ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про повернення заяви кредитора

"09" червня 2021 р.м. Одеса Справа № 916/541/21

Господарський суд Одеської області у складі судді Антощук Світлани Іванівни, дослідивши матеріали заяви (вх. ГСОО №3-242/21 від 30.04.2021р.) Головного управління ДПС в Одеській області (65044, м. Одеса, вул. Семінарська, буд. 5; ) з грошовими вимогами до боржника у сумі 8 100, 01 грн.

За заявою боржника: Фізичної особи-підприємця Володичева Дмитра Володимировича ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 )

про неплатоспроможність,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець Володичев Дмитро Володимирович звернувся до Господарського суду Одеської області із заявою вх. ГСОО №561/21 від 01.03.2021р. про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, посилаючись на наявність заборгованість у розмірі 700 000 грн. та положення Кодексу України з процедур банкрутства.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 26.03.2021р. було відкрито провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи-підприємця Володичева Дмитра Володимировича, введено процедуру реструктуризації боргів боржника, керуючим реструктуризацією боргів боржника призначено арбітражного керуючого Чульського Олександра Сергійовича.

26.03.2021р. господарським судом в автоматизованій системі "Діловодсто спеціалізованого суду" в електронній формі було сформовано оголошення про відкриття провадження у справі №916/541/21 про неплатоспроможність Фізичної особи-підприємця Володичева Дмитра Володимировича.

26.03.2021р. на офіційному сайті Вищого господарського суду України опубліковано повідомлення про неплатоспроможність Фізичної особи-підприємця Володичева Дмитра Володимировича (публікація №66158 від 26.03.2021р.).

Відповідно до ч. 1 ст. 122 Кодексу України з процедур банкрутства, подання кредиторами грошових вимог до боржника та їх розгляд керуючим реструктуризацією здійснюється в порядку, визначеному цим Кодексом для Юридичних осіб.

Частиною 1 ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що конкурсні кредитори за вимогами, що виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Відлік строку на заявлення грошових вимог кредиторів до боржника починається з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

30.04.2020р. до Господарського суду Одеської області надійшла заява (вх. ГСОО №3-242/21 від 30.04.2021р.) Головного управління ДПС в Одеській області з грошовими вимогами до Фізичної особи-підприємця Володичева Дмитра Володимировича у сумі 8100, 01 грн.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 05.05.2021р. Головному управлінню ДПС в Одеській області встановлено строк для усунення недоліків заяви з грошовими вимогами до Боржника, що не перевищує десяти днів з дня вручення даної ухвали, та зобов`язано Заявника надати до суду докази сплати судового збору у розмірі 4540 грн., докази надсилання заяви з грошовими вимогами Боржнику та керуючому реструктуризацією боржника.

21.05.2021р. до господарського суду надійшла заява Головного управління ДПС в Одеській області про часткове виконання вимог ухвали Господарського суду Одеської області від 05.05.2021р., а саме до вищезазначеної заяви надано докази направлення заяви з грошовими вимогами на адресу Фізичної особи-підприємця Володичева Д.В. та керуючого реструктуризацією боржника арбітражного керуючого Чульського О.С., крім того, Заявник просив суд продовжити строк для усунення недоліків заяви у частині оплати судового збору, у зв`язку із довгою тривалістю проведення такої операції.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 21.05.2021р. вищевказану заяву судом задоволено та продовжено Головному управлінню ДПС в Одеській області строк для усунення недоліків заяви щодо надання доказів сплати судового збору до 07.06.2021р. включно.

04.06.2021р. Головне управління ДПС в Одеській області повторно звернулось господарського суду із заявою про продовження строку для усунення недоліків з грошовими вимогами до боржника, у частині оплати судового збору. Заявник обґрунтовував вказану заяву тим, що Головне управління ДПС в Одеській області звернулось до Головного управління ДКСУ в Одеській області з метою сплати судового збору, однак у зв`язку з довгою тривалістю проведення такої операції йому потрібен додатковий час.

Крім того, Заявник посилався на праву позицію викладену у постанові Верховного суду України від 27.03.2018 року у справі №804/243/16 відповідно до якої, повернення апеляційної скарги у зв`язку з несплатою судового збору не повинна перешкоджати доступу до правосуддя, що захищається статтею 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основних свобод; а також на п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини (зокрема, рішення від 19 червня 2001 року у справі Креуз проти Польщі (Kreuz v. Poland) відповідно до яких, сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб задати шкоди самій суті цього права, та має переслідувати законну мету.

Частиною 2 ст. 119 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Дослідивши вказану заяву Головного управління ДПС в Одеській області, господарським судом встановлено, що заявником не надано жодних доказів, які підтверджують його звернення до Головного управління ДКСУ в Одеській області з метою сплати судового збору.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частинами 1, 2 ст. 76 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 4 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України, якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

Господарський суд приймає до уваги, що заявником повторно здійснено посилання на факт звернення до Головного управління ДКСУ в Одеській області з метою сплати судового збору, однак, не надано достатнього, допустимого та належного доказу вчинення заявником такої дій, або доказів неможливості подання витребуваного судом доказу (сплати судового збору) з незалежних від нього обставин.

Про вимоги, які встановлені положеннями законодавства для подання заяви кредитора, Головне управління ДПС В Одеській області має бути обізнаним до подання заяви, як орган державної влади, який є постійним учасником справ про банкрутство платників податків.

