ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"08" червня 2021 р. Справа № 924/297/21

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Яроцького А.М., при секретарі судового засідання Адамчук І.П., розглянувши матеріали справи

за позовом Акціонерного товариства Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"

до Комунального підприємства "Славутське житлово-комунальне об`єднання"

про стягнення 245 778,07 грн., з яких: 92 654,39 грн. пеня, 78 225,12 грн. 3% річних та 74 898,56 грн. інфляційні втрати

Представники сторін:

від позивача - не з`явився;

від відповідача - Шишова Ю.С.

Відповідно до ст. 240 ГПК України в судовому засіданні 08.06.2021р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Процесуальні дії по справі.

24.03.2021 року до господарського суду Хмельницької області надійшла позовна заява Акціонерного товариства Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" до Комунального підприємства "Славутське житлово-комунальне об`єднання" про стягнення 245 778,07 грн., з яких: 92 654,39 грн. пеня, 78 225,12 грн. 3% річних та 74 898,56 грн. інфляційні втрати, заявлені з підстав неналежного виконання договору постачання природного газу №3227/1920-ТЕ-34 від 09.10.2019р.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.03.2021 року вказану позовну заяву передано для розгляду судді Яроцькому А.М.

Ухвалою суду від 29.03.2021р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 27.04.2021р., встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву до 19 квітня 2021р.

22.04.2021р. на адресу суду від представника Акціонерного товариства Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" надійшла заява про участь у всіх судових засіданнях по справі №924/297/21 в режимі відеоконференції за допомогою власних технічних засобів в програмі EASYCON. Участь в судовому засіданні прийматиме адвокат Безпалюк Олександр Леонідович.

Ухвалою суду від 23.04.2021р. клопотання представника Акціонерного товариства Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" від 22.04.2021 про участь у всіх судових засіданнях по справі в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів та системи відеоконференцзв`язку EASYCON, задоволено частково, судове засідання, яке відбудеться о 12:00 год. 27 квітня 2021р. вирішено провести в режимі відеоконференції за участю представника позивача - адвоката Безпалюка Олександра Леонідовича.

Судом в підготовчому засіданні 27.04.2021р. постановлено ухвалу, з занесенням до протоколу судового засідання, про продовження строку підготовчого провадження у справі на 30 днів та відкладення підготовчого засідання на 12:00 год. 25.05.2021р. Ухвалою суду від 27.04.2021р. повідомлено позивача про дату наступного засідання у справі.

21.05.2021р. на адресу суду від представника Акціонерного товариства Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" надійшла заява про участь у всіх судових засіданнях по справі №924/297/21 та участь у судовому засіданні 25.05.2021р в режимі відеоконференції.

Ухвалою суду від 24.05.2021р. у задоволенні заяви представника позивача від 21.05.2021р. (вх. №05-22/4464/21 від 21.05.2021р.) про участь в судовому засіданні у справі №924/297/21, призначеному на 12:00 год. 25.05.2021р. та в наступних засіданнях по цій справі в режимі відеоконференції відмовлено.

Ухвалою суду від 25.05.2021р. закрито підготовче провадження та призначено справу №924/297/21 до судового розгляду по суті у загальному позовному провадженні на 08.06.2021р.

27.05.2021р. на адресу суду від представника Акціонерного товариства Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" надійшла заява про участь у всіх судових засіданнях по справі №924/297/21 та у судовому засіданні 08.06.2021р в режимі відеоконференції за допомогою власних технічних засобів в програмі EASYCON.

Ухвалою суду від 28.05.2021р. у задоволенні заяви представника позивача від 27.05.2021р. (вх. №05-22/4673/21 від 27.05.2021р.) про участь в судовому засіданні у справі №924/297/21, призначеному на 10:30 год. 08.06.2021р. та в наступних засіданнях по цій справі в режимі відеоконференції відмовлено.

Виклад позицій учасників судового процесу, заяви, клопотання.

Позивач звернувся до суду із позовом до комунального підприємства "Славутське житлово-комунальне об`єднання" про стягнення існуючої станом на час подання позову заборгованості у розмірі 92 654,39 грн. пені, 78 225,12 грн. 3% річних та 74 898,56 грн. інфляційних втрат, заявлених з підстав неналежного виконання договору постачання природного газу №3227/1920-ТЕ-34 від 09.10.2019р.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує на те, що між акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" та комунальним підприємством "Славутське житлово-комунальне об`єднання" 09.10.2019р. укладено договір №3227/1920-ТЕ-34 постачання природного газу.

Як стверджує позивач, на виконання умов договору, позивач у період з жовтня 2019р. по квітень 2020р. передав у власність відповідача природний газ на загальну суму 18 385 460,97 грн., що підтверджується актами приймання - передачі природного газу. Також, позивач зауважив, що відповідно до пункту 5.1. договору оплата за газ здійснюється відповідачем виключно грошовими коштами шляхом 100% поточної оплати протягом місяця поставки газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 25 числа (включно) місяця, наступного за місяцем поставки газу. При цьому, позивач вказує на те, що оплату за переданий газ відповідач здійснював несвоєчасно та не виконав зобов`язання у визначений договором строк, чим порушив умови господарського зобов`язання, зокрема, вимоги пункту 5.1. договору, у зв`язку з чим позивач нарахував до стягнення з відповідача 92654,39 грн. пені на підставі п. 7.2. договору, а також керуючись п. 2 ст. 625 ЦК України - 78225,12 грн. 3% річних та 74898,56 грн. інфляційних втрат. Враховуючи викладене, позивач просить задовольнити позов у повному обсязі.

