Господарський суд
Житомирської області
______________________________________________________________________
_____________________________________________________________________________
УХВАЛА

"07" червня 2021 р. м. Житомир Справа № 906/904/16

Господарський суд Житомирської області у складі судді Костриці О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали скарги ОСОБА_1 від 25.04.2021 (вх. № 02-20/141/21) на дії державного виконавця у межах справи №906/904/16 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Староолександрівка" (Житомирська область, Пулинський район, с. Стара Олександрівка),

за участю учасників судового процесу:

- від скаржника: не з`явився;

- від відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрально - Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) - не з`явився;

- від стягувача (ТОВ "Фінансова компанія "Фаворіт") - не з`явився,

ВСТАНОВИВ:

у провадженні Господарського суду Житомирської області перебуває справа про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Староолександрівка" (далі - ТОВ "Староолександрівка").

05.05.2021 до господарського суду надійшла скарга ОСОБА_1 (далі - скаржник, ОСОБА_1 ) від 25.04.2021 (вх. № 02-20/141/21) на дії державного виконавця (т. 24 а.с. 76-86). Згідно відбитку штемпеля на вказаному конверті вказану скаргу було надіслано до суду 26.04.2021 (т. 24 а.с. 86).

У вказаній скарзі ОСОБА_1 заявлено наступні вимоги:

- поновити строк на звернення зі скаргою на дії старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Дідківського А.С.;

- витребувати з відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) для огляду в судовому засіданні матеріали виконавчого провадження №59180158;

- визнати незаконними дії старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Дідківського А.С. щодо накладення та відмови зняти арешт з коштів, які знаходяться на розрахунковому рахунку для соціальних виплат № НОМЕР_1 в Акціонерному товаристві "Державний ощадний банк України";

- зобов`язати старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Дідківського А.С. зняти арешт з коштів, які знаходились, знаходяться чи знаходитимуться в майбутньому на рахунку для соціальних виплат № НОМЕР_1 в Акціонерному товаристві "Державний ощадний банк України";

- зобов`язати старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Дідківського А.С. вжити заходів до повернення коштів знятих та перерахованих за розпорядженням №59180158 відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) з розрахункового рахунку № НОМЕР_2 , призначеного для соціальних виплат на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фаворіт".

Скаржником, обґрунтовуючи вказану скаргу, зазначено, що у межах виконавчого провадження № 59180158 накладено арешт на її майно та кошти. Про це скаржник дізналася, коли під час намагання перерахувати або зняти готівку на придбання ліків з соціального рахунку № НОМЕР_1 , призначеного для отримання соціальної допомоги та благодійних внесків на лікування доньки ОСОБА_2 , було виявлено неможливість здійснення вказаних дій через накладення арешту (з усного повідомлення працівників банку).

19.03.2021 представником ОСОБА_1 адвокатом Галагуз В.В. подано заяву з проханням зняти арешт з коштів, які знаходились, знаходяться чи знаходитимуться в майбутньому на рахунку для соціальних виплат № НОМЕР_1 ; вжити заходи до повернення знятих з рахунку коштів.

Листом відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) від 29.03.2021 № 3.3/6185 відмовлено у знятті арешту та вжитті заходів до повернення знятих коштів, оскільки заявником не надано доказів, що вказаний рахунок є соціальним.

23.04.2021 представник ОСОБА_1 адвокат Галагуз В.В. ознайомився з матеріалами виконавчого провадження, зробив фотокопії постанов про накладення арешту на кошти ОСОБА_1 .

На думку скаржника, державним виконавцем не вжито заходів з метою з`ясування питання природи коштів, які знаходяться на рахунках в банківських установах. Після отримання заяви ОСОБА_1 про зняття арешту з коштів, які знаходяться на банківському рахунку, державний виконавець, не дивлячись на вказівку в довідці АТ "Державний ощадний банк України" про надходження на даний рахунок соціальних виплат та відомостей про рух коштів по рахунку, не вжив заходів до зняття арешту з вказаних коштів, упереджено вважаючи, що рахунок не є соціальним, тим самим позбавив хвору дитину можливості отримувати лікування.

