СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

08 червня 2021 року Справа № 922/813/21

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Крестьянінов О.О., суддя Білоусова Я.О., суддя Фоміна В.О.

розглянувши заяви про самовідвід суддів Білоусової Я.О. та Крестьянінова О.О. від розгляду справи №922/813/21 за апеляційною скаргою Салтівської окружної прокуратури м. Харкова (вх.№1242 Х) на ухвалу господарського суду Харківської області від 05.04.2021

за позовом керівника Харківської місцевої прокуратури №4, м. Харків

до: 1) Харківської міської ради, м. Харків;

2) Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки і комунального майна Харківської міської ради, м. Харків;

3) Приватного підприємства "Топаз", м. Харків;

4) ОСОБА_1 , м. Харків,

про визнання незаконним та скасування рішення, визнання недійсним договору, витребування майна, зобов`язання виконати певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2021 року керівник Харківської місцевої прокуратури №4 звернувся до господарського суду Харківської області з позовною заявою до Харківської міської ради, Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки і комунального майна Харківської міської ради, Приватного підприємства "Топаз" та ОСОБА_1 , в якій просив:

1) визнати незаконним та скасувати п. 63 додатку до рішення 7 сесії Харківської міської ради 7 скликання "Про відчуження об`єктів комунальної власності територіальної громади м. Харкова" від 06.07.2016 №283/16;

2) визнати недійсним договір купівлі-продажу нежитлових будівель від 10.11.2016 №5396-В-С, укладений між Управлінням комунального майна та приватизації Департаменту економіки і комунального майна Харківської міської ради та Приватним підприємством "Топаз", посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Саутенко Н.В. і зареєстрований в реєстрі за №2362;

3) витребувати у ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь об`єднаної територіальної громади міста Харкова, в особі Харківської міської ради, нежитлові приміщення першого поверху №26-:-29, 31-:-37 площею 97,1 кв м, розташовані у житловому будинку літ. "А-4" за адресою: АДРЕСА_1 ;

4) зобов`язати Харківську міську раду () прийняти нежитлові приміщення першого поверху №26-:-29, 31-:-37 площею 97,1 кв м, розташовані у житловому будинку літ. "А-4" за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою господарського суду Харківської області від 05.04.2021 у справі №922/813/21 (суддя Ольшанченко В.І.) повернуто позовну заяву керівнику Харківської місцевої прокуратури №4 та додані до неї документи, а також заяву про усунення недоліків та додані до неї документи, всього на 166 аркушах.

Салтівська окружна прокуратура м. Харкова звернулася до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення та неправильне застосування судом першої інстанції норм процесуального права, просить скасувати ухвалу господарського суду Харківської області від 05.04.2021 у справі №922/813/21 та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. Судові витрати за подання апеляційної скарги відшкодувати на користь Харківської обласної прокуратури за рахунок відповідачів.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 12.05.2021 поновлено Салтівській окружній прокуратурі м. Харкова строк на апеляційне оскарження ухвали господарського суду Харківської області від 05.04.2021 у справі №922/813/21, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Салтівської окружної прокуратури м. Харкова на ухвалу господарського суду Харківської області від 05.04.2021 у справі №922/813/21, повідомлено учасників справи, що розгляд апеляційної скарги відбудеться 03.06.2021.

У судовому засіданні 03.06.2021 ОСОБА_1 заявив відвід суду посилаючись на порушення його права на захист у зв`язку з недопуском до участі у справі адвокатів Тимошенка В.М. та Руденка С.О., які на підтвердження повноважень представництва клієнта надали докази укладення з останнім угод про надання правової допомоги, проте не надали суду ні ордеру, ні довіреності, що завадило допуску їх до участі у розгляді справи.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 03.06.2021 (колегія суддів у складі: головуючий суддя Крестьянінов О.О., суддя Білоусова Я.О., суддя Тарасова І.В.) відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід суду.

07.06.2021 від ОСОБА_1 надійшла заява про відвід суддів Крестьянінова О.О., Білоусової Я.О. та Тарасової І.В., у якій відповідач, зокрема, зазначає, що 03.06.2021 до участі у судовому засіданні не було допущено його представників адвокатів Руденка С.О. та Тимошенка В.М., оскільки ними не було надано ані довіреності, ані ордеру. Такі дії суду, на думку заявника, є порушенням його конституційних прав на професійну правничу допомогу. Крім того, заявник зазначає, що ст. 60 ГПК України не містить повного переліку документів, що підтверджують повноваження представника у суді на відміну від ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», а тому суд не мав права застосовувати закон, який звужує права громадянина на професійну правничу допомогу (вх. №6502).

Відповідно до розпорядження Східного апеляційного господарського суду щодо повторного автоматизованого розподілу справи та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.06.2021 у зв`язку з відпусткою судді Тарасової І.В., яка входила до складу судової колегії, для розгляду справи сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Крестьянінов О.О., суддя Білоусова Я.О., суддя Фоміна В.О.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 07.06.2021 залишено без розгляду заяву ОСОБА_1 про відвід суддів від 07.06.2021 на підставі частини 5 статті 38 ГПК України.

Враховуючи повторне заявлення ОСОБА_1 відводу суддям, з метою уникнення конфліктної ситуації під час розгляду справи, запобігання виникненню у представників сторін чи інших осіб будь-яких сумнівів щодо неупередженого розгляду справи чи будь-яких сумнівів в об`єктивному вирішенні даного спору, з огляду на положення статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо права особи на справедливий і відкритий розгляд справи незалежним і безстороннім судом упродовж розумного строку, встановленого законом, а також з метою виключення сумнівів щодо законності та справедливості результатів розгляду даної справи, суддями Білоусовою Я.О. та Крестьяніновим О.О. заявлено самовідвід від розгляду справи №922/813/21.

Розглянувши заяви суддів про самовідвід у даній справі, колегія суддів зазначає таке.

Відповідно до частини 1 статті 35 Господарського процесуального кодексу України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

При цьому, Господарський процесуальний кодекс України не містить вичерпного переліку обставин, які можуть викликати сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 36 цього Кодексу.

Питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі (ч. 1 ст. 39 ГПК України).

Колегія суддів зазначає, що правова позиція Європейського Суду з прав людини передбачає, що об`єктивно безстороннім є судовий орган, діяльність якого відповідає таким критеріям: забезпечується не лише здійснення правосуддя, а й зовнішній вияв того, що відбувається; суддею створено достатні гарантії для усунення об`єктивно виправданих підстав (і навіть потенційної можливості) побоюватися, що він, незалежно від особистої поведінки, не є безстороннім. При зовнішній демонстрації судом незалежності та безсторонності можуть виникнути щодо цього сумніви. Тому важливою є та довіра, яку суди в демократичному суспільстві повинні викликати у громадськості (див.: Hauschildt v. Denmark judgment of 24 May 1989, Series A, No. 154, p. 48).

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, зокрема рішення цього Суду у справі «Газета «Україна-центр» проти України» від 15.10.2010, для забезпечення неупередженості суду для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини необхідно виключити будь-які обґрунтовані сумніви щодо безсторонності суду.

Як встановлюють Бангалорські принципи поведінки суддів, схвалені резолюцією 2006/23 Економічної і Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року, об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього є неможливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Згідно з пунктом 12 висновку № 1 (2001) Консультативної ради європейських судів для Комітету Ради Європи «Про стандарти незалежності судових органів і незмінності суддів» від 01.01.2001 незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів. При постановленні судових рішень щодо сторін в судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, вільними від будь-яких зв`язків, прихильності чи упередження, що впливає або може сприйматися як таке, що впливає на здатність судді приймати незалежні рішення. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки з боку сторін у конкретній справі, але і з боку суспільства в цілому. Суддя повинен не тільки бути реально вільним від будь-якого невідповідного упередження або впливу, але він або вона повинні бути вільними від цього й в очах розумного спостерігача. В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана.

Відповідно до статті 3 Кодексу суддівської етики, затвердженого ХІ черговим з`їздом суддів України 22.02.2013, суддя має докладати всіх зусиль до того, щоб на думку розсудливої, законослухняної та поінформованої людини його поведінка була бездоганною.

В статті 15 Кодексу суддівської етики встановлено, що неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Суддя має право заявити самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законодавством, у разі наявності упередженості щодо одного з учасників процесу, а також у випадку, якщо судді з його власних джерел стали відомі докази чи факти, які можуть вплинути на результат розгляду справи. Суддя не повинен зловживати правом на самовідвід. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи у разі неможливості ухвалення ним об`єктивного рішення у справі.

Рішенням Ради суддів України від 04.02.2016 №1 був затверджений Коментар до Кодексу суддівської етики.

В цьому Коментарі зазначено, що суддя повинен дбати про те, щоб його поведінка була бездоганною з точки зору стороннього спостерігача. Дії та поведінка судді повинні підтримувати впевненість громадськості у чесності й непідкупності судових органів. Не досить лише вершити правосуддя; потрібно, щоб його звершення було очевидним для загалу.

В Коментарі до статті 15 Кодексу зазначено, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді. Інститут відводу (самовідводу) судді від участі у розгляді конкретної справи - це одна із найважливіших гарантій здійснення правосуддя неупередженим та справедливим судом. Він покликаний ліквідувати найменшу підозру у заінтересованості судді в результатах розглянутої справи, навіть якщо такої заінтересованості немає, бо тут головним є публічний інтерес. Згідно з положеннями коментованої статті підставою для самовідводу може стати обставина, коли судді з його власних джерел стали відомі докази чи факти, які можуть вплинути на результат розгляду справи. Це означає, що особисто судді стали відомі певні обставини або факти, які потенційно можуть вплинути на прийняття ним рішення по справі або викликати у сторін сумніви в справедливості та об`єктивності судді.

З огляду на те, що ОСОБА_1 двічі при зверненні із заявами про відвід суддів висловлено побоювання щодо їх необ`єктивності та упередженості під час розгляду даної справи, колегія суддів (зауважуючи про відсутність передбачених законом підстав для відводу суддів) з метою виключення будь-яких обставин, які б могли призвести до підриву довіри як до вказаних суддів, так і Судової влади в Україні, а також недопущення сумнівів у сторін чи інших осіб щодо неупередженості колегії суддів при розгляді даної справи, дійшла висновку про задоволення заяв суддів Білоусової Я.О. та Крестьянінова О.О. про самовідвід від розгляду справи №922/813/21.

У разі задоволення заяви про відвід одному або декільком суддям, які розглядають справу колегіально, справа розглядається у тому самому суді таким самим складом колегії суддів із заміною відведеного судді або суддів, або іншим складом суддів, який визначається у порядку, встановленому статтею 32 цього Кодексу (частина 2 ст.40 Господарського процесуального кодексу України).

За положеннями ч. 9 ст. 32 Господарського процесуального кодексу України невирішені судові справи за вмотивованим розпорядженням керівника апарату суду, що додається до матеріалів справи, передаються для повторного автоматизованого розподілу справ виключно у разі, коли суддя (якщо справа розглядається одноособово) або суддя-доповідач зі складу колегії суддів (якщо справа розглядається колегіально) у передбачених законом випадках не може продовжувати розгляд справи більше чотирнадцяти днів, що може перешкодити розгляду справи у строки, встановлені цим Кодексом.

Відповідно п. 5.1. Тимчасових засад використання автоматизованої системи документообігу суду у Східному апеляційному господарському суді, затверджених рішенням зборів суддів №3 від 15.02.2019 (з урахуванням змін та доповнень) під час автоматизованого розподілу судових справ у встановленому порядку визначається суддя-доповідач (який є одночасно головуючим у судовому засіданні). Два додаткових судді автоматично обираються системою автоматизованого розподілу з основного складу постійної колегії, до якої входить суддя-доповідач. В такому ж порядку здійснюється повторний автоматизований розподіл.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що суддя Крестьянінов О.О. є суддею-доповідачем у даній справі, у зв`язку із задоволенням заяв суддів Білоусової Я.О. та Крестьянінова О.О. про самовідвід, справа відповідно ст. 32, 40 ГПК України підлягає передачі для повторного автоматизованого розподілу.

На підставі викладеного та керуючись ст. 32, 35, 37, 39, 40, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

Заяви суддів Білоусової Я.О. та Крестьянінова О.О. про самовідвід у справі №922/813/21 задовольнити, а вказану справу передати для повторного автоматизованого розподілу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О.О. Крестьянінов

Суддя Я.О. Білоусова

Суддя В.О. Фоміна