Відповідач відзиву на позовну заяву не подав, проте 08.06.2021р. надіслав на адресу суду додаткові пояснення, де просить зменшити розмір пені за позовом АТ НАК "Нафтогаз України" на 90%.

В поданих поясненнях зазначає, що положенням п.15 ст.47 Закону України "Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет на 2020 рік" від 13.04.2020р., визначено що тимчасово, на період дії карантину або обмежувальних заходів, пов`язаних із поширенням короновірусної хвороби (Covid 19), звільнити від нарахування постачальниками електричної енергії та природного газу пені та штрафних санкцій підприємства централізованого водопостачання та водовідведення незалежно від форми власності, а також виробників теплової енергії незалежно від форми власності. Враховуючи вище зазначене, повідомлено, що нарахування штрафних санкцій грубо суперечить нормам чинного законодавства та призведе до погіршення й так складного матеріального стану комунального підприємства. При цьому вказує на те, що починаючи з лютого 2019р. початку дії Постанови КМУ №62 від 06.02.2019 року "Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України" в результаті монетизації субсидій, кошти, які раніше надходили централізовано на казначейський рахунок підприємства в повному обсязі, тепер надходять в розмірі 70 - 72% від перерахованих на рахунки отримувачів субсидії. Станом на 01.01.2019р. сума непогашеної різниці в тарифах КП "Славутське житлово-комунальне об`єднання" становить 8229822 грн. Головною причиною виникнення різниці в тарифах є те, що при затвердженні тарифу на теплову енергію для населення була закладена нульова рентабельність, а сам тариф не переглядався в цілому при зміні складових собівартості, а лише проводилось коригування тарифу на зміну ціни на енергоносії.

Також, відповідач звертає увагу на те, що незважаючи на скрутне матеріальне становище, борги контрагентів та невиплачену різницю тарифів, підприємство все одно вживало усіх максимально можливих заходів для добросовісного виконання договору. Крім того, відповідач зазначив, що стягнення штрафних санкцій, призведе до ще складнішої фінансової ситуації в підприємстві. Разом з тим, відповідач зауважив, що споживач теплової енергії, який здійснює оплату за спожиті послуги перераховує грошові кошти на розподільчий рахунок, з якого вони автоматично перераховуються на рахунок позивача. Таким чином, відзначено, що відповідач технічно не має можливості впливати чи перераховувати кошти з розподільчого рахунку. Посилаючись на положення постанови КМУ №20 від 11.01.2005р., відповідач зауважив, що наслідки у вигляді застосування штрафних санкцій та ст. 625 ЦК України підлягають застосуванню у випадку прострочення виконання зобов`язання з вини контрагента. Однак, жодних умисних дій чи ухилення від виконання договору відповідач не вчиняв, а намагався здійснити оплату по договору у встановлені строки. Також відповідач звертає увагу на те, що ч. 1 ст. 233 ГК України закріплено, що суд має право зменшити розмір санкцій, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора. При цьому, повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Враховуючи викладене, відповідач просить у позові відмовити.

Представник позивача в судове засідання 08.06.2021р. не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується надісланням ухвали суду від 25.05.2021р. на адресу останнього визначену у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, а також електронну адресу представника позивача та надісланням ухвали суду від 28.05.2021р. на електронну адресу представника позивача.

Представник відповідача в судовому засіданні 08.06.2021р. проти задоволення позовних вимог заперечив, з підстав викладених у додаткових поясненнях від 08.06.2021р. та підтримав заяву про зменшення розміру пені.

Будь-які не розглянуті судом клопотання, подані учасниками процесу в межах розгляду справи, в матеріалах справи №924/29721 відсутні.

Беручи до уваги приписи ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, стосовно розгляду спору впродовж розумного строку, норми ч. ч. 1, 3 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України, згідно з якими, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті і суд розглядає справу за відсутності такого учасника, враховуючи той факт, що сторони належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи та те, що у суду є всі необхідні матеріали (докази) для вирішення спору по суті, спір належить вирішити у відсутності представника позивача за матеріалами справи.

Обставини, які є предметом доказування у справі, та докази, якими сторони підтверджують або спростовують їх наявність.

09.10.2019р. між акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (постачальником) та комунальним підприємством "Славутське житлово-комунальне об`єднання" (споживачем) було укладено договір постачання природного газу №3227/1920-ТЕ-34 (далі договір), відповідно до умов якого постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ, а споживач зобов`язується прийняти його та оплатити на умовах цього договору (п. 1.1. договору).

Згідно із п. 1.2. договору природний газ, що постачається за цим договором, використовується споживачем виключно для виробництва теплової енергії, для надання послу з опалення та постачання гарячої води населенню.

