ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.06.2021м. ДніпроСправа № 904/2526/21

За позовом Державного підприємства "Національний цирк України"

до Державного підприємства "Криворізький державний цирк"

про стягнення заборгованості та фінансових санкцій (пені)

Суддя Юзіков С.Г.

Без участі представників сторін

СУТЬ СПОРУ:

Позивач просить стягнути з Відповідача 297 723,26 грн., з яких: 221 669,40 грн. - боргу за Договором № 20 від 06.03.2019, 76 053,86 грн. - пені за порушення строку оплати.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 22.03.2021 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників за наявними в матеріалах справи документами. Заперечень щодо порядку розгляду справи від сторін не надходило. Судом зобов`язано: Відповідача, протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі, надати відзив на позовну заява; Позивача, протягом 5 днів з дня одержання відзиву, надати відповідь на відзив.

Ухвалою суду від 01.04.2021 позовну заяву залишено без руху, Позивача зобов`язано надати докази відправлення копії позовної заяви з додатками на адресу Відповідача, а саме: опис вкладення в цінний лист та фіскальний чек; надати підтвердження наявності у Позивача або іншої особи оригіналів письмових доказів, копії яких додано до позовної заяви.

Від Позивача надійшли докази на виконання вимог суду, викладених в ухвалі від 01.04.2021, зокрема, Позивач надав докази відправлення копії позовної заяви з додатками на адресу Відповідача та підтвердження наявності у Позивача та Відповідача оригіналів письмових доказів, копії яких додано до позовної заяви.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 21.04.2021р. продовжено розгляд справи №904/2526/21 в порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідач позов заперечує, посилаючись на те, що виконав умови Договору та за підписаними актами виконаних робіт (наданих послуг) сплатив Позивачеві у повному обсязі обумовлені розділом 3 Договору кошти, що не заперечується Позивачем. Щодо відшкодування вартості кормів, то умови Договору щодо фінансових взаємовідносин між сторонами (розділ 3) не регулюють питання щодо відшкодування вартості кормів для тварин номеру (атракціону) та не містять конкретної суми такого відшкодування. Більш того, вимоги п. 3.7. Договору відносно строку остаточних розрахунків між сторонами, які проводяться не пізніше 30.06.2019, також застосовуються до оплати за кожну виставу (надану послугу), порядок якої передбачено п. 3.1. 3.7. Договору, а як зазначалось, кошти за проведені вистави (надані послуги) Відповідач сплатив у повному обсязі. Відповідач погодився, що дійсно, п. 2.1.5. Договору передбачено, обов`язок Замовника відшкодувати вартість кормів для тварин номеру (атракціону) у відповідності з виставленими рахунками та встановленими нормами харчування тварин на період гастролей до дня відправки та на час переїзду до іншого місця роботи, але не менше, ніж на 6 днів. Однак, Договір не містить достеменного переліку тварин номеру, корм для яких Відповідач зобов`язаний відшкодувати, об`єми, суми та строки такого відшкодування. Відповідачеві достеменно не відомо чи годував тварин Позивач за час роботи програми саме у тому грошовому розмірі та в тій кількості (добовій нормі), яку зазначає у акті та виставленому рахунку. Більш того, "Відомість розрахунок", яка долучена до позову, не погоджувалась з Відповідачем та підписана лише 3 посадовими особами (в.о. генерального директора, головний бухгалтер, бухгалтер) ДП "НАЦІОНАЛЬНИЙ ЦИРК УКРАЇНИ". Відомість не підписана з боку Відповідача, а відтак, сторонами Договору не погоджена добова норма, кількість днів годування, норма видачі та, найголовніше, вартість корму для тварин номеру. Так як Договором не були погоджені істотні умови в частині відшкодування вартості кормів для тварин, а всі погоджені Договором фінансові зобов`язання повністю виконані Відповідачем, останній просив надати йому підтвердження того, що Позивач дійсно витратив кошти на годування тварин у тому обсязі, кількості товару та на вказану вартість закупівлі, а також просив підтвердити первинними документами придбання корму для годування тварин за ціною, зазначеній в долученій до позову відомості. Жодні документи погодження щодо кількості та вартості годування сторонами не підписувались. Жодні підтвердження в частині первинної закупівлі їжі, витрачених коштів, годування у передбаченому рахунком обсязі Позивач категорично не надає, через що виник спір між сторонами. Більш того, долучені акти №1, №2 від виконавця підписані ОСОБА_1 , підтвердження повноважень на підписання акту якої у Відповідача відсутні.

