ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

07.06.2021м. ДніпроСправа № 904/150/21
За заявою: Приватного підприємства "ТЛС", м. Дніпро

про заміну сторони виконавчого провадження

У справі:

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Інкод", м. Дніпро

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Екотех ЛК Інжиніринг", м. Дніпро

про стягнення 114 372,81 грн.

Суддя Євстигнеєва Н.М.

Представники:

Від заявника: не з`явився

Від позивача: не з`явився

Від відповідача: не з`явився

С У Т Ь С П О Р У:

24 травня 2021 року від Приватного підприємства "ТЛС" до господарського суду надійшла заява (вх. №25223/21 від 24.05.2021), якою просить замінити у сторону виконавчого провадження №65315854 стягувача (первісного кредитора) - Товариство з обмеженою відповідальністю "Інкод" на стягувача (нового кредитора) - Приватне підприємство "ТЛС", щодо виконання судового наказу, виданого Господарським судом Дніпропетровської області від 07.04.2021 по справі №904/150/21.

Заява обґрунтована тим, що відповідно до договору №1/21 про відступлення прав вимоги від 30 квітня 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Інкод" відступило шляхом продажу Приватному підприємству "ТЛС", права вимоги - права первісного кредитора в зобов`язаннях, які виникли на підставі основного договору, в тому числі на отримання 111 130,96грн основного боргу, пені у сумі 3242,81грн., а також витрати по сплаті судового збору у сумі 2 102,00 грн. сплачених по справі №904/ 150/21.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 26.05.2021 прийнято заяву Приватного підприємство "ТЛС" до розгляду та призначено її розгляд в судовому засіданні на 07.06.2021.

Копію ухвали суду від 26.05.2021 направлено рекомендованим листом з повідомленням на адреси всіх учасників справи зазначені в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: заявнику на адресу: 49010, м. Дніпро, вул. Краснопільська, 9, оф. 436; позивачу на адресу: 49010, м. Дніпро, вул. Погребняка, 25-А; відповідачу на адресу: 49100, м. Дніпро, пр-т Праці, 8.

Відтак господарський суд здійснив всі можливі заходи для належного повідомлення учасників справи про час і місце розгляду заяви про заміну сторони виконавчого провадження правонаступником. Проте, станом на час розгляду заяви поштові повідомлення про вручення поштового відправлення до суду не повернулись.

Відповідно до частини третьої статті 334 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає заяву про заміну сторони її правонаступником у десятиденний строк з дня її надходження до суду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб.

Сторони у судове засідання призначене для розгляду заяви про заміну сторони виконавчого провадження правонаступником та поновлення строку пред`явлення наказу до виконання не з`явилися, явку повноважних представників не забезпечили, про день, час, місце розгляду справи повідомлялися належним чином.

Суд, розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду заяви, -

В С Т А Н О В И В:

У січні 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Інкод" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області із позовом, яким просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Екотех ЛК Інжиніринг" заборгованість у розмірі 114 373,77 грн., з яких: основний борг у розмірі 111 130,96 грн.; пеня у розмірі 3 242,81 грн.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 09 березня 2021 року позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Інкод" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Екотех ЛК Інжиніринг" про стягнення 114 373,77 грн. задоволено повністю; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Екотех ЛК Інжиніринг" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Інкод" заборгованість у сумі 111 130 (сто одинадцять тисяч сто тридцять) грн 96 коп, пеню у сумі 3242 (три тисячі двісті сорок дві) грн 81коп, витрати по сплаті судового збору у сумі 2 102 (дві тисячі сто дві) грн 00 коп.

07 квітня 2021 року на виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 09.03.2021, яке набрало законної сили 30.03.2021 видано наказ № 904/150/21.

24 травня 2021 року від Приватного підприємства "ТЛС" до господарського суду надійшла заява, якою просить замінити у сторону виконавчого провадження №65315854 стягувача (первісного кредитора) - Товариство з обмеженою відповідальністю "Інкод" на стягувача (нового кредитора) - Приватне підприємство "ТЛС", щодо виконання судового наказу, виданого Господарським судом Дніпропетровської області від 07.04.2021 по справі №904/150/21.

Розглянувши заяву Приватного підприємства "ТЛС", дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов висновку про задоволення заяви про заміну сторони у виконавчому провадженні з наступних підстав.

Частинами 1-3 ст. 334 Господарського процесуального кодексу України передбачено. що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Суд розглядає заяву про заміну сторони її правонаступником у десятиденний строк з дня її надходження до суду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб.

За положеннями частини другої ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

Статтею 326 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

У разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником (ч.1 ст. 334 Господарського процесуального кодексу).

Статтею 52 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення юридичної особи шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідного учасника справи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в судовому процесі до вступу у справу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку правонаступник замінив. Про заміну або про відмову в заміні учасника справи його правонаступником суд постановляє ухвалу.

Процесуальне правонаступництво може здійснюватись і при заміні боржника або кредитора в зобов`язанні (статті 513, 520 Цивільного кодексу України). При цьому, згідно з Цивільним кодексом України такий договір про заміну сторони в зобов`язанні повинен бути укладений в такій же самій формі, що і первісне зобов`язання.

З матеріалів справи убачається, що 30 квітня 2021 року між ТОВ "Інкод" (Первісний кредитор) та ПП "ТЛС" (Новий кредитор) був укладений договір №1/21 відступлення права вимоги, відповідно до умов якого (п.2.1.) в порядку та на умовах, визначених в цьому договорі, первісний кредитор відступає (передає) належні йому права вимоги за основним договором, а новий кредитор приймає такі права вимоги та зобов`язується сплатити первісному кредитору за відступлені права вимоги суму коштів (а.с. 49-52).

До нового кредитора також переходять всі права на подання позовів та/або звернення до суду в іншій формі з метою захисту і здіснення прав вимог, а також права стягувача у виконавчому провадженні з примусового виконання судового рішення про стягнення коштів, право на отримання яких включається до складу прав вимог.

Пунктом 1.1 договору визначено, що боржник - це постачальник за основним договором, права вимоги до якого уступаються згідно з цим договором. Боржником є Товариство з обмеженою відповідальністю "Екотех ЛК Інжиніринг" (49100, м. Дніро, пр-т Праці, 8, ІК 40637875)

Основний договір - це договір №2 від 25.08.2020 укладений між первісним кредитором і боржником. Первісний кредитор гарантує, що до основного договору не внесено будь-які зміни і доповнення (п. 1.2 договору).

Права вимоги - це права первісного кредитора в зобов`язаннях, які виникли на підставі основного договору, в тому числі право на отримання 111 130 (сто одинадцять тисяч сто тридцять) грн. 96коп. основного боргу, пеня у розмірі 3 242 (три тисячі двісті сорок дві) грн. 81коп., а також витрати по сплаті судового збору у сумі 2 102 (дві тисячі сто дві) грн. 00коп., сплачених в справі №904/150/21.

Право на отримання 111 130 (сто одинадцять тисяч сто тридцять) грн. 96коп. основного боргу, пеня у розмірі 3 242 (три тисячі двісті сорок дві) грн. 81коп., а також витрати по сплаті судового збору у сумі 2 102 (дві тисячі сто дві) грн. 00коп., сплачених в справі №904/150/21, окрім основного договору і первинних документів, підтверджується рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 09.03.2021 у справі №904/150/21 та постановою від 30.04.2021 про відкриття виконавчого провадження №65315854 (п. 1.3 договору).

В пункті 2.2 договору визначено, що від первісного кредитора до нового кредитора права вимоги переходять в повному обсязі і на умовах, що передбачені основним договором, але не змінюється час їх виникнення щодо боржника.

Сума коштів, належна до сплати первісному кредитору, становить 2 000 (дві тисячі) гривень 00 коп. і сплачується протягом десяти днів з моменту підписання сторонами цього договору (п. 3.1.1 договору).

Згідно п. 4.1 договору права вимоги переходять від первісного кредитора до нового кредитора з моменту сплати первісному кредитору суми коштів.

Одночасно з підписанням договору кредитор зобов`язаний передати новому кредитору оригінали документів, що підтверджують права вимоги до боржника, зокрема: основний договір, первинні документи до нього, які підтверджують сплату коштів боржнику, копію рішення Господарського Дніпропетровської області від 09.03.2021 у справі №9004/150/21, постанову від 30.04.2021 про відкриття виконавчого провадження №65315854 (п. 5.1.1 договору).

За пунктом 5.1.6 договору первісний кредитор не відповідає за невиконання або неналежне виконання боржником прав вимог, які відступаються згідно з договором.

Права вимоги на момент їх передачі за цим договором є дійсними і чинними, повністю чи частково не здійсненні/реалізовані/отримані, що він має повне та нічим не обмежене право на відступлення прав вимоги до нового кредитора і що всі погодження, необхідні для передання прав вимоги новому кредитору, були отримані належним чином до дати укладання цього договору (п. 6.4.1 договору).

У випадку несвоєчасного виконання новим кредитором своїх договірних зобовязань, визначених п. 3.1.1 даного договору, він сплачує первісному кредитору пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми боргу за кожний день прострочення (п. 7.2 договору).

Відповідно до п. 8.1 договору цей договір набуває чинності та всі права та обов`язки сторін за цим договором набувають повної юридичної сили в день його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення печатками сторін. Даний договір діє до моменту належного виконання сторонами взятих на себе зобов`язань за цим договором (п. 8.2 договору).

ПП "ТЛС" перерахувало на розрахунковий рахунок ТОВ "Інкод" грошові кошти у розмірі 2 000,00грн., що підтверджується платіжним дорученням №1479 від 07.05.2021.

09 травня 2021 року на виконання умов договору ТОВ "Інкод" направило на адресу боржника повідомлення про відступлення права вимоги від 30.04.2021 разом із копією договору про відступлення права вимоги №1/21 від 30.04.2021 (а.с. 54).

Фактичне виконання Новим кредитором грошових зобов`язань за відступлення права вимоги за договором є визначальним для заміни сторони у виконавчому провадженні, оскільки за частиною першою статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 17.01.2020 у справі №916/2286/16.

Можливість відступлення права вимоги є властивістю суб`єктивного зобов`язального права.

У постановах Верховного Суду України від 05.07.2017 у справах №6-459цс-17, №752/8842/14-ц та Верховного Суду від 26.09.2018 у справі №756/9788/15-ц викладено такий правовий висновок:

"Відповідно до пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні, яке виникло на підставі правочину, що підлягає державній реєстрації, має бути зареєстрований в порядку, встановленому для реєстрації цього правочину, якщо інше не встановлено законом (стаття 513 ЦК України).

Статтею 514 ЦК України визначено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Отже, згідно з нормами чинного законодавства відступлення права вимоги може здійснюватися тільки відносно дійсної вимоги, що існувала на момент переходу цих прав.

Межі обсягу прав, що переходять до нового кредитора, можуть встановлюватися законом і договором, на підставі якого здійснюється перехід права. Обсяг і зміст прав, які переходять до нового кредитора є істотними умовами цього договору.".

Зі змісту норм Цивільного кодексу випливає, що за загальним правилом, будь-яке зобов`язальне право вимоги може бути відступлене кредитором іншій особі; недопустимість відступлення права вимоги в силу сутності зобов`язання або через пряму заборону закону є винятком.

Обмеження щодо заміни кредитора у зобов`язанні може бути встановлено договором або законом (ч. 3 ст. 512 ЦК). Зазвичай такі обмеження спрямовані на усунення ризиків, пов`язаних із переходом прав вимоги до іншої особи, яка не є стороною за первісним договором.

Цивільний кодекс встановлює загальне правило про принципову можливість переходу права кредитора від однієї особи до іншої як в порядку загального (універсального) правонаступництва, так і в порядку правонаступництва в окремому правовідношенні (сингулярного правонаступництва). В ч. 1 ст. 512 ЦК України ці види правонаступництва розглядаються як самостійні підстави заміни кредитора у зобов`язанні. Отже, заміна кредитора у зобов`язанні є родовим поняттям щодо передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

При цьому слід брати до уваги те, що в ЦК України термін "зобов`язання" вживається в різних значеннях і не збігається змістовно з поняттям "договір".

Вiдповiдно до частини першої, пункту 1 частини другої статті 11, частин першої та другої статті 509 ЦК України цивiльнi права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогiєю породжують цивiльнi права та обов`язки. До підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, належать договори та iншi правочини. Зобов`язанням є правовiдношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися вiд певної дiї, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Зобов`язання повинно виконуватися належним чином вiдповiдно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших aктiв цивільного законодавства, а за вiдсутноcтi таких умов та вимог цього Кодексу, інших aктiв цивільного законодавства - вiдповiдно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із частиною першою статті 177 Цивільного кодексу України об`єктами цивільних прав є, зокрема, речі, у тому числі гроші.

Дозволяючи заміну сторони (як універсальне, так і сингулярне правонаступництво) на стадії виконавчого провадження у встановленому порядку, законодавець визнає, що вона як така не суперечить публічним інтересам у сфері судочинства та приватним інтересам сторін.

Правова оцінка законності відступлення права вимоги на стадії виконання судового рішення про стягнення грошей має ґрунтуватися на тому, що: будь-які ризики для боржника, пов`язані із відступленням права вимоги за грошовим зобов`язанням та стягненням відповідних сум як санкцій за його порушення, відсутні, оскільки вимога є безспірною в силу рішення суду, що набрало законної сили; обмеження права кредитора на вільне розпорядження своїм безспірним правом вимоги в статусі стягувача у публічно-правових відносинах виконавчого провадження не відповідає вимогам справедливості, розумності та добросовісності, які в зобов`язальному праві відіграють першорядне значення, що прямо випливає зі змісту ч. 3 ст. 509 ЦК України.

Згідно зі ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Воля боржника за грошовим зобов`язанням на стадії застосування до нього заходів примусового виконання (наприклад, у вигляді арешту, примусового стягнення належних боржникові грошових сум та їх зарахування державним виконавцем на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби) не має будь-якого юридичного значення. В ситуації, коли відбувається фактичне виконання обов`язку боржника у примусовому порядку, боржник не має і не може мати суб`єктивного права або інтересу щодо грошових сум, присуджених для сплати на користь кредитора. У випадку, коли судовим рішенням підтверджено наявність боргу і державною виконавчою службою здійснюються відповідні дії, кредитор наділяється правом використати публічно-правовий інститут (виконавче провадження) для реального відновлення його порушеного права. Оскільки на стадії примусового виконання судового рішення до боржника застосовуються заходи юридичної відповідальності, отже, навіть теоретично волевиявлення (згода) боржника щодо переходу прав кредитора у грошовому зобов`язанні до іншої особи (якщо це і передбачено умовами договору) не може вплинути на виконання судового рішення на користь нового стягувача (цесіонарія).

Таким чином, беручи до уваги, що у Цивільному кодексу України закріплено загальне правило про те, що зобов`язальне право вимоги як самостійна майнова цінність може вільно передаватися кредитором іншій особі. Будь-яке майнове право (право вимоги) може бути відступленим, якщо законом не встановлено відповідну заборону, або якщо воно не має нерозривного зв`язку із особою кредитора. Обмеження щодо заміни кредитора у зобов`язанні (у вигляді згоди боржника на заміну кредитора у зобов`язанні) може бути встановлено договором з метою усунення ризиків, пов`язаних із переходом прав вимоги до іншої особи, яка не є стороною за первісним договором. Право вимоги за грошовим зобов`язанням є в принципі оборотоздатним, не має нерозривного зв`язку із особою кредитора, і його відступлення іншій особі не підпадає під заборону, встановлену ст. 515 Цивільного кодексу України, а саме у зобов`язаннях, нерозривно пов`язаних з особою кредитора, зокрема у зобов`язаннях про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю Договірні обмеження щодо відступлення права вимоги за грошовим зобов`язанням мають розглядатися з точки зору справедливості, розумності та добросовісності як загальних засад цивільного законодавства (ст. 3 ЦК) та конкретних обставин справи.

Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін договору, тому заміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається, на стадії виконання судового рішення не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин.

Щодо досліджуваної справи, то докази виконання рішення господарського суду в матеріалах останньої відсутні.

З урахуванням положень наведених норм та вищезазначених обставин справи господарський суд дійшов висновку про наявність підстав для заміни стягувача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Інкод" на правонаступника - Приватне підприємство "ТЛС".

З урахуванням викладеного, заява Приватного підприємства "ТЛС" про заміну сторони виконавчого провадження підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись статтями 234, 334 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву Приватного підприємства "ТЛС" про заміну сторони виконавчого провадження - задовольнити у повному обсязі.

Замінити сторону виконавчого провадження стягувача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Інкод" (49010, м. Дніпро, вул. Погребняка, 25-А, ідентифікаційний код 36441824) на його правонаступника Приватне підприємство "ТЛС" (49010, м. Дніпро, вул. Краснопільська, 9, оф. 436; ідентифікаційний код 35985000) у виконавчому провадженні №65315854 з примусового виконання наказу Господарського суду Дніпропетровської області від 17.04.2021 №904/150/21 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Екотех ЛК Інжиніринг" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Інкод" заборгованості у сумі 111 130 (сто одинадцять тисяч сто тридцять) грн 96 коп, пені у сумі 3242 (три тисячі двісті сорок дві) грн 81коп, витрат по сплаті судового збору у сумі 2 102 (дві тисячі сто дві) грн 00 коп.

Ухвала господарського суду набирає законної сили з моменту її прийняття 07.06.2021 та може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Н.М. Євстигнеєва