Відповідно до п. 2.1. договору постачальник передає споживачу з жовтні 2019 - квітні 2020 року замовлений споживачем обсяг (об`єм) природного газу в кількості 5215,5 тис. куб. метрів., в тому числі по місяцях: жовтень 2019 - 283,6 тис. куб. метрів., листопад 2019 - 730,5 тис. куб. метрів., грудень 2019 - 960,8 тис. куб. метрів., січень 2020 - 1079,8 тис. куб. метрів., лютий 2020 - 967,3 тис. куб. метрів., березень 2020 - 819,0 тис. куб. метрів., квітень 2020 - 374,5 тис. куб. метрів.

Згідно з пунктом 3.1. договору право власності на природний газ переходить від постачальника до споживача після підписання актів приймання-передачі. Приймання-передача природного газу, переданого постачальником споживачеві у відповідному розрахунковому періоді, оформляється актом приймання-передачі (п. 3.8.). Споживач підтверджує, що підписаний сторонами акт приймання-передачі газу за розрахунковий період свідчить про повне виконання постачальником своїх зобов`язань за цим договором в частині постачання природного газу у відповідному розрахунковому періоді (3.11).

Пунктом 4.1. договору сторони погодили, що ціна та порядок зміни ціни на природний газ, який постачається за цим договором, встановлюється Положення з урахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 03.04.20.19 № 293 (із змінами) та інших нормативно-правових актів і визначається в Прейскуранті на природний газ із ресурсів акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" під час виконання Компанією обов`язків постачати природний газ споживачам, які підпадають під дію спеціальних обов`язків для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу, покладених на Компанію відповідно до статті 11 Закону України "Про ринок природного газу" (далі - Прейскурант). Прейскурант розміщується на офіційному веб-сайті Постачальника. До ціни на природний газ додається тариф на послуги транспортування природного газу для внутрішньої точки виходу з газотранспортної системи (розподіл потужності). У разі зміни ціни на газ відповідно до умов чинного законодавства та/або тарифу на послуги транспортування природного газу для внутрішньої точки виходу з газотранспортної системи, вони є обов`язковими для сторін за цим договором з дати набрання чинності відповідних змін.

Як передбачено пунктом 4.2. договору, ціна за 1000 куб.м природного газу визначається сторонами щомісяця шляхом підписання додаткової угоди на підставі Прейскуранту.

Відповідно до пункту 4.4. договору загальна сума вартості природного газу за цим договором складається із сум вартості місячних поставок природного газу.

Як передбачено пунктом 5.1. договору, оплата за природний газ здійснюється споживачем виключно коштами шляхом 100-відсоткової поточної оплати протягом розрахункового періоду. Остаточний розрахунок за фактично переданий природний газ здійснюється до 25 числа (включно) місяця, наступного за місяцем постачання газу.

Розділом 7 договору встановлена відповідальність сторін, де в п.п. 7.1., 7.2., 7.3., 7.8. вказано, що за невиконання або неналежне виконання договірних зобов`язань сторони несуть відповідальність у випадках, передбачених законодавством і цим договором.

У разі прострочення споживачем оплати згідно п. 5.1 цього договору він зобов`язується сплатити постачальнику пеню у розмірі 17,8% річних, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, розраховану від суми простроченого платежу за кожний день прострочення. Збитки, завдані одній із сторін внаслідок невиконання (неналежного виконання) іншою стороною своїх зобов`язань, відшкодовуються винною у невиконанні (неналежному виконанні) стороною в порядку та розмірі, визначених цим договором та чинним законодавством України.

Сторони погодили, що з урахуванням пункту 10.3. цього Договору, підписання Споживачем будь-яких документів (актів, розрахунків, протоколів тощо) щодо, нарахованих (оформлених) та не профінансованих пільг і житлових субсидій населенню згідно з Порядком фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 4 березня 2002 р. № 256, не звільняє Споживача від обов`язку сплатити на користь Постачальника платежів відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України, нараховані на всю суму заборгованості за цим Договором.

Відповідно до пункту 9.3. договору строк, у межах якого сторони можуть звернутися до суду з вимогою про захист своїх прав за цим договором (строк позовної давності), у тому числі щодо стягнення основної заборгованості, пені, штрафів, інфляційних нарахувань, відсотків річних становить п`ять років.

Договір набирає чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення підпису постачальника печаткою, і діє в частині постачання природного газу до 30.04.2020 року (включно), а в частині проведення розрахунків до їх повного здійснення (п. 11.1.).

Договір підписаний представниками сторін та скраплений їх печатками.

31.10.2019 року сторони уклали додаткову угоду №1 до договору №3227/1920-ТЕ-34 від 09.10.2019р., якою внесли наступні зміни:

1. вилучити з умов Договору пункти 3.13 Розділу 3 "Порядок та умови передачі природного газу" та 5.7 Розділу 5 "Порядок та умови проведення розрахунків", підпункт 8) пункту 6.2 та підпункт 4) пункту 6.3 Розділу 6 "Права та обов`язки сторін" цього Договору;

2. викласти пункт 3.12 Розділу 3 "Порядок та умови передачі природного газу" цього Договору в наступній редакції: "3.12. У разі неподання або несвоєчасного подання Споживачем Постачальнику акту приймання-передачі природного газу такі дії (бездіяльність) вважаються односторонньою відмовою Споживача від використання природного газу за цим Договором за відповідний розрахунковий період, при цьому Споживач не має права заперечувати проти непостачання Постачальником природного газу на його користь за цим Договором за відповідний розрахунковий період (у разі порушення Споживачем пункту 3.9) та не має права застосовувати до Постачальника штрафні санкції за недопоставку газу."