Також Відповідач посилається на те, що товар передбачений ДК 021:20-2 М`ясо (яловичина та телятина, свіжа чи охолоджена, у тушах, напівтушах і чвертках, субпродукти, кури) Позивач на 2019 рік закуповує за державні кошти. Таким чином, вартість корму для тварин Позивачу вже відшкодована за рахунок коштів Державного бюджету України та плану асигнувань, плану використання бюджетних коштів. Оскільки сторонами не підписані істотні умови щодо відшкодування вартості годування тварин, вказане свідчить про відсутність вільного волевиявлення та про відсутність наслідків та правових підстав для задоволення позовних вимог. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України до вимог про стягнення неустойки (як штрафу, так і пені) застосовується позовна давність в один рік. Отже, з огляду на те, що нарахування господарських санкцій припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконаним, то позовна давність спливає через рік від дня, за який нараховано санкцію. Як вже зазначалось, Відповідач у повному обсязі виконав умови укладеного Договору та на підставі підписаних актів виконаних робіт (наданих послуг) сплатив Позивачеві обумовлені розділом 3 Договору кошти. Кошти сплачені та строки зобов`язання не порушено. Вимоги п. 3.7. Договору відносно строку остаточних розрахунків між сторонами, які проводяться не пізніше 30.06.2019, застосовуються до оплати за кожну виставу (надану послугу), розрахунок за якими здійснено. У будь-якому разі, Позивач порушив строки нарахування штрафних санкцій та пропустив строк позовної давності.

Позивач у відповіді на відзив вказав, що на Актах №1, №2 здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 23.06.2019 наявні підписи та печатки генерального директора ДП "Національний цирк України" та директора ДП "Криворізький державний цирк". Підписи обох керівників і засвідчують обов`язок Відповідача відшкодувати вартість кормів для тварин номеру (атракціону) у розмірах 33 732,30 грн. з ПДВ та 221 669, 40 грн. з ПДВ відповідно. Зобов`язання за Актом №1 здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 23.06.2019 Відповідач виконав. Зобов`язання за Актом №2 здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 23.06.2019 залишаються невиконаними. Тому твердження Відповідача про те, що вказані правочини підписані особами без належних повноважень, не відповідають обставинам справи.

Також Позивач повідомив, що Міністерство культури та інформаційної політики України це уповноважений орган управління обох підприємств (Позивача та Відповідача). Міністерство не виступає суб`єктом господарських правовідносин за Договором №20 від 06.03.2019. По-перше, Міністерство культури та інформаційної політики України, як розпорядник бюджетних коштів дійсно надає фінансову підтримку державному підприємству "Національний цирк України" на утримання циркових тварин (придбання продуктів харчування) за рахунок коштів Державного бюджету України. Однак, вказана фінансова підтримка є додатковим заходом забезпечення цирковим тваринам належних умов утримання і харчування. Основні надходження, що забезпечують харчування циркових тварин, - це доходи від основної і гастрольної діяльності, а також інших господарських операцій Позивача. Крім того, зазначена фінансова підтримка Міністерства поширюється лише на період, коли підприємство не може отримувати доходи від гастрольної діяльності, щоб забезпечити належні умови утримання циркових тварин. Договір №14 Про закупівлю товарів від 06.02.2019 (закупівля м`яса для циркових тварин), на який посилається Відповідач у своєму відзиві, підтверджує, що бюджетними коштами оплачується лише 27,75% річної кількості м`яса для тварин Атракціону, а саме: у п. 6.1. Договору передбачено, що Замовник оплачує товар за рахунок власних коштів підприємства і лише частина з них 720 000,00 грн., з ПДВ, покривається за рахунок коштів Державного бюджету України. Інші продукти харчування для тварин Атракціону "Леви, тигри" (яйця, сир, молоко, риба, тощо) оплачується виключно власними коштами Позивача коштами отриманими від ведення господарської діяльності.

Крім цього, Позивач посилається на те, що Відповідач не покладав виконання зобов`язань за спірним Договором на іншу особу і, зокрема, на Міністерство культури та інформаційної політики України. Відповідач не надав жодних доказів чи навіть тверджень про перехід зобов`язань за спірним Договором до Міністерства культури та інформаційної політики України. Згідно зі ст. 528 ЦК України до особи, яка оплатила борг, переходять права кредитора зобов`язанні і застосовуються положення ст. 512-519 ЦК України. Однак, не має жодних підтверджень, що Відповідач тепер є боржником Міністерства культури та інформаційної політики України за Договором №20 від 06.03.2019. Відповідно до ст. 513 ЦК України правочин щодо зміни кредитора у зобов`язанні (у спірному договорі №20 від 06.03.2019) вчиняється у тій же (письмовій) формі, що і спірний договір. Проте, не відбулось жодних подій та не існує жодного правочину, що вказують на зміну кредитора за Договором №20 від 06.03.2019.