Постанова про арешт коштів боржника від 19.02.2021 не направлялась ОСОБА_1 , а її представник адвокат Галагуз В.В. ознайомився з нею лише після ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження 23.04.2021. Про наявність арешту ОСОБА_1 в усному порядку дізналася від працівника банку. Після звернення з заявою до відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції м. Хмельницький) про зняття арешту, представник ОСОБА_1 адвокат Галагуз В.В. у поштовій скриньці 16.04.2021 знайшов конверт з надісланим простою кореспонденцією листом про відмову у знятті арешту та вжитті заходів до повернення знятих коштів.

Скаргу до суду подано в межах 10 днів після отримання відмови у знятті арешту та ознайомлення 23.04.2021 з матеріалами виконавчого провадження.

Ухвалою господарського суду від 06.05.2021 прийнято скаргу ОСОБА_1 від 25.04.2021 (вх. № 02-20/141/21) на дії державного виконавця та призначено її до розгляду в судовому засіданні 17.05.2021 об 11:00 год (т. 24 а.с. 96-97).

14.05.2021 до господарського суду надійшли письмові пояснення відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) від 14.05.2021 № 3.3/8504 з доданими матеріалами виконавчого провадження № 59180158. У письмових поясненнях зазначено про необхідність відмовити у задоволенні скарги (т. 24 а.с. 117-245, т. 25 а.с. 1-247, т. 26 а.с. 1-133).

14.05.2021 до господарського суду надійшли пояснення Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фаворіт" від 14.05.2021 № 20210514-1 по суті вимог скарги з додатками у яких зазначено про необхідність відмовити у задоволенні скарги. (т. 26 а.с. 151-168).

Ухвалою господарського суду від 17.05.2021 відкладено розгляд скарги ОСОБА_1 від 25.04.2021 (вх. № 02-20/141/21) на дії державного виконавця на 07.06.2021 об 11:00 год; витребувано у відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України", ОСОБА_1 докази (т. 26 а.с. 187-189).

26.05.2021 до господарського суду від відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) надійшли письмові пояснення від 26.05.2021 № 3.3/9274 з доданими документами.

27.05.2021 на електронну пошту та 01.06.2021 поштовою кореспонденцією до господарського суду надійшли пояснення Бердичівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

Представники ОСОБА_1 , відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції м. Хмельницький) та Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фаворіт" у судове засідання 07.06.2021 не з`явилися, хоча про час та місце судового засідання повідомлені своєчасно та відповідно до вимог Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

Суд враховує, що за приписами частини 1 статті 9 ГПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (частина 1 статті 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Враховуючи наведене, господарський суд зазначає, що сторони не були позбавлені права та можливості ознайомитись, зокрема, з ухвалою від 17.05.2021 у Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Згідно із частиною 1 статті 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Враховуючи положення статтей 13, 74 ГПК України, якими в господарському судочинстві реалізовано конституційний принцип змагальності судового процесу, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та заперечень та здійснені всі необхідні дії для забезпечення сторонами реалізації своїх процесуальних прав.

Положеннями ГПК України встановлено скорочений десятиденний строк для розгляду скарги.

Неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду (частина 2 статті 342 ГПК України).

За викладених обставин, неявка сторін не перешкоджає розгляду скарги ОСОБА_1 від 25.04.2021 (вх. № 02-20/141/21) на дії державного виконавця за наявними матеріалами.

Розглянувши документи і матеріали, подані скаржником, з`ясувавши обставини на які учасники посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши докази у справі, господарський суд прийшов до висновку: скаргу ОСОБА_1 від 25.04.2021 (вх. № 02-20/141/21) на дії державного виконавця залишити без розгляду з огляду на наступне.

