ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

"11" червня 2021 р. Справа№ 910/15950/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Поляк О.І.

суддів: Кропивної Л.В.

Руденко М.А.

розглянувши матеріали апеляційної скарги Житомирської обласної прокуратури на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 08.04.2021 (повний тест складено 15.04.2021) у справі №910/15950/20 (суддя Котков О.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Патріот.Лігал"

до 1. Житомирської обласної прокуратури;

2. Корольовського районного суду м. Житомира;

3. Державної казначейської служби України

про стягнення грошових коштів,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 09.03.2021 у справі №910/15950/20 закрито провадження у даній справі в частині позовних вимог до Держави в особі Корольовського районного суду м. Житомира на підставі пункту 1 частини 1 статті 231 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку з тим, що спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства. Позов задоволено повністю. Стягнуто з Державного бюджету України через Державну Казначейську службу України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Патріот.Лігал" збитків у розмірі 157 000,00 грн. Стягнуто з Житомирської обласної прокуратури на користь Державного бюджету України судовий збір в сумі 2355,00 грн. Стягнуто з Житомирської обласної прокуратури на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Патріот.Лігал" витрати на правову допомогу в сумі 57 915,00 грн.

Додатковим рішенням Господарського суду міста Києва від 08.04.2021 у справі №910/15950/20 задоволено клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Патріот.Лігал" про стягнення додаткових витрат на правову (професійну правничу) допомогу у справі № 910/15950/20. Стягнуто з Житомирської обласної прокуратури на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Патріот.Лігал" витрати на правову допомогу в сумі 14 175,00 грн.

Не погодившись з прийнятим додатковим рішенням, Житомирська обласна прокуратура звернулась до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 08.04.2021 у справі №910/15950/20 та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Патріот.Лігал" про стягнення додаткових витрат на правову (професійну правничу) допомогу у даній справі. Судові витрати покласти на позивача.

Одночасно в апеляційній скарзі апелянт просить суд поновити строк на апеляційне оскарження рішення, оскільки в судовому засіданні 08.04.2021 оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення (повний текст складено 15.04.2021), повний текст якого апелянт отримав поштою 26.04.2021. Відтак, прокурор вперше звернувся з апеляційною скаргою на додаткове рішення в межах строків передбачених нормами ГПК, однак, апеляційна скарга була повернута судом, оскільки остання не містила підпису представника Житомирської обласної прокуратури О.О. Слівінського. З огляду на викладене, Житомирська обласна прокуратура 03.06.2021 повторно звернулася до суду з апеляційною скаргою на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 08.04.2021 у даній справі та вважає, що за таких обставин, строк на апеляційне оскарження пропущено з поважних причин.

07.06.2021 матеріали апеляційної скарги надійшли до Північного апеляційного господарського суду та згідно протоколу передачі судової справи (апеляційної скарги) раніше визначеному складу суду передана на розгляд колегії суддів у складі: Поляк О.І. (головуючий), Кропивна Л.В., Руденко М.А.

11.06.2021 позивачем подано заперечення щодо відкриття апеляційного провадження, у якому він зазначає, що повторне звернення апелянта з апеляційною скаргою, яку раніше було повернуто судом, з підстав її непідписання апелянтом, не може бути визнана судом поважною причиною пропуску строку на апеляційне оскарження.

Розглянувши клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, колегія судів дійшла висновку про відмову в його задоволенні, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, повний текст додаткового рішення Господарського суду міста Києва від 08.04.2021 складено 15.04.2021. Отже, апеляційну скаргу на вказане рішення апелянт мав подати в строк до 05.05.2021.

Вперше з апеляційною скаргою на додаткове рішення Житомирська обласна прокуратура звернулася 05.05.2021, тобто, в межах строку визначеного ч. 1 ст. 256 ГПК України. Однак, ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 24.05.2021 апеляційну скаргу повернуто заявнику, оскільки остання не містить підпису представника Житомирської обласної прокуратури О.О. Слівінського, а відтак, вважається не підписаною.

03.06.2021 Житомирська обласна прокуратура вдруге звернулася з апеляційною скаргою на додаткове рішення (відповідна скарга направлена на адресу суду засобом поштового зв`язку).

Частиною 1 ст. 119 ГПК України встановлено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними.

Зі змісту наведеної правової норми вбачається, що законодавець не передбачив обов`язок суду автоматично поновлювати пропущений строк за наявності відповідного клопотання заявника, оскільки в кожному випадку суд має чітко визначити, з якої саме поважної причини такий строк було пропущено та чи підлягає він поновленню.

При цьому ГПК України не пов`язує право суду відновити пропущений строк з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку. Отже, в кожному випадку суд з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінює докази, що наведені в обґрунтування клопотання про його відновлення, та робить мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом (ч. 3 ст. 13 ГПК України).