3. вважати підпункт 9) пункту 6.2 Розділу 6 "Права та обов`язки сторін" цього Договору підпунктом 8) пункту 6.2 Розділу 6 цього Договору.

4. доповнити пункт 4.2 Розділу 4. "Ціна природного газу" цього Договору підпунктом 4.2.1 у наступній редакції:

"4.2.1. Ціна за 1000 куб.м природного газу з 01 жовтня 2019 року по 31 жовтня 2019 року (включно) за цим Договором складає 4 272,7604 гривень, крім того податок на додану вартість (ПДВ)-20%, всього разом з ПДВ - 5 127,3125 гри. До ціни па природний газ додається тариф на послуги транспортування природного газу для внутрішньої точки виходу з газотранспортної системи (розподіл потужності), встановлений постановою НКРЕКП від 21.12.2018 №2001 - 157,19 гри. за 1000 куб. м на добу без ПДВ, крім того ПДВ - 20%, всього з ПДВ - 188,63 гри. за 1000 куб. м на добу. Споживач зобов`язується сплатити за використаний у період з 01 жовтня 2019 року по 31 жовтня 2019 року (включно) природний газ з урахуванням тарифу на послуги транспортування - 4 429,9504 гри. за 1000 куб. м. без ПДВ, крім того ПДВ - 20%, всього з ПДВ - 5 315,9405 гри. за 1000 куб. м."

09.12.2019 року сторони уклали додаткову угоду №3 до договору №3227/1920-ТЕ-34 від 09.10.2019р., якою внесли наступні зміни:

Доповнити пункт 4.2 Розділу 4. "Ціна природного газу" цього Договору підпунктом 4.2.3 у наступній редакції: "4.2.3. Ціна за 1000 куб.м природного газу з 01 грудня 2019 року по 31 грудня 2019 року (включно) за цим Договором складає 4 276,6958 гривень, крім того податок на додану вартість (ПДВ) - 20% усього разом з ПДВ - 5132,035 грн. До ціни на природний газ додається тариф на послуги транспортування природного газу для внутрішньої точки виходу з газотранспортної системи (розподіл потужності), встановлений постановою НКРЕКП від 21.12.2018 № 2001 - 157,19 грн. за 1000 куб. м на добу без ПДВ, крім того ПДВ - 20%, всього з ПДВ - 188,63 гри. за 1000 куб. м на добу. Споживач зобов`язується сплатити за використаний у період з 01 грудня 2019 року по 31 грудня 2019 року (включно) природний газ з урахуванням тарифу на послуги транспортування - 4 433,8858 грн. за 1000 куб. м. без ПДВ, крім того ПДВ - 20%, всього з ПДВ - 5 320,663 грн. за 1000 куб. м."

20.12.2019 року сторони уклали додаткову угоду №4 до договору №3227/1920-ТЕ-34 від 09.10.2019р., якою внесли наступні зміни, зокрема:

Пункт 4.2. викласти в наступній редакції " Ціна за 1000 куб.м природного газу на період з 01 січня 2020 року по 30 квітня 2020 року (включно) складає 5 500,00 гривень, крім того податок на додану вартість (ПДВ) - 20%, всього разом з ПДВ - 6 600,00 грн. До ціни на природний газ додається тариф на послуги транспортування природного газу для внутрішньої точки виходу з газотранспортної системи (розподіл потужності), встановлений постановою НКРЕКП від 21.12.2018 № 2001 - 157,19 гри. за 1000 куб. м на добу без ПДВ, крім того ПДВ - 20%, всього з ПДВ - 188,63 грн. за 1000 куб. м на добу. Споживач зобов`язується сплатити за використаний у період з 01 січня 2020 року по 30 квітня 2020 року (включно) природний газ з урахуванням тарифу на послуги транспортування - 5 657,19 грн. за 1000 куб. м. без ПДВ. крім того ПДВ - 20%, всього з ПДВ - 6 788,63 гри. за 1000 куб. м. Зазначена в цьому підпункті ціна вважається незмінною протягом визначеного періоду і не підлягає зміні окрім випадків, передбачених третім абзацом пункту 4.1 цього Розділу.

Пункт 4.3. викласти в наступній редакції "Сторони розуміють ризик того, що ринкові ціни на газ в період з 01 січня 2020 року по 30 квітня 2020 року можуть коливатись. Сторони приймають цей ризик і не можуть мати один до одного будь-яких претензій у разі зміни ціни на газ на ринку природного газу протягом цього періоду.

28.01.2020 року сторони уклали додаткову угоду №5 до договору №3227/1920-ТЕ-34 від 09.10.2019р., якою погодили викласти пункти договору у наступній редакції, зокрема:

Пункт 4.2. "Ціна за 1000 куб.м природного газу з 01 січня 2020 року по 31 січня 2020 року (включно) за цим Договором складає 4 650,00 гривень, крім того податок на додану вартість (ПДВ) - 20%, всього разом з ПДВ - 5 580,00 грн. До ціни на природний газ додається тариф на послуги транспортування природного газу для внутрішньої точки виходу з газотранспортної системи (розподіл потужності), встановлений постановою НКРЕКП від 24.12.19 №3013 - 124,16 грн. за 1000 куб. м на добу без ПДВ, крім того ПДВ - 20%, усього разом з ПДВ - 148,99 грн. Споживач зобов`язується сплатити за використаний з 01 січня 2020 року по 31 січня 2020 року (включно) природний газ з урахуванням тарифу на послуги транспортування - 4 774,16 гри. за 1000 куб. м. без ПДВ, крім того ПДВ - 20%, усього разом з ПДВ - 5 728,99 грн.