Ухвалою господарського суду від 23.04.2019 у справі № 906/904/16 заяву ліквідатора ТОВ "Староолександрівка" Балєва В.П. від 25.05.2018 за №02-01/148 про покладення на ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , Товариство з обмеженою відповідальністю "Шпат-Агро" субсидіарної відповідальної за зобов`язаннями ТОВ "Староолександрівка" у зв`язку з доведенням його до банкрутства задоволено; покладено субсидіарну відповідальність за зобов`язаннями ТОВ "Староолександрівка" на наступних осіб: ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , Товариство з обмеженою відповідальністю "Шпат-Агро"; стягнуто солідарно з ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , Товариства з обмеженою відповідальністю "Шпат-Агро" на користь ТОВ "Староолександрівка" грошові кошти в сумі 2 567 502,09 грн.

15.05.2019 на виконання вказаного судового рішення видано наказ № 906/904/16.

Постановою Північно-Західного господарського суду від 02.08.2019 апеляційні скарги ОСОБА_5 , ОСОБА_3 та ОСОБА_1 на ухвалу господарського суду Житомирської області від 23.04.2019 року у справі № 906/904/16 залишено без задоволення; ухвалу Господарського суду Житомирської області від 23.04.2019 року у справі № 906/904/16 - залишено без змін.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 30.10.2019 касаційні скарги ОСОБА_1 , ОСОБА_3 залишено без задоволення; касаційну скаргу ОСОБА_5 задоволено частково; ухвалу Господарського суду Житомирської області від 23.04.2019 та постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 02.08.2019 у справі № 906/904/16 в частині покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями ТОВ "Староолександрівка" у зв`язку з доведенням його до банкрутства на ОСОБА_5 скасовано; справу № 906/904/16 у відповідній частині направлено на новий розгляд до Господарського суду Житомирської області; в іншій частині ухвалу Господарського суду Житомирської області від 23.04.2019 та постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 02.08.2019 у справі № 906/904/16 залишено без змін.

Рішенням Господарського суду Житомирської області від 22.06.2020 відмовлено у задоволенні заяви ліквідатора ТОВ "Староолександрівка" Балєва В.П. від 25.05.2018 за №02-01/148 в частині покладення на ОСОБА_4 субсидіарної відповідальноcті за зобов`язаннями ТОВ "Староолександрівка" у зв`язку з доведенням його до банкрутства у межах справи № 906/904/16.

Отже, ухвала господарського суду від 23.04.2019 у справі № 906/904/16 в частині стягнення солідарно з ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю "Шпат-Агро" на користь ТОВ "Староолександрівка" грошових коштів в сумі 2 567 502,09 грн набрала законної сили та є чинною.

Відповідно до статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Згідно з частинами 1, 2 статті 18 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України "Про виконавче провадження" примусовому виконанню підлягають рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Ліквідатором ТОВ "Староолександрівка" арбітражним керуючим Балєвим В.П. (стягувачем) подано до Бердичівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області заяву про примусове виконання рішення у якій зазначено про необхідність прийняти до виконання наказ Господарського суду Житомирській області від 15.05.2019 № 906/904/16 про стягнення з ОСОБА_1 2567502,09 грн на користь ТОВ "Староолександрівка" (т. 24 а.с. 126-128).

Постановою державного виконавця Бердичівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області Осаулюк Н.В. від 23.05.2019 відкрито виконавче провадження з виконання наказу Господарського суду Житомирської області від 15.05.2019 № 906/904/16 про стягнення з ОСОБА_1 2 567 502,09 грн на користь ТОВ "Староолександрівка" (т. 24 а.с. 136).

Постановою заступника начальника Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції - начальника Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) від 28.01.2021 виконавче провадження № 59180158 з виконання наказу Господарського суду Житомирської області від 15.05.2019 № 906/904/16 про стягнення з ОСОБА_1 2 567 502,09 грн на користь ТОВ "Староолександрівка" передано до відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції; постановлено відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) прийняти до подальшого виконання матеріали виконавчого провадження у строки, встановлені пунктом 9 розділом V Інструкції з організації примусового виконання рішень (т. 24 а.с. 226-227).