Право суду на встановлення кредитору строку для усунення недоліків заяви спрямоване на дотримання строків розгляду справи про банкрутство в цілому, а можливість продовження зазначеного строку застосовується судом у виключних випадках за наявності достатніх підстав. Враховуючи повторне посилання Головного управління ДПС у Одеській області на одну і ту ж обставину без надання відповідних доказів, суд розцінює дії заявника як зловживання своїми процесуальними правами.

З огляду на зазначене, господарський суд не вбачає підстав для задоволення клопотання Головне управління ДПС в Одеській області про продовження строку для усунення недоліків заяви кредитора.

Разом з тим, господарський суд відхиляє твердження Заявника про необхідність застосовність у даній справі правової позиції, викладеної у постанові Верховного суду України від 27.03.2018 року у справі №804/243/16. Обставини справи №804/243/16 не подібні до обставин даної справи, зокрема Верховним Судом критично оцінено позицію апеляційного суду з повернення апеляційної скарги, незважаючи на те, що заявником фактично було виконано вимоги суду щодо усунення недоліків скарги. Так, Верховним Судом було зроблено висновок, що неприйняття апеляційним судом доказів усунення недоліків апеляційної скарги у вигляді квитанції про сплату судового збору з недоплатою, яка становить 0,21 грн., є проявом надмірного формалізму, що може бути розцінено як обмеження особи в доступі до суду.

У тій самій постанові Верховного Суду (на що Заявник не звернув або не мав наміру звернути уваги!), зазначено, що у низці рішень Європейського суду з прав людини, юрисдикцію якого в усіх питаннях, що стосуються тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено, що право на справедливий судовий розгляд може бути обмежено державою, лише якщо це обмеження не завдає шкоди самій суті права.

Принцип застосування конкурсного процесу, який є основою розгляду справи про банкрутство, встановлює на законодавчому рівні однаковий обов`язок для усіх конкурсних кредиторів сплатити судовий збір за встановленою ставкою для участі у справі про банкрутство, що є допустимим обмеженням з боку держави на справедливий судовий розгляд вимог кредиторів.

При розгляді заяви Головного управління ДПС в Одеській області судом не встановлювалось Заявнику непередбачених діючим законодавством додаткових вимог, які б порушували баланс інтересів держави та заявника, що виключає правомірність посилання Заявника на практику Європейського суду з прав людини щодо порушення п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема, рішення від 19 червня 2001 року у справі Креуз проти Польщі (Kreuz v. Poland). Крім того, судом не застосовувався підхід надмірного формалізму, оскільки судом двічі було надано заявнику строк для усунення недоліків даної заяви, однак заявником не здійснено жодних дій (не надано доказів), направлених на виконання вимог суду.

Суд враховує, що безпідставне продовження строку для усунення недоліків заяви кредитора призведе до необґрунтованого затягування розгляду справи та порушення прав інших кредиторів і боржника, зокрема, щодо покриття додаткових витрат, пов`язаних із надмірно тривалим ходом процедури реструктуризації боргів боржника.

Враховуючи вищезазначене, та з огляду на те, що Заявником не усунуто недоліки заяви з грошовими вимогами до Боржника у встановлений судом строк, а саме не надано доказів оплати судового збору у розмірі 4 540 грн., така заява підлягає поверненню у порядку ч. 2 ст. 46 Кодексу України з процедур банкрутства.

Крім того, господарський суд звертає увагу Заявника на те, що відповідно ч. 3 ст. 46 Кодексу України з процедур банкрутства повернення заяви з підстав, передбачених цією статтею не перешкоджає повторному зверненню до суду у цій же справі, якщо порушення усунуто в межах строку, встановленого частиною першою ст. 45 цього Кодексу.

Також суд звертає увагу безпосереднього виконавця заяви, що відповідно до ч. 2 ст. 91 Господарського процесуального кодексу України, якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Подання суду у якості доказу наявності повноважень особи, яка підписала заяву, Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань на 250 арк. у час, коли повноважень конкретного підписанта стосується лише 1 сторінка, є нераціональним використанням матеріально-технічних ресурсів Головного управління ДПС в Одеській області, як державного органу, та обтяжує матеріали справи значним зайвим обсягом документу.

Керуючись ст.ст. 1, 45, 46, 122, Кодексу України з процедур банкрутства, ст.ст. 119, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні заяви Головного управління ДПС в Одеській області про продовження строку для усунення недоліків з грошовими вимогами до боржника - відмовити.

2. Повернути Головному управлінню ДПС в Одеській області заяву вх. ГСОО №3-242/21 від 30.04.2021р. з грошовими вимогами до Фізичної особи-підприємця Володичева Дмитра Володимировича у сумі 8 100, 01 грн. із доданими до неї документами.

3. Роз`яснити Головному управлінню ДПС в Одеській області, що відповідно ч. 3 ст. 46 Кодексу України з процедур банкрутства повернення заяви з підстав, передбачених цією статтею не перешкоджає повторному зверненню до суду у цій же справі, якщо порушення усунуто в межах строку, встановленого частиною першою ст. 45 цього Кодексу.

Додаток: заява Головного управління ДПС в Одеській області вх. ГСОО №3-242/21 від 30.04.2021р. з грошовими вимогами до Фізичної особи-підприємця Володичева Дмитра Володимировича у сумі 8 100, 01 грн. на 18 арк.

Ухвала набрала законної сили 09 червня 2021 р. та може бути оскаржена у порядку ст. 9 Кодексу України з процедур банкрутства та ст.ст. 254, 255 Господарського процесуального кодексу України.

Копію ухвали з додатком надіслати: Головному управлінню ДПС в Одеській області (65044, м. Одеса, вул.. Семінарська,5).

Суддя С.І. Антощук