Пункт 4.3. "Ціни на природний газ, зазначені в Прейскуранті, є обов`язковими за цим Договором з моменту введення їх в дію (з дати, зазначеної у відповідному Прейскуранті). Споживач самостійно відслідковує інформацію щодо цін на відповідний розрахунковий період (місяць постачання) і вважається повідомленим про зміну цін з дати розміщення інформації на веб-сайті Постачальника, але не пізніше дати введення їх в дію, або з дати направлення на електронну адресу Споживача (зазначену в Розділі 12 цього договору) проекту додаткової угоди, інформаційного повідомлення тощо."

Викласти з 01 січня 2020 року перший абзац пункту 12 Розділу 7. "Відповідальність сторін" цього Договору у наступній редакції: "7.2. У разі прострочення Споживачем оплати згідно пунктів 5.1, 5.6 цього Договору він зобов`язується сплатити Постачальнику пеню в розмірі 14,2% річних, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховується пеня, розраховану від суми простроченого платежу за кожний день прострочення."

24.02.2020 року сторони уклали додаткову угоду №6 до договору №3227/1920-ТЕ-34 від 09.10.2019р., якою погодили викласти пункти договору у наступній редакції, зокрема:

Пункт 4.2. "Ціна за 1000 куб.м природного газу з 01 лютого 2020 року по 29 лютого 2020 року (включно) за цим Договором складає 3 948,00 гривень, крім того податок на додану вартість (ПДВ) - 20%, усього разом з ПДВ - 4 737,60 гри. До ціни на природний газ додається тариф на послуги транспортування природного газу для внутрішньої точки виходу з газотранспортної системи (розподіл потужності), встановлений постановою НКРЕКП від 24.12.19 №3013 - 124,16 грн. за 1000 куб. м на добу без ПДВ, крім того ПДВ - 20%, усього разом з ПДВ - 148,99 грн. Споживач зобов`язується сплатити за використаний з 01 лютого 2020 року по 29 лютого 2020 року (виключно) природний газ з урахуванням тарифу на послуги транспортування - 4 072,16 гри. за 1000 куб. м. без ПДВ, крім того ПДВ - 20%, усього разом з ПДВ - 4 886,59 грн."

23.04.2020 року сторони уклали додаткову угоду №8 до договору №3227/1920-ТЕ-34 від 09.10.2019р., якою погодили:

1. Призупинити дію пунктів 3.3, 3.4 Розділу 3. "Порядок та умови передачі природного газу" та абзацу другого підпункту 1) пункту 6.3 Розділу 6. "Права та обов`язки сторін" цього Договору на період дії карантину, встановленого постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 №211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-СоV-2" (із змінами та доповненнями).

2. Відповідно до вимог підпункту 13) пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 №211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-СоV-2" (із змінами та доповненнями) Постачальник на період дії карантину здійснює постачання природного газу Споживачу та включає Споживача в реєстр споживачів Компанії на інформаційній платформі оператора газотранспортної системи незалежно від стану виконання умов щодо розрахунків, передбачених пунктом 11 Положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19 жовтня 2018 р. № 67 (із змінами та доповненнями).

3. Викласти з 01 квітня 2020 року пункт 4.2 Розділу 4. "Ціна природного газу" цього Договору у наступній редакції: "4.2. Ціна за 1000 куб.м природного газу з 01 квітня 2020 року по 30 квітня 2020 року (включно) за цим Договором складає 2 897,00 гривень, крім того податок на додану вартість (ПДВ) - 20%, усього разом з ПДВ - 3 476,40 грн. До ціни на природний газ додається тариф на послуги транспортування природного газу для внутрішньої точки виходу з газотранспортної системи (розподіл потужності), встановлений постановою НКРЕКП від 24.12.19 №3013 - 124,16 грн. за 1000 куб. м на добу без ПДВ, крім того ПДВ - 20%, усього разом з ПДВ - 148,99 грн. Споживач зобов`язується сплатити за використаний з 01 квітня 2020 року по 30 квітня 2020 року (включно) природний газ з урахуванням тарифів послуга транспортування - 3021,16 грн. за 1000 куб. м. без ПДВ, крім того ПДВ - 20%, усього разом з ПДВ - 3 625,39 грн."

Всі додаткові угоди підписані представниками сторін та скріплені їх печатками.

Відповідно до актів приймання-передачі природного газу від 31.10.2019р. на суму 417380,42 грн., від 30.11.2019р. на суму 3538366,01 грн., від 31.12.2019р. на суму 3504446,46 грн., від 31.01.2020р. на суму 4356819,70 грн., від 28.02.2020р. на суму 3389804,09 грн., від 31.03.2020р. на суму 2544170,27 грн., від 30.04.2020р. на суму 634474,02 грн. НАК "Нафтогаз України" (постачальник) передав комунальному підприємству "Славутське житлово-комунальне об`єднання" (споживачу) 3551,81254 куб.м. природного газу власного видобутку виключно для виробництва теплової енергії для надання послуг з опалення та постачання гарячої води населенню на підставі договору №3227/1820-ТЕ-34 від 09.10.2019р. на загальну суму 18 385 460,97 грн.

Акти приймання-передачі підписані представниками сторін без зауважень, а також скріплені відтисками їх печаток.

Оплату за переданий газ відповідач здійснював несвоєчасно та не виконав зобов`язання у визначений договором строк, чим порушив умови господарського зобов`язання, зокрема, вимоги пункту 5.1. договору, а саме розраховувався за поставлений природний газ частково, в результаті чого: за зобов`язаннями жовтня 2019р., строк сплати яких настав 26.11.2019р. відповідач повністю розрахувався 10.12.2019р.; за зобов`язаннями листопада 2019р., строк сплати яких настав 27.11.2019р. відповідач повністю розрахувався 21.01.2020р.; за зобов`язаннями грудня 2019р., строк сплати яких настав 27.01.2020р. відповідач повністю розрахувався 24.02.2020р.; за зобов`язаннями січня 2020р., строк сплати яких настав 26.02.2020р. відповідач повністю розрахувався 14.04.2020р.; за зобов`язаннями лютого 2020р., строк сплати яких настав 26.03.2020р. відповідач повністю розрахувався 24.07.2020р.; за зобов`язаннями березня 2020р., строк сплати яких настав 28.04.2020р. відповідач повністю розрахувався 18.12.2020р.; за зобов`язання квітня 2020р., строк сплати яких настав 26.05.2020р. відповідач повністю розрахувався 28.12.2020р. Викладене підтверджується розрахунками поданими позивачем до позовної заяви, випискою з операцій по договору №3227/1920-ТЕ-31 за період з 01.10.2019р. по 31.12.2019р. та випискою по рахунку КП "Славутське ЖКО".

Враховуючи, що відповідач з порушенням встановлених у договорі строків оплати, оплатив за отриманий природний газ, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення 92 654,39 грн. пені за період з 26.11.2019р. по 27.12.2020р., 78 225,12 грн. - 3% річних за період з 26.11.2019р. по 27.12.2020р. та 74 898,56 грн. інфляційних втрат за період з березня 2020 року по грудень 2020 року нарахованих відповідно до п. 7.2, п.7.3 договору (зі змінами затвердженими у Додатковій угоді) та ст. 625 ЦК України.

Норми права, застосовані судом, оцінка доказів, аргументів, наведених учасниками справи, та висновки щодо порушення, невизнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду:

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України (далі - ГК України) майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

З положень ст. 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), ст. 173 ГК України вбачається, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Згідно з п.1 ч.2 ст.11 ЦК України однією із підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договір, а в силу вимог ч.1 ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Суд встановив, що між сторонами було укладено договір постачання природного газу від 09.10.2019р. №3227/1920-ТЕ-34 (далі - договір), з подальшими змінами викладеними в укладених між сторонами додаткових угодах, відповідно до умов якого позивач зобов`язався передати у власність відповідачу природний газ, а відповідач зобов`язався прийняти та оплатити цей газ на умовах цього договору.

На виконання умов договору позивач передав, а відповідач прийняв природний газ на загальну суму 18 385 460,97 грн., що підтверджується підписаними сторонами та скріпленими відтисками їх печаток актами приймання-передачі природного газу, а саме: від 31.10.2019р. (за листопад 2019 року) на суму 417 380,42 грн., від 30.11.2019р. (за листопад 2019 року) на суму 3 538 366,01 грн., від 31.12.2019р. (за грудень 2019 року) на суму 3 504 446,46 грн., від 31.01.2020р.р. (за січень 2020 року) на суму 4 356 819,70 грн., від 29.02.2020р. (за лютий 2020 року) на суму 3 389 804,09 грн., від 31.03.2020р. (за березень 2020 року) на суму 2 544 170,27 грн.

Положеннями ст. 692 ЦК України врегульовано порядок оплати товару за договорами купівлі-продажу, який згідно з ч. 2 ст. 712 ЦК України застосовується також до договорів поставки. Зокрема, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару (ч. 1 ст. 692 ЦК України).

Відповідно до п. 5.1 договору оплата за природний газ проводиться споживачем виключно грошовими коштами 100-відсоткової поточної оплати протягом місяця поставки природного газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий природний газ здійснюється до 25 числа (включно) місяця, наступного за місяцем поставки газу.

Таким чином, з урахуванням п. 5.1 договору, відповідач повинен був сплатити позивачу 417 380,42 грн. у строк до 25.11.2019р. включно, 3 538 366,01 грн. у строк до 25.12.2019р. включно, 3 504 446,46 грн. - до 25.01.2019р. включно, 4 356 819,70 грн. - до 25.02.2019р. включно, 3 389 804,09 грн. - до 25.03.2019р. включно, 2 544 170,27 грн. - до 25.04.2019р. включно.

Положеннями ст. ст. 525, 526 ЦК України, ст. 193 ГК України встановлено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобов`язання і одностороння зміна умов договору не допускається.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Невиконання зобов`язання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) стаття 610 ЦК України визначає, як порушення зобов`язання.

Частиною 1 ст. 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Суд встановив, що відповідач оплату за переданий газ здійснював несвоєчасно та не виконував зобов`язання у визначений договором строк, чим порушив умови господарського зобов`язання, зокрема, вимоги пункту 5.1. договору. Викладене підтверджується розрахунками поданими позивачем до позовної заяви, випискою з операцій по договору №3227/1920-ТЕ-31 за період з 01.10.2019р. по 31.12.2019р. та випискою по рахунку КП "Славутське ЖКО". Доказів протилежного матеріали справи не містять.

Позивачем у позовній заяві вказано та матеріалами справи підтверджено, що КП "Славутське ЖКО" станом на дату подання даної позовної заяви повністю оплатило поставлений позивачем природній газ за договором №№3227/1920-ТЕ-31 від 09.10.2019р.

Проте, з огляду на прострочення сплати відповідачем заборгованості за договором, позивач нарахував до стягнення на підставі п. 7.2., п. 7.3. договору та ст. 625 ЦК України, 92 654,39 грн. пені за період з 26.11.2019р. по 27.12.2020р., 78 225,12 грн. - 3% річних за період з 26.11.2019р. по 27.12.2020р. та 74 898,56 грн. інфляційних втрат за період з березня 2020 року по грудень 2020 року

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач просить стягнути з відповідача 78225,12 грн. 3% річних, з яких 270,37 грн. 3% річних за період 29.11.2019р. - 09.12.2019р. нарахована на суму боргу за газ, отриманий у жовтні 2019 року, 2469,25 грн. 3% річних за період 27.12.2019р. - 20.01.2020р. на суму боргу за газ, отриманий у листопаді 2019 року, 3333,37 грн. 3% річних за період 28.01.2020р. - 23.02.2020р. на суму боргу за газ, отриманий у грудні 2019 року, 6950,23 грн. 3% річних за період 26.02.2020р. - 13.04.2020р. на суму боргу за газ, отриманий у січні 2020 року, 13869,46 грн. 3% річних за період 26.03.2020р. - 23.07.2020р. на суму боргу за газ, отриманий у лютому 2020 року, 40392,83 грн. 3% річних за період 28.04.2020р. - 17.12.2020р. на суму боргу за газ, отриманий у березні 2019 року, 10939,61 грн. 3% річних за період 26.05.2020р. - 27.12.2020р. на суму боргу за газ, отриманий у квітні 2020 року.

А також інфляційні втрати в сумі 74898,56грн., з них 6013,73 грн. за період березень - квітень 2020 року, на суму заборгованості за газ, отриманий у січні 2020 року, 17691,71 грн. за період квітень - липень 2020 року, на суму заборгованості за газ, отриманий у лютому 2020 року, 37188,96 грн. за період травень - грудень 2020 року, на суму заборгованості за газ, отриманий у березні 2020 року, 14004,16 грн. за період червень - грудень 2020 року, на суму заборгованості за газ, отриманий у квітні 2020 року (згідно з розрахунком).

Суд, перевіривши наданий позивачем розрахунок 3% річних та інфляційних втрат, дійшов висновку про правомірність та правильність такого нарахування.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Статтею 230 ГК України передбачено обов`язок учасника господарських відносин сплатити неустойку, штраф, пеню у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Частиною 2 ст. 551 ЦК України передбачено, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

З урахуванням додаткової угоди №5 від 28.01.2020р. у п. 7.2 договору сторони передбачили, що у разі прострочення споживачем оплати згідно п. 5.1 цього договору він зобов`язується сплатити постачальнику пеню в розмірі 14,2% річних, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховується пеня, розраховану від суми простроченого платежу за кожний день прострочення.

Строк, у межах якого сторони можуть звернутися до суду з вимогою про захист своїх прав за цим договором (строк позовної давності), у тому числі щодо стягнення основної заборгованості, штрафів, пені, відсотків річних, інфляційних нарахувань, встановлюється тривалістю у 5 років (п.9.3 договору).

Позивач заявив до стягнення пеню в розмірі 92654,39 грн., з яких 1604,20 грн. за період з 26.11.2019р. по 09.12.2019р. нарахована на суму боргу за газ, отриманий у жовтні 2019 року, 12494,88 грн. за період з 27.12.2019р. по 20.01.2020р. нарахована на суму боргу за газ, отриманий у листопаді 2019 року, 15777,83 грн. за період з 28.01.2020р. по 23.02.2020р. нарахована на суму боргу за газ, отриманий у грудні 2019 року, 32897,76 грн. за період з 26.02.2020р. по 13.04.2020р. нарахована на суму боргу за газ, отриманий у січні 2020 року та 29879,72 грн. за період з 26.03.2020р. по 17.04.2020р. нарахована на суму боргу за газ, отриманий у лютому 2020 року.

Перевіривши розрахунок заявленої до стягнення суми пені, суд прийшов до висновку, що остання нарахована правильно по кожному акту приймання-передачі природного газу, а також з урахуванням проведених відповідачем оплат за природний газ.

Разом з тим при вирішенні питання про стягнення з КП "Славутське ЖКО" сум пені в розмірі 92 654,39 грн., судом враховується таке:

Відповідно до положень ст. 3, ч. 3 ст. 509 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства та, водночас, засадами на яких має ґрунтуватися зобов`язання між сторонами є добросовісність, розумність і справедливість.

За змістом ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки, що стягується з боржника за порушення зобов`язання, може бути зменшено за рішенням суду, якщо розмір неустойки значно перевищує розмір збитків. Відповідно, якщо порушення зобов`язання учасника господарських відносин не потягло за собою значні збитки для іншого господарюючого суб`єкта, то суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Аналогічна за змістом і норма ст. 233 ГК України, згідно якої у разі, якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може, з урахуванням інтересів боржника, зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

З метою забезпечення правильного і однакового застосування законодавства господарським судам Пленумом Вищого господарського суду України у постанові від 26.12.2011р. №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" надано роз`яснення, зокрема у п. 3.17.4 зазначено, що вирішуючи, в тому числі й з власної ініціативи, питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання (пункт 3 статті 83 ГПК у попередній редакції), господарський суд повинен об`єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов`язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків) тощо.

Крім того, ця процесуальна норма може застосовуватись виключно у взаємозв`язку (сукупності) з нормою права матеріального, яка передбачає можливість зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), а саме частиною третьою статті 551 Цивільного кодексу України і статтею 233 Господарського кодексу України.

У резолютивній частині судового рішення зазначається про часткове задоволення позову і розмір суми неустойки, що підлягає стягненню.

Наявність у кредитора можливості стягувати із споживача надмірні грошові суми як неустойку змінює її дійсне правове призначення. Оскільки неустойка має на меті, в першу чергу, стимулювати боржника до виконання основного грошового зобов`язання та не може лягати непомірним тягарем для споживача і бути джерелом отримання невиправданих додаткових прибутків для кредитора. Така правова позиція викладена в рішенні Конституційного Суду України від 11 липня 2013 року №7-рп/2013.

З аналізу наданих позивачем документів вбачається, що останнім не надано належних та достатніх доказів заподіяння йому збитків внаслідок прострочення відповідачем плати за газ, погіршення фінансового стану та ускладнення в господарській діяльності товариства.

Враховуючи значний розмір пені, оцінивши в сукупності вищезазначені обставини та надані докази, беручи до уваги об`єктивні обставини, які призвели до виникнення боргу, тимчасове звільнення на період дії карантину або обмежувальних заходів, пов`язаних із поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19) від нарахування постачальниками електричної енергії та природного газу пені та штрафних санкцій підприємства централізованого водопостачання та водовідведення незалежно від форми власності, а також виробників теплової енергії незалежно від форми власності на підставі п.15 ст.47 Закону України "Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет на 2020 рік" від 13.04.2020р. та те, що відповідачем до подання позову повністю виконано свої договірні зобов`язання, а також з огляду на розмір інфляційних втрат та 3% річних, що підлягають стягненню з відповідача за договором постачання природного газу №3227/1920-ТЕ-34 від 09.10.2019р., суд вважає наведені обставини винятковими та такими, що дають право на підставі ст. 551 ЦК України, ст. 233 ГК України зменшити розмір неустойки (92654,39 грн. пені), що підлягає стягненню з відповідача на 50%, та стягнути з останнього 46327,19 грн. пені.

Враховуючи викладене, правомірною та співрозмірною до стягнення є пеня в розмірі 46327,19 грн. У решті суми пені належить відмовити.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 86 ГПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 14 ГПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 73 ГПК доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом (ч. 3 ст. 13, ст. 74 ГПК України).

Беручи до уваги наведені вище положення закону, враховуючи встановлені судом факти та зміст позовних вимог, суд вважає правомірними вимоги позивача щодо стягнення з відповідача 46 327,19 грн. пені, 78 225,12 грн. 3% річних та 74 898,56 грн. інфляційних втрат. У задоволенні решти позовних вимог належить відмовити.

Судові витрати згідно зі ст. 129 ГПК України підлягають покладенню на відповідача. При цьому судом враховується, що, з огляду на правомірність нарахування пені позивачем, незважаючи на зменшення судом розміру пені на 50%, судовий збір у разі зменшення судом розміру неустойки покладається на відповідача без урахування зменшення неустойки.

Керуючись ст. ст. 129, 232, 233, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з комунального підприємства "Славутське житлово-комунальне об`єднання" (30000, Хмельницька область, м. Славута, вул. Миру, 14А, ) на користь акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (01601, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, 6, ) 46 327,19 грн. пені, 78 225,12 грн. 3% річних, 74 898,56 грн. інфляційних втрат та 3 686,67 грн. витрат по сплаті судового збору.

Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

У решті позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч. ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ч. 1 ст. 256 ГПК України).

Апеляційна скарга подається до Північно-західного апеляційного господарського суду в порядку, передбаченому ст. 257 ГПК України, з урахуванням пп. 17.5 Розділу XI "Перехідні положення" ГПК України.

Повний текст рішення складений та підписаний 11.06.2021р.

Суддя А.М. Яроцький

Віддрук. у 3 прим. (усім реком. повідомл.):

1 - до справи,

2 - позивачу - 01601, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, 6;

3 - відповідачу - 30000, Хмельницька обл., м. Славута, вул. Миру, 14А.