Постановою старшого державного виконавця Бердичівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Нікуліною О.З. від 04.02.2021 передано наказ Господарського суду Житомирської області від 15.05.2019 № 906/904/16 про стягнення з ОСОБА_1 2 567 502,09 грн на користь ТОВ "Староолександрівка" до відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) (т. 24 а.с. 223).

Постановою старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) від 15.02.2021 прийнято виконавче провадження № 59180158 з виконання наказу Господарського суду Житомирської області від 15.05.2019 № 906/904/16 про стягнення з ОСОБА_1 2 567 502,09 грн на користь ТОВ "Староолександрівка" (т. 24 а.с. 240).

Постановою старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) від 19.02.2021 накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належить боржнику: ОСОБА_1 (дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_3 ) (т. 24 а.с. 236).

19.03.2021 представником ОСОБА_1 адвокатом Галагуз В.В. подано до відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) заяву про зняття арешту з коштів, вжиття заходів до повернення коштів (т. 26 а.с. 11-13).

Листом виконуючого обов`язки начальника відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Корнєєва М. від 29.03.2021 № 3.3/6185 відмовлено у знятті арешту та вжитті заходів до повернення знятих коштів (т. 24 а.с. 79-80).

05.05.2021 до господарського суду надійшла скарга ОСОБА_1 від 25.04.2021 (вх. № 02-20/141/21) на дії державного виконавця (т. 24 а.с. 76-85). Згідно відбитку штемпеля на поштовому конверті вказану заяву надіслано до суду 26.04.2021 (т. 24 а.с. 86).

Посилаючись на те, що постанова про арешт коштів від 19.02.2021 не направлялася ОСОБА_1 , а її представник адвокат Галагуз В.В. ознайомився з нею лише після ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження 23.04.2021, відмову відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) у задоволенні заяви про скасування арешту, про яку стало відомо 16.04.2021 після виявлення у поштовій скриньці відповідного листа, що в сукупності унеможливило більш швидке оскарження постанови, ОСОБА_1 зазначено, що скаргу подано до суду в межах 10 днів після отримання відмови у знятті арешту та ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження, отримання копії постанови державного виконавця про накладення арешту.

За викладених обставин, скаржником зазначено про необхідність поновлення строку на звернення зі скаргою на дії старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Дідківського А.С.; визнання незаконними дій старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Дідківського А.С. щодо накладення та відмови зняти арешт з коштів, які знаходяться на розрахунковому рахунку для соціальних виплат № НОМЕР_1 в Акціонерному товаристві "Державний ощадний банк України"; зобов`язання старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Дідківського А.С. зняти арешт з коштів, які знаходились, знаходяться чи знаходитимуться в майбутньому на рахунку для соціальних виплат № НОМЕР_1 в Акціонерному товаристві "Державний ощадний банк України"; зобов`язання старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Дідківського А.С. вжити заходи до повернення коштів знятих та перерахованих за розпорядженням №59180158 відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) з розрахункового рахунку № НОМЕР_4 призначеного для соціальних виплат на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фаворіт".

Щодо вимоги скаржника про поновлення строку на звернення зі скаргою, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця та інших посадових осіб органів державної виконавчої служби передбачено частинами першою та п`ятою статті 74 Закону України від 02.06.2016 № 1404-VIII "Про виконавче провадження". Згідно із цими нормами рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів ДВС щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом. Рішення та дії виконавця, посадових осіб органів ДВС щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів.

Положення ГПК України щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу ДВС або приватного виконавця під час виконання судового рішення передбачають вчинення таких дій у строки, що обчислюються не в робочих, а календарних днях.

Так, згідно зі статтею 339 ГПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу ДВС або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права. Одночасно підпунктом "а" частини першої статті 341 ГПК України встановлено, що відповідну скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права.

Конституційний Суд України у рішенні від 07.07.1998 № 11-рп/98 у справі щодо офіційного тлумачення частин другої і третьої статті 84 та частин другої і четвертої статті 94 Конституції України (справа щодо порядку голосування та повторного розгляду законів Верховною Радою України) зазначив: "Термін "дні", якщо він вживається у зазначених правових актах без застережень, означає лише календарні дні".