Відносно строків позовної давності Позивач зазначив, що згідно зі ст. 256 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права. Договором №20 від 06.03.2019 не встановлений строк оплати пені за порушення фінансових зобов`язань. Згідно з ч. 2 ст. 530 ЦК України якщо строк (термін) виконання зобов`язання не встановлений, то воно має бути виконаним у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги. Вимога (претензія №282 від 16.07.2020) щодо оплати пені була направлена Відповідачеві поштою. Строк позовної давності з оплати пені починається через сім днів після того, як Відповідач отримав вказану претензію.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши подані сторонами докази, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

06.03.2019 сторонами укладено Договір №20 (далі Договір), за п.1.1. якого Замовник (Відповідач) запрошує, а Виконавець (Позивач) направляє для роботи в цирковій програмі, організованій Замовником на манежі ДП "Криворізький державний цирк" "Атракціон "Леви, тигри" п/к ОСОБА_2 в період з 27 квітня 2019 року по 16 червня 2019 року. Початок репетицій (роботи) "Атракціону "Леви, тигри" з 22.04.2019р.

Загальна кількість учасників гастролей: 5 осіб, загальна кількість тварин 10 голів.

Пунктом 2.1.5. Договору визначено, що Замовник бере на себе зобов`язання відшкодувати вартість кормів для тварин номеру (атракціону) у відповідності з виставленими рахунками та встановленими нормами харчування тварин на період гастролей до дня відправки та на час переїзду до іншого місця роботи, але не менше, ніж на 6 днів.

Відповідно до п.3.1. Договору за кожну виставу Замовник гарантує перерахувати на розрахунковий рахунок Виконавця 9 600 грн., в тому числі ПДВ 1 600 грн.

Загальна вартість Договору визначається множенням кількості проведених циркових вистав, за участю циркового номеру (атракціону) Виконавця, у період з 27.04.2019 по 16.06.2019, на вартість однієї вистави (п.3.2. Договору).

Згідно з п.3.3. Договору оплата за наданий цирковий номер здійснюється Замовником під час дії Договору в національній валюті України на розрахунковий рахунок Виконавця шляхом попередньої оплати або після проведення однієї вистави.

Пунктом 3.4. Договору визначено, що не пізніше 30 квітня 2019 року Сторони підписують акт виконаних робіт (надання послуг) про кількість фактично проведених вистав і вартість наданих послуг за квітень 2019 року, не пізніше 31 травня 2019 року за травень 2019 року, не пізніше 30 червня 2019 року за червень 2019 року (за весь період гастролей).

Остаточні розрахунки між Сторонами проводяться не пізніше 30.06.2019 року (п.3.7. Договору).

Відповідно до п.4.2. Договору у випадку порушення Замовником п.3.7., останній сплачує Виконавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми боргу, за кожен день прострочення платежу.

Пунктом 5.1. Договору встановлено, що цей Договір набуває чинності з моменту підписання його обома Сторонами і діє до повного виконання Сторонами своїх зобов`язань.

Позивач надав, а Відповідач прийняв послуги на загальну суму 144 000,00 грн., що підтверджується наступними Актами наданих послуг: №1 від 30.04.2019 на суму 19 200,00 грн., №2 від 31.05.2019 на суму 67 200,00 грн., №3 від 16.06.2019 на суму 57 600,00 грн.

За даними Позивача, Відповідач оплатив Позивачеві вартість наданих послуг, але не у повному обсязі відшкодував вартість кормів для тварин. Вартість кормів визначена: Актом здачі-прийняття робіт (надання послуг) №1 від 23.06.2019 на суму 33 732,30 грн., у тому числі ПДВ 5 622,05 грн. (про відшкодування витрат за харчування тварин), рахунком №24 від 23.06.2019 на суму 33 732,30 грн. з урахуванням ПДВ 5 622,05 грн. "Відшкодування за послуги по годуванню тварин атракціону "Леви та тигри" п/к М. Козирєва в період з 22.04.2019 по 30.04.2019; Актом здачі-прийняття робіт (надання послуг) №2 від 23.06.2019 на суму 221 669,40 грн. з урахуванням ПДВ 36 944,90 грн. про відшкодування витрат за харчування тварин, рахунком №25 від 23.06.2019 на суму 221 669,40 грн. з урахуванням ПДВ 36 944,90 грн., "Відшкодування за послуги по годуванню тварин атракціону "Леви та тигри" п/к М. Козирєва в період з 01.05.2019 по 22.06.2019. Обидва акти підписані представниками (керівниками) сторін.

Позивач повідомив, що Відповідач відшкодував витрати на харчування тварин "Атракціону "Леви та тигри" п/к М. Козирєва лише на суму 33 732,30 грн. з урахуванням ПДВ 5 622,05 грн., що підтверджується зведеною банківською випискою №348. У зв`язку з невиконанням Відповідачем зобов`язання з оплати рахунку №25 від 23.06.2019 на суму 221 669,40 грн. з урахуванням ПДВ 36 944,90 грн., "Відшкодування за послуги по годуванню тварин атракціону "Леви та тигри" п/к М. Козирєва в період з 01.05.2019 по 22.06.2019 та Акту здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 23.06.2019 за Відповідачем обліковується заборгованість у розмірі 221 669,40 грн. з ПДВ.

З метою досудового врегулювання спору, Позивачем направлялися Відповідачеві претензії (№506 від 17.12.2020 та №282 від 16.07.2020), які Відповідач залишив без відповіді та задоволення.

З посиланням на п. 4.2. Договору, на прострочений борг Відповідача Позивач нарахував пеню у розмірі 76 053,86 грн. за період з 01.07.2019 по 28.02.2021 включно.

Наведені обставини стали причиною звернення Позивачем з позовом та є предметом спору у даній справі.

Предметом доказування у даній справі є: факт виконання робіт (надання послуг), наявність боргу, підстав для відшкодування Відповідачем витрат на годування тварин, обґрунтованість нарахування основного боргу і пені.

Відносини, що виникли між сторонами у справі на підставі Договору, є господарськими зобов`язаннями, тому, згідно зі ст. 4, 173-175 і ч. 1 ст. 193 ГК України, до цих відносин мають застосовуватися відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

За договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання (ст.901 ЦК України).

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (ч. 1 ст. 903 ЦК України).

Статтею 193 ГК України визначено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону та інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його не виконання або виконання з порушенням умов, які визначені змістом зобов`язання.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно зі ст. 216-217, 230-231 ГК України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання, шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Статтею 611 ЦК України встановлено, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом

Нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано (ч.6 ст. 232 ГК України).

Згідно зі ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У ст. 76, 77 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 78, 79 ГПК України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно зі ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідач позов заперечує з викладених у відзиві підстав.

Перевіривши доводи сторін, беручи до уваги надані сторонами докази, суд приймає позицію Позивача в частині стягнення основного боргу та не погоджується з доводами Позивача в частині правомірності стягнення пені.

Так, 06.03.2019 сторонами укладено Договір №20, за яким, Позивач надав а Відповідач прийняв роботи (послуги), що підтверджується підписаними обома сторонами Актами надання послуг: №1 від 30.04.2019 на суму 19 200,00 грн., №2 від 31.05.2019 на суму 67 200,00 грн., №3 від 16.06.2019 на суму 57 600,00 грн.

Наведені послуги Відповідач оплатив повністю, що підтверджується банківською випискою №348.

У той же час, п. 2.1.5. Договору визначено, що Замовник бере на себе зобов`язання відшкодувати вартість кормів для тварин номеру (атракціону) у відповідності з виставленими рахунками та встановленими нормами харчування тварин на період гастролей до дня відправки та на час переїзду до іншого місця роботи, але не менше, ніж на 6 днів.

Позивач надав Відповідачеві Акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) №1 від 23.06.2019 на суму 33 732,30 грн., рахунок №24 від 23.06.2019 на суму 33 732,30 грн. "Відшкодування за послуги по годуванню тварин атракціону "Леви та тигри" п/к М. Козирєва в період з 22.04.2019 по 30.04.2019, Акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) №2 від 23.06.2019 на суму 221 669,40 грн., рахунком №25 від 23.06.2019 на суму 221 669,40 грн. "Відшкодування за послуги по годуванню тварин атракціону "Леви та тигри" п/к М. Козирєва в період з 01.05.2019 по 22.06.2019.

Наведені акти підписані представниками сторін: від Позивача - Новосьоловою М.Б., від імені Відповідача директором підприємства Хлібосоловим І.О., також ці акти затверджені керівниками підприємств, відповідно, ОСОБА_3 та Хлібосоловим І.О., підписи представників скріплені печатками підприємств.

За таких обставин, твердження Відповідача про те, що Акти №1 та №2 від 23.06.2019 здачі-прийняття робіт (послуг) не можуть бути належними доказами прийняття Відповідачем послуг за Договором, оскільки від імені Позивача (виконавця) підписані Новосьоловою М.Б., підтвердження повноважень якої на підписання документів у Відповідача відсутні, судом не приймаються, оскільки дії представника Позивача Новосьолової М.Б. схвалені (затверджені) керівником підприємства - Корнієнко В.В. на тих ж документах (Актах).

При цьому, Відповідач не ставить під сумнів наявність достатніх повноважень у підписанта з його сторони.

Відповідно до ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити, якщо інше не передбачено окремими законодавчими актами України: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Також суд бере до уваги, що Відповідач частково відшкодував витрати на годування тварин, оплативши рахунок Позивача №24 від 23.06.2019 на суму 33 732,30 грн. "Відшкодування за послуги по годуванню тварин атракціону "Леви та тигри" п/к М. Козирєва в період з 22.04.2019 по 30.04.2019, виставлений Позивачем Відповідачеві на підставі Акту здачі-приймання виконаних робіт (наданих послуг) №1 від 23.06.2019 на суму 33 732,30 грн.

Відповідно до ст. 241 ЦК України правочин, вчинений представником з перевищенням повноважень, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки особи, яку він представляє, лише у разі наступного схвалення правочину цією особою. Правочин вважається схваленим зокрема у разі, якщо особа, яку він представляє, вчинила дії, що свідчать про прийняття його до виконання.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, а також те, що Відповідач своїми діями фактично погодив та визнав факт надання Позивачем послуг та правомірність нарахування останнім сум до відшкодування витрат на харчування тварин, суд не приймає заперечення Відповідача з приводу відсутності повноважень у особи, що підписала спірні Акти, як підставу для відмови у задоволенні позовних вимог та не прийнятті спірних таких Актів судом у якості доказів.

Посилання Відповідача на те, що Позивачеві відшкодовуються Міністерством культури та інформаційної політики України понесені ним витрати на годування тварин не звільняє Відповідача від взятих на себе зобов`язань за Договором №20 від 06.03.2019. Докази переведення боргу з Відповідача на Міністерство культури та інформаційної політики України в матеріалах справи відсутні, як і будь-які додаткові угоди чи Договори, які б свідчили про заміну сторони у даному зобов`язанні. До того ж, Відповідач не спростував позицію Позивача про часткове фінансування Міністерством культури та інформаційної політики України витрат на годування тварин, а також не довів, що фінансування Міністерством культури та інформаційної політики України витрат Позивача на годування тварин впливає на виконання договірних зобов`язань учасників господарських відносин (Позивача з Відповідачем) за спірним Договором.

Перевіривши розрахунки Позивача в частині нарахування основного боргу, суд визнає їх обґрунтованими та підтвердженими матеріалами справи.

Відповідач у відзиві заявив про пропуск Позивачем строків позовної давності щодо пені.

Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (ст. 256 ЦК України).

Позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог: про стягнення неустойки (штрафу, пені) (ч. 2 ст. 257 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано (ч.6 ст. 232 ГК України).

Заперечення Позивача на заяву про застосування позовної давності судом не приймаються, оскільки, як вбачається з умов спірного Договору, сторони погодили, що остаточні розрахунки Сторонами проводяться не пізніше 30.06.2019 року (п.3.7. Договору). Тобто, умовами Договору чітко визначено строк оплати 30.06.2019, а, отже, прострочення зобов`язання почалося з 01.07.2019, як і нараховує Позивач.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, беручи до уваги норми чинного законодавства, суд вважає, що Позивач не отримавши у встановлений Договором строк відшкодування витрат на годування тварин був обізнаний про порушення Відповідачем умов Договору, а отже строк позовної давності починається з 01.07.2019.

Позивач звернувся з позовом до суду 10.03.2021, тобто з пропуском строку позовної давності щодо стягнення пені.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково, до стягнення з Відповідача належать 221 669,40 грн. основного боргу, решта вимог не підлягають задоволенню.

Згідно зі ст. 129 ГПК України господарські витрати у справі слід покласти на сторін пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. 2, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241,247 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов Державного підприємства "Національний цирк України" до Державного підприємства "Криворізький державний цирк" задовольнити частково.

Стягнути з Державного підприємства "Криворізький державний цирк", 50027, м. Кривий Ріг, вул. В. Матусевича, 10 (код 02174170) на користь Державного підприємства "Національний цирк України", 01135, м. Київ, пл. Перемоги, 2 (код 02174618) 221 669,40 грн. основного боргу, 3 325,04 грн. судового збору.

У решті позову відмовити.

Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складене 10.06.2021

Суддя С.Г. Юзіков