Пунктом 1 ч. 2 ст. 129 Конституції України визначено, що основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Право на звернення до суду не є абсолютним, оскільки воно реалізується тільки в порядку і спосіб, встановлені законом.

Згідно із ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Як роз`яснив Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 03.04.2008 зі справи "Пономарьов проти України", вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

У справі "Устименко проти України" (Рішення від 29.10.2015) Європейський суд з прав людини зазначив, що задовольнивши клопотання про поновлення процесуального строку, не посилаючись при цьому на жодні конкретні обставини справи, і просто обмежившись вказівкою на наявність у відповідача "поважних причин" для поновлення пропущеного строку оскарження, національним судом було порушено п. 1 ст. 6 Конвенції.

Отже, враховуючи прецедентну практику Європейського суду з прав людини та імперативні приписи процесуального законодавства, можливість поновлення судом апеляційної інстанції пропущеного строку не є необмеженою, а вирішення цього питання пов`язується із наявністю поважних причин пропуску строку. При цьому слід зауважити, що для поновлення процесуального строку суд має встановити наявність об`єктивно непереборних обставин, які перешкоджали вчасному зверненню зі скаргою на судове рішення, у зв`язку з чим скаржник має довести суду їх наявність та непереборність, оскільки в іншому випадку нівелюється значення чіткого окреслення законодавчо закріплених процесуальних строків.

Статтею 256 ГПК України встановлено, що апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 261 цього Кодексу.

Посилання скаржника на ту обставину, що Житомирська обласна прокуратура вже зверталася з ідентичною апеляційною скаргою (яку було повернуто скаржнику ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 24.05.2021) колегією суддів апеляційного господарського суду не приймаються, оскільки сам по собі факт повернення апеляційної скарги не є поважною причиною пропуску строку. Однак, при вирішенні питання про поважність наведених скаржником причин, суд має враховувати також і ті обставини, які стали підставою для повернення попередньо поданої апеляційної скарги.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 19.06.2020 у справі № 280/4682/19, від 18.06.2020 у справі № 400/524/19, від 17.06.2020 у справі № 280/4951/19, від 15.05.2020 у справі № 820/1212/17.

Причини пропуску строку є поважними, якщо обставини які зумовили такі причини є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

Відповідач, маючи намір добросовісної реалізації належного йому права на апеляційне оскарження судового рішення, повинен діяти сумлінно, тобто проявляти добросовісне ставлення до наявних у нього прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне виконання своїх обов`язків, встановлених законом або судом для чого, як особа, зацікавлена у поданні апеляційної скарги, має вчиняти усі можливі та залежні від нього дії, використовувати усі наявні засоби та можливості, передбачені законодавством.

При цьому необхідно відзначити, що будь-які дані, створені особисто скаржником чи пов`язаною з ним особою, не можуть бути належним доказом поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження (зазначеної позиції дотримується Верховний Суд в ухвалі від 15.10.2019 у справі № 922/1270/19, в постанові від 10.09.2020 у справі №806/2321/16).

Колегія суддів зазначає, що факт не підписання вперше поданої апеляційної скарги прокурором Слівінським О.О. Житомирської обласної прокуратури є обставиною, яка виникла внаслідок особистої недбалості скаржника. Водночас, відповідно до частини 4 ст. 13 ГПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

За таких умов, колегія суддів вважає, що апелянтом не доведено поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження додаткового рішення Господарського суду міста Києва від 08.04.2021 у даній справі.

Відповідно до ч. 3 ст. 260 ГПК України апеляційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 256 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції із заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Отже, апеляційна скарга підлягає залишенню без руху на підставі ст. 260 ГПК України з метою надання заявнику можливості виправити вищенаведені недоліки шляхом подання в строк, визначений цією ухвалою, обґрунтованої заяви з зазначенням інших підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження.

При цьому, суд вважає необхідним роз`яснити заявникові, що згідно п. 4 ст. 260 Господарського процесуального кодексу України, якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 261 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 174, 234-235, 258, 260 ГПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

1. Апеляційну скаргу Житомирської обласної прокуратури на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 08.04.2021 у справі №910/15950/20 залишити без руху.

2. Надати Житомирській обласній прокуратурі десятиденний строк з дня отримання даної ухвали для усунення недоліків апеляційної скарги, шляхом подання до суду заяви про поновлення строків на апеляційне оскарження з зазначенням інших підстав для поновлення цього строку.

3. Роз`яснити Житомирській обласній прокуратурі, що у разі не виконання зазначеної ухвали суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі у порядку, встановленому статтею 261 цього Кодексу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачені ст.ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Всі документи та письмові докази подаються виключно через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів за адресою: м. Київ, вул. Шолуденка, 1-А (І поверх).

Головуючий суддя О.І. Поляк

Судді Л.В. Кропивна

М.А. Руденко