З огляду на встановлений статтею 115 ГПК України порядок обчислення процесуальних строків зазначений десятиденний строк слід обчислювати в календарних днях. Такий порядок обчислення строків є єдиним для всіх норм ГПК України та застосовується й у інших процесуальних кодексах України.

Таким чином, існують два законодавчі акти однакової юридичної сили, які встановлюють неоднаковий строк для оскарження дій державного виконавця щодо виконання судового рішення.

Разом з тим, слід зазначити, що ГПК України регулює порядок оскарження саме до господарського суду дій державного виконавця, на виконанні якого перебуває судове рішення цього суду. Право на звернення зі скаргою і порядок її розгляду та постановлення ухвали пов`язані з наявністю ухваленого за правилами ГПК України судового рішення та з його примусовим виконанням. Відповідні положення вміщено у розділі VI цього Кодексу "Судовий контроль за виконанням судових рішень".

Стаття 74 Закону України від 02.06.2016 № 1404-VІІІ "Про виконавче провадження" регулює оскарження дій державного виконавця не тільки до суду, а й до інших органів. Так, відповідно до частини третьої статті 74 зазначеного Закону рішення, дії або бездіяльність державного виконавця також можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Рішення, дії та бездіяльність начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, можуть бути оскаржені до керівника органу державної виконавчої служби вищого рівня.

Стаття 74 Закону України від 02.06.2016 № 1404-VІІІ "Про виконавче провадження" регулює відносини з оскарження рішень, дій або бездіяльності виконавців при виконанні не тільки судових рішень, але й інших виконавчих документів. Так, у частині першій статті 3 цього Закону серед інших виконавчих документів, примусове виконання яких здійснюється ДВС, перераховано: виконавчі написи нотаріусів; посвідчення комісій по трудових спорах, що видаються на підставі відповідних рішень таких комісій; постанови державних виконавців про стягнення виконавчого збору, постанови державних виконавців чи приватних виконавців про стягнення витрат виконавчого провадження, про накладення штрафу, постанови приватних виконавців про стягнення основної винагороди; постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом; рішення інших державних органів та рішень Національного банку України, які законом визнані виконавчими документами; рішення Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) з урахуванням особливостей, передбачених Законом України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", а також рішень інших міжнародних юрисдикційних органів у випадках, передбачених міжнародним договором України; рішення (постанов) суб`єктів державного фінансового моніторингу (їх уповноважених посадових осіб), якщо їх виконання за законом покладено на органи та осіб, які здійснюють примусове виконання рішень (пункти 3-9).

Ураховуючи викладене, можна дійти висновку, що стаття 74 Закону України від 02.06.2016 № 1404-VІІІ "Про виконавче провадження" є загальною нормою по відношенню до статей 339-341 ГПК України, адже застосовується до більш широкого кола відносин: 1) відносин, які виникають при оскарженні дій щодо виконання будь-якого виконавчого документа, а не тільки рішення суду; 2) відносин, які виникають при оскарженні дій державного виконавця не тільки до суду, але й до органів ДВС.

ГПК України є основним нормативним актом, який регулює здійснення судочинства господарськими судами і відповідно визначає процесуальний порядок звернення з такими скаргами та їх розгляду судом.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої палати Верховного суду від 13.03.2019 у справі № 920/149/18.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі. Ключовими принципами цієї статті є верховенство права та належне здійснення правосуддя. Ці принципи також є основоположними елементами права на справедливий суд.

Ураховуючи той факт, що право на справедливий суд займає основне місце у системі глобальних цінностей демократичного суспільства, ЄСПЛ у своїй практиці пропонує досить широке його тлумачення.

У рішенні від 04.12.1995 у справі "Белле проти Франції" (Bellet v. France) ЄСПЛ зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

Основною складовою права на суд є право доступу до суду в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутися до суду для вирішення певного питання і що з боку держави не повинні чинитися правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

У своїй практиці ЄСПЛ неодноразово наголошував на тому, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 розділу І Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання. Держави-учасниці користуються у цьому питанні певною свободою розсуду. Однак суд повинен прийняти в останній інстанції рішення про дотримання вимог Конвенції; він повинен переконатись у тому, що право доступу до суду не обмежується таким чином чи такою мірою, що сама суть права буде зведена нанівець. Крім того, подібне обмеження не буде відповідати статті 6 розділу І Конвенції, якщо воно не переслідує легітимної мети та не існує розумної пропорційності між використаними засобами й поставленою метою (див. рішення від 12 липня 2001 року у справі "Принц Ліхтенштейну Ганс-Адамс ІІ проти Німеччини").

Практика ЄСПЛ щодо України стосовно гарантій, закріплених статтею 6 розділу І Конвенції, знайшла своє відображення у справах, які стосуються права доступу до суду та справедливого судового розгляду.

Аналізуючи таку практику у контексті гарантій, закріплених статтею 6 розділу І Конвенції, можна зробити висновок, що причини порушення прав людини частіше за все полягають у недосконалому законодавстві або в його практичному застосуванні державними органами та судовими інстанціями.

ЄСПЛ у рішенні від 06.09.2005 у справі "Салов проти України" зауважує, що однією з вимог, яка постає з вислову "передбачений законом", є передбачуваність відповідних заходів. Та чи інша норма не може вважатись "законом", якщо її не сформульовано з достатньою чіткістю, щоб громадянин міг регулювати свою поведінку: він повинен мати можливість (за необхідності й за належної правової допомоги) передбачити наслідки, до яких може призвести певна дія. Крім того, ЄСПЛ підкреслює, що рівень передбачуваності значною мірою залежить від змісту заходу, сфери, яку він має охопити, а також кількості й статусу тих, до кого він застосовується.

Як було зазначено вище, постановою старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Дідківського А.С. від 19.02.2021 накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належить боржнику: ОСОБА_1 (дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_3 ) (т. 24 а.с. 236).

З урахуванням положень частини 1 статті 28 Закону України "Про виконавче провадження" копію вказаної вище постанови державного виконавця надіслано 19.02.2021 ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується журналом реєстрації вихідної кореспонденції та спростовує доводи скаржника про не надсилання їй копії даної постанови.

19.03.2021 представником ОСОБА_1 адвокатом Галагуз В.В. подано до відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) заяву про зняття арешту з коштів, вжиття заходів до повернення коштів (т. 26 а.с. 11-13).

Факт подання вказаної заяви свідчить про обізнаність скаржника та її представника станом на 19.03.2021 про порушення прав ОСОБА_1 шляхом накладення арешту на кошти, що знаходяться на банківському рахунку № НОМЕР_1 .

Таким чином, саме з 19.03.2021 розпочинається відлік, визначеного статтею 341 ГПК України, десятиденного строку з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, для звернення зі скаргою на дії державного виконавця.

За викладених обставин, надіслана 26.04.2021 до суду скарга ОСОБА_1 від 25.04.2021 (вх. № 02-20/141/21) на дії державного виконавця є поданою з пропуском, визначеного статтею 341 ГПК України, десятиденного строку для звернення зі скаргою на дії державного виконавця, відлік якого розпочинається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права.

Зазнаючи про необхідність поновлення строку на звернення зі скаргою на дії державного виконавця, скаржником у скарзі не наведено конкретних підстав для поновлення даного строку.

Посилання скаржника на ознайомлення представника з постановою від 19.02.2021 про арешт коштів ОСОБА_1 23.04.2021 (22.04.2021 згідно матеріалів справи) під час ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження можуть свідчити виключно про не використання протягом тривалого часу представником ОСОБА_1 прав, наданих частиною 1 статті 19 Закону України "Про виконавче провадження", зокрема, ознайомлюватися з матеріалами виконавчого провадження, робити з них виписки, знