зокрема, невиконання споживачем умов Правил приймання стічних вод та заходів з нормалізації якості та режиму скиду стічних вод.

Відповідно до п. 11.5 Договору, у всіх питаннях, які не врегульовані зазначеним договором сторони керуються нормами діючого законодавства України.

Додатками до договору є: Додаток №1 Акт визначення точки розподілу надання Послуг. Додаток №2 Дислокація об`єктів Споживача. Додаток №3 Перелік приладів та засобів обліку. Додаток №4 Показники ПДК. Додаток №5 Місце розташування контрольних колодязів стічних вод. Додаток №6 Водогосподарський баланс. Додаток №7 Розрахунок додаткового обсягу стічних вод, що утворилися внаслідок випадання атмосферних опадів сніготанення.

12.12.2018р. між Товариством з обмеженою відповідальність „Інфокс в особі філії „Інфоксводоканал та Товариством з обмеженою відповідальністю „Апшерон АВ було укладено Додаткову угоду №104-12-18 до Договору №02693/3 про надання послуг централізованого водопостачання та водовідведення (для юридичних осіб) від 19.11.2018р.

20.05.2019р. між Товариством з обмеженою відповідальність „Інфокс в особі філії „Інфоксводоканал та Товариством з обмеженою відповідальністю „Апшерон АВ було укладено Додаткову угоду №б/н до Договору №02693/3 про надання послуг централізованого водопостачання та водовідведення (для юридичних осіб) від 19.11.2018р.

25.06.2019р. Товариством з обмеженою відповідальність „Інфокс в особі філії „Інфоксводоканал та Товариством з обмеженою відповідальністю „Апшерон АВ було укладено Додаткову угоду №8130 до Договору №02693/3 про надання послуг централізованого водопостачання та водовідведення (для юридичних осіб) від 19.11.2018р., за умовами якого визначено сторонами, що договір діє з 19.11.2018р. по 30.09.2019р.

Позивачем було зазначено суду, що 31.03.2020р. Товариством з обмеженою відповідальністю „Апшерон АВ було отримано лист Управління з контролю та промислового водокористування Товариства з обмеженою відповідальність „Інфокс в особі філії „Інфоксводоканал вих. №1859вх01 від 27.03.2020р. з результатами відбору проб стічних вод та повідомленням про необхідність сплати за скидання ненормативно-очищених стічних вод в міську каналізаційну мережу суми в розмірі 32342,60 грн.

Разом з листом було отримано копію Акта про відбір проб на контрольний хімічний аналіз стічних вод від 19.03.2020р., Розрахунок суми платежу за скидання стічних вод в систему міськканалізації та Рахунок №506538/71407 від 27.03.2020р.

У відповідь, Товариство з обмеженою відповідальністю „Апшерон АВ листом Вих. №03/04-01 від 03.04.2020р. було подано заперечення, з обґрунтуванням безпідставності нарахованої суми сплати за скидання ненормативно-очищених стічних вод в міську каналізаційну мережу в розмірі 32342,60 грн.

Проте, як зазначає позивач, вказаний Лист не був розглянутий відповідачем.

Позивач зазначає, що з вимогами відповідача, висунутими у Розрахунку понаднормативного скиду, Рахунку №506538/71407 від 27.03.2020р. на суму 32342,60 грн на підставі Акту про відбір проб на контрольних хімічний аналіз стічних вод від 19.03.2020р. Товариство з обмеженою відповідальністю „Апшерон АВ не погоджується та вважає їх незаконними.

Позивач вважає Акт неправомірним та таким, що складений з чисельними порушеннями діючого законодавства України, під час його складання мали місце порушення з боку представників відповідача. Позивачем було зазначено суду, що відбір проб було здійснено представниками відповідача в односторонньому порядку, що суперечить Правилам приймання стічних вод до системи централізованого водовідведення міста Одеси, затверджених рішенням виконавчого комітету Одеської міської ради №561 від 26.12.2018р. (із змінами від 30.05.2019р. №193) (надалі Правила) та Інструкції про порядок відбору проб для контролю якості стічних вод Споживачів (додаток 6 до Правил) (надалі Інструкція)

Представниками відповідача не було забезпечено передбачене Правилами та Інструкцією право позивача брати участь у відборі, право позивача проконтролювати процедуру відбору проб, перевірити наявність повноважень представників відповідача, а відтак, за посиланням позивача, вказаний Акт не може бути належною, достатньою та допустимою підставою підтвердження факту скиду позивачем стічних вод з перевищенням допустимих показників забруднюючих речовин.

За поясненнями позивача, представники відповідача не повідомивши позивача про відбір, та не запропонувавши представникам позивача взяти участь у відборі, позбавили позивача права на паралельний відбір арбітражної проби, передбаченого п. 47, п. 50, п. 52 Правил.

За твердженнями позивача, в Акті не зазначені посади представників відповідача, які проводили відбір та склали Акт, відсутні їх імена та по батькові, що теж є порушенням Інструкції та Правил та в Акті відсутні підписи всіх представників відповідача, зокрема відсутній підпис представника відповідача Барановського Д.Н. Також в Акті не зазначено документа, що надає повноваження діяти від імені відповідача при відборі проб саме тим особам, що вказані в Акті. В порушення п. 29 Інструкції відсутня відмітка про наявність у представників відповідача відповідної підготовки для проведення роботи з відбору контрольних проб, та не вказано чи пройшли вказані особи відповідний інструктажу з охорони праці.

За поясненнями позивача, відсутність у Акті обов`язкової інформації, передбаченої п. 44 Правил, п. 11, п. 12 та п. 30 Інструкції, підтверджує той факт, що Акт за формою та змістом не відповідає встановленим вимогам чинного законодавства України, складений з грубими порушеннями Правил та інструкції, шо також свідчить й по неправомірність Акту. Відповідно вказаний Акт не може бути належною, достатньою та допустимою підставою підтвердження Факту скиду Позивачем стічних вод з перевищенням допустимих показників забруднюючих речовин.

Також було зазначено позивачем, що в Акті від 19.03.2020р. не визначено, в який контейнер здійснювався відбір проб та яка саме проба в контейнер якого виду відбиралась. Акт не містить мети відбору, виду проби. Відсутність такої інформації є порушенням нормативних документів, вказує на недотримання з боку представників відповідача процедури відбору проб стічних вод, та на невідповідність Акта за формою вимогам, встановленим нормами чинного законодавства, що в свою чергу ставить під сумнівправильність складання Акту від 19.03.2020р., та свідчить про неможливість використання результатів проб в якості доказів перевищення гранично допустимих концентрацій забруднюючих речовин з боку позивача.

Також позивачем зазначалось суду, що розрахунок, складений на підставі неправомірно складеного Акту, не може братися до уваги та сам є неправомірним.

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю „Апшерон АВ направлено на визнання Акту про відбір проб на контрольний хімічний аналіз стічних вод від 19.03.2020р. незаконним.

Надаючи відзив на позовну заяву, відповідачем було зазначено суду, що позовні вимоги позивача він вважає необґрунтованими, безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню. Надаючи заперечення проти позову відповідач посилався на ст.15, ст. 16 Цивільного кодексу України, та зазначав, що відсутність порушеного або оспорюваного права позивача є підставою для ухвалення рішення про відмову у задоволенні позову, незалежно від інших встановлених судом обставин.

Додатково відповідачем було повідомлено, що відповідно до Додаткової угоди №8766 від 21.01.2020р. до Договору №02693/3 від 19.11.2018р. (п.8.1), строк його дії спливає 30.04.2020р. та позивач щодо продовження строку дії Договору або його переоформлення до відповідача не звертався.

За поясненнями відповідача, процедура та порядок відбору проб стічних вод, порядок визначення розміру плати, що справляється за понаднормативні скиди стічних вод, встановлені Правилами приймання стічних вод до системи централізованого водовідведення м. Одеси, затвердженими рішенням виконавчого комітету Одеської міської ради від 26.12.2018р. №561, Інструкцією про порядок відбору проб для контролю якості стічних вод Споживачів (Додаток 6 до Правил №561), Порядком визначення розміру плати, що справляється за понаднормативні скиди стічних вод до систем централізованого водовідведення, затвердженим Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України 01.12.2017р. №316 та зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 15.01.2018р за №57/31509.

Також відповідачем надавались пояснення та було зазначено суду, що з урахуванням нормативно-правових актів, у т.ч. КНД 211.1.0.009-94 Додатком 5 до Правил №561 встановлена форма акту, яка не потребує зазначення інших даних.

За поясненнями відповідача, 19.03.2020р. на об`єкті позивача за адресою: Фонтанська дорога, 20/3 представниками Філії Інфоксводоканал з проведенням фото та відео фіксації була відібрана проба стічних вод за шифром №1101 у 2 скляні банки ємкістю 2,5л кожна із зазначенням пломб №22123343, №22123307, що зафіксовано в акті про відбір проб на контрольний хімічний аналіз стічних вод від 19.03.2020р. Фотофіксація, на якій зафіксовано контрольний колодязь об`єкту позивача, дату та час проведення відбору проби, 2 скляні банки до яких відібрано пробу із зазначенням пломб №22123343, №22123307 додається. Акт відбору проб від 19.03.2021р. складений за формою, наведеною у додатку 5 до Правил №561, який не передбачає внесення інших додаткових відомостей. Копія акту про відбір проб на контрольний хімічний аналіз стічних вод від 19.03.2020р. надана до суду позивачем.

Тому, як було зауважено відповідачем, враховуючи все вище зазначене, положення п. 14.5, 44 Правил №561, п.8,9,11,12,14,15,17,21 Інструкції про порядок відбору проб, твердження позивача, що відбір проби 19.03.2020р. здійснений з порушеннями - є необґрунтованими та такими, що не відповідають фактичним обставинам справи.

Відповідач також пояснював суду, що після отримання Філією Інфоксводоканал лабораторних результатів вимірювань показників якості стічної води за відібраною пробою від 19.03.2020р. встановлено невідповідність (перевищення величин) стічної води ТОВ Апшерон АВ діючим допустимим величинам концентрації речовин у стічних водах. Листом Філії Інфоксводоканал від 27.03.2020р. №1859 ВК 01 позивачу було направлено розрахунок понадлімітного скиду, копію акту відбору проб від 19.03.2020р., рахунок на оплату понадлімітного скиду.

Враховуючи все вищевикладене, за поясненнями відповідача, з боку Філії Інфоксводоканал відсутнє будь-яке порушення прав та законних інтересів позивача, у зв`язку з чим позовні вимоги ТОВ Апшерон АВ до Філії Інфоксводоканал є безпідставними та не підлягають задоволенню.

Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача за час розгляду справи, проаналізувавши норми чинного законодавства, дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 2 Закону України „Про судоустрій та статус суддів, суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно ст.4 Господарського процесуального кодексу України, право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням. Відмова від права на звернення до господарського суду є недійсною. Жодна особа не може бути позбавлена права на участь у розгляді своєї справи у визначеному законом порядку.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Аналіз наведених норм дає змогу дійти висновку, що кожна особа має право на захист свого порушеного, невизнаного або оспорюваного права чи законного інтересу, який не суперечить загальним засадам чинного законодавства. Порушення, невизнання або оспорення суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.

У розумінні зазначених приписів суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

Процесуально-правовий зміст захисту права полягає у тому, що юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням. (ст. 4 ГПК України).

Розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.

Приписами статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, визначено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Надаючи оцінку доводам позивача та обґрунтуванням позовних вимог, викладеним Товариством з обмеженою відповідальністю „Апшерон АВ в позовній заяві, та направленим визнання Акту про відбір проб на контрольний хімічний аналіз стічних вод від 19.03.2020р. незаконним, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Під порушенням слід розуміти такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб`єктивне право особи зменшилося або зникло як таке, порушення права пов`язано з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.

Таким чином, у розумінні закону, суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

Згідно з ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Наведена позиція ґрунтується на тому, що під захистом права розуміється державно-примусова діяльність, спрямована на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин та забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною, внаслідок чого реально відбудеться припинення порушення (чи оспорювання) прав цього суб`єкта, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав.

Частиною 2 ст. 4 ГПК України передбачено, що юридичні особи та фізичні особи-підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Позивачем є особа, яка подала позов про захист порушеного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу. Водночас позивач самостійно визначає і обґрунтовує в позовній заяві у чому саме полягає порушення його прав та інтересів, а суд перевіряє ці доводи, і в залежності від встановленого вирішує питання про наявність чи відсутність підстав для правового захисту, при цьому застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.

Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені положеннями статті 16 Цивільного кодексу України та статті 20 Господарського кодексу України.

Зазначені приписи узгоджуються із процесуальними нормами ст. 5 ГПК України за змістом якої здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного права чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави (ч. 1 ст. 2 ГПК України).

Спосіб захисту порушеного права обумовлюється нормою матеріального права, яка регулює ті чи інші правовідносини між сторонами спору. Отже, позивач, формулюючи позовні вимоги, повинен відштовхуватись від тих наданих йому законом прав, які були об`єктивно порушені відповідачем і позов повинен бути направлений на припинення цих правопорушень та на відновлення порушеного права.

Таким чином, право вибору способу захисту порушеного права належить позивачу, а суд наділений компетенцією перевірити відповідність обраного способу захисту змісту порушеного права. При цьому, обраний спосіб захисту не лише повинен бути встановлений договором або законом, але і бути ефективним засобом захисту, таким, що відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим цим порушенням.

Відповідно до частини першої статті 162 ГПК України, у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

Вирішуючи спір, суд повинен надати об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до господарського суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права.

Отже, здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси юридичних осіб у спосіб, визначений законом або договором. Суд, відповідно до викладеної в позові вимоги, може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, який не суперечить закону, але лише за наявності двох умов одночасно: по-перше, якщо дійде висновку, що жодний установлений законом спосіб захисту не є ефективним саме у спірних правовідносинах, а по-друге, якщо дійде висновку, що задоволення викладеної у позові вимоги позивача призведе до ефективного захисту його прав чи інтересів (пункт 71 постанови Великої Палати Верховного Суду від 04.06.2019 у справі № 916/3156/17).

Суд зазначає, що рішення суду має бути ефективним інструментом поновлення порушених прав (постанова Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 02.10.2019 у справі № 922/1899/16).

У пункті 145 Рішення ЄСПЛ від 15.11.1996 у справі Чахал проти Об`єднаного королівства суд зазначив, що стаття 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, її суть зводиться до вимоги надати людині такі міри правового захисту на національному рівні, що дозволили б компетентному державному органу розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції й надавати відповідний судовий захист. Засіб захисту, що вимагається згаданою статтею повинен бути "ефективним" як у законі, так і на практиці, зокрема у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (пункт 75 Рішення ЄСПЛ у справі "Афанасьєв проти України" від 05.04.2015).

Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судового рішення про відмову в позові. Аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 25.06.2019 у справі №922/1500/18.

Суд також, звертає увагу, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто, таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Подібні висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі №338/180/17, від 11.09.2018 у справі №905/1926/16, від 30.01.2019 у справі №569/17272/15-ц, від 04.06.2019 у справі № 916/3156/17.

У Постанові від 02.02.2021р. у справі №925/642/19 Велика Палата Верховного Суду зауважує, що судовий захист повинен бути повним та відповідати принципу процесуальної економії, тобто забезпечити відсутність необхідності звернення до суду для вжиття додаткових засобів захисту. Такі висновки сформульовані в пункті 63 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22 вересня 2020 року у справі № 910/3009/18 (провадження № 12-204гс19).

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю „Апшерон АВ у даній справі, які направлено на визнання Акту про відбір проб на контрольний хімічний аналіз стічних вод від 19.03.2020р. незаконним, фактично містять у собі вимоги про встановлення судом факту, що має юридичне значення.

Суд вважає за необхідне зазначити, що такі вимоги позивача не можуть розглядатися самостійно в окремій справі, оскільки встановлення обставин щодо незаконності акту є предметом доказування при вирішенні та розгляді спору про право, зокрема: про стягнення плати за скид стічних вод до систем централізованого водовідведення при порушенні вимог щодо якості і режиму їх скидання; про припинення дій, що порушують право або створюють загрозу його порушення (у випадку припинення надання послуг), тощо.

На думку суду, задоволення судом позову про визнання Акту про відбір проб на контрольний хімічний аналіз стічних вод незаконним не може призвести до позитивних наслідків для позивача та одержання останнім бажаного результату.

Враховуючи усе вищевикладене, суд дійшов висновку про відмову Товариству з обмеженою відповідальністю „Апшерон АВ у задоволенні позовних вимог до Товариства з обмеженою відповідальність „Інфокс, в особі філії „Інфоксводоканал про визнання Акту про відбір проб на контрольний хімічний аналіз стічних вод від 19.03.2020р. незаконним, з огляду на встановлені судом обставини щодо не ефективно обраного позивачем способу захисту порушеного права, у зв`язку з чим суд не приймає до уваги інші доводи та ґрунтування, які викладено Товариством з обмеженою відповідальністю „Апшерон АВ, оскільки висновків суду вони не спростовують та з урахуванням всіх обставин даної справи, встановлених судом, не впливають на правильність вирішення спору по суті та остаточний висновок.

На підставі ст.129 ГПК України судові витрати позивача про сплаті судового збору у розмірі 2270,00 грн. покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України

ВИРІШИВ:

1.У задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю „Апшерон АВ до Товариства з обмеженою відповідальність „Інфокс в особі філії „Інфоксводоканал про визнання акту про відбір проб на контрольний хімічний аналіз стічних вод від 19.03.2020р. незаконним відмовити у повному обсязі.

2.Витрати по сплаті судового збору у розмірі 2270,00 грн. покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю „Апшерон АВ.

Повний текст рішення складено 02 червня 2021 р.

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку ст. 241 ГПК України та може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду через господарський суд Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 20 днів з дня складання повного рішення.

Суддя Т.Г. Д`яченко