ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

02 червня 2021 року Черкаси справа №925/1609/20

Господарський суд Черкаської області у складі судді Кучеренко О.І., розглянувши клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельний центр «Добробут» про поновлення процесуального строку на подачу доказів у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Біг Стокер» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельний центр «Добробут» про стягнення 2 281 805,80 грн

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Черкаської області від 18.05.2021 позовні вимоги задоволено частково, присуджено до стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельний центр «Добробут» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Біг Стокер» 1 750 000,00 грн заборгованості, 246 721 грн 31 коп пені, 32 489 грн 75 коп три відсотки річних, 38 626 грн 15 коп інфляційних, 30 925 грн 51 коп судового збору.

20.05.2021 до суду надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Біг Стокер» від 19.05.2021, у якій просить суд ухвалити додаткове рішення у справі та стягнути з відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельний центр «Добробут» на користь позивача понесені ним судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 42500 грн.

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 24.05.2021 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Біг Стокер» про ухвалення додаткового рішення від 19.05.2021 повернуто без розгляду, у зв`язку з тим, що вона не містила підпису представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Біг Стокер».

31.05.2021 надійшла заява представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Біг Стокер» адвоката Гудзя О.С. про поновлення процесуального строку на подання доказів розміру судових витрат від 31.05.2021. У вказаній заяві представник посилаючись на положення частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, вказує на те, що розмір судових витрат встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів протягом п`яти днів після ухвалення рішення. І оскільки процесуальний строк на подання доказів був пропущений представником позивачу у зв`язку з поверненням судом заяви про додаткове рішення, просить поновити пропущений строк з огляду на поважність його пропуску.

Розглянувши заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Біг Стокер» адвоката Гудзя О.С. про поновлення процесуального строку для подання доказів, суд зазначає, що частиною 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України визначено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Відповідно до частини 1 статті 113 Господарського процесуального кодексу України строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом.

Суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення (стаття 119 Господарського процесуального кодексу України).

Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, в якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи.

Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подані заява, скарга, документи тощо), стосовно якої пропущено строк.

Наведені норми пов`язують можливість відновлення процесуального строку з обов`язковою наявністю поважної причини (чи причин) пропуску відповідного строку. Якщо відновлення процесуального строку здійснюється за заявою сторони, заявник повинен обґрунтувати поважність причин його пропуску.

Закон встановлює рівні можливості для сторін і гарантує їм право на захист своїх інтересів. Принцип рівності учасників судового процесу перед законом і судом є важливим засобом захисту їх прав і законних інтересів, що унеможливлює ущемлення будь-чиїх процесуальних прав. Це дає змогу сторонам вчиняти передбачені законодавством процесуальні дії, реалізовувати надані їм законом права і виконувати покладені на них обов`язки. Особи, які беруть участь у справі, вправі вільно розпоряджатися своїми процесуальними правами, в тому числі подавати докази на підтвердження обставин, на які вони посилаються.

Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними та пов`язані з дійсними істотними труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій. Господарський процесуальний кодекс України не пов`язує право суду відновити пропущений процесуальний строк лише з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку.

Питання про поважність причин пропуску процесуального строку в розумінні статті 86 Господарського процесуального кодексу України вирішується судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Вирішення питання щодо поновлення строку перебуває в межах дискреційних повноважень суду, який за заявою сторони чи зі своєї ініціативи може визнати причину пропуску встановленого законом процесуального строку поважною і відновити пропущений строк, крім випадків, передбачених положеннями Господарського процесуального кодексу України. Отже, вирішуючи це питання, суд з урахуванням конкретних обставин справи має оцінити на предмет поважності причини пропуску встановленого законом процесуального строку, і залежно від встановленого - вирішити питання про поновлення або відмову у поновленні цього строку (наведену правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 09.10.2019 у справі №910/22695/13).

Із правового контексту норм статей 118, 119 Господарського процесуального кодексу України вбачається, що законодавець не передбачив обов`язку суду автоматично відновлювати пропущений строк за наявності відповідного клопотання заявника, оскільки у кожному випадку суд має чітко визначити, з якої саме поважної причини такий строк було порушено скаржником, та чи підлягає він відновленню. Як свідчить правовий аналіз норм чинного процесуального законодавства, господарський суд може відновити пропущений процесуальний строк лише у виняткових випадках, тобто причини для відновлення таких строків повинні бути не просто поважними, але й мати такий характер, не зважати на який було б несправедливим і таким, що суперечить загальним засадам законодавства (аналогічний правовий висновок сформульовано у постанові Верховного Суду від 30.07.2020 у справі №910/15481/17).

Як вбачається зі змісту заяви представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Біг Стокер», підставою для визнання поважності причини для поновлення процесуального строку ним зазначено те, що судом було повернено своєчасно подану попередню заяву про подання доказів. Водночас, як вбачається з матеріалів справи, заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Біг Стокер» від 19.05.2021 була повернута позивачу без розгляду з огляду на її невідповідність вимогам щодо форми письмової заяви, які викладені у статті 170 Господарського процесуального кодексу України (заява не була підписана представником позивача). Отже, процесуальний строк, який встановлений частиною 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, пропущений заявником з причини, яка залежала від заявника особисто, відтак така причина не може бути визнана судом поважною.

Положеннями статті 129 Господарського процесуального кодексу України визначено, що, у разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку, така заява залишається без розгляду.

Аналогічні положення містяться також у статті 118 Господарського процесуального кодексу України, згідно з якою право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи, що наведена заявником причина пропуску процесуального строку не визнається судом поважною, підстав для поновлення строку для подання доказів у суду немає, відтак, суд дійшов висновку, що заява представника позивача про поновлення процесуального строку підлягає залишенню без розгляду.

Керуючись статтями 118, 233-235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

Залишити без розгляду заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Біг Стокер» адвоката Гудзя О.С. про поновлення процесуального строку на подання доказів розміру судових витрат від 31.05.2021.

Ухвала набирає чинності з моменту її підписання та може бути оскаржена до Північного апеляційного господарського суду протягом десяти днів з дня набрання нею чинності.

Суддя О.І.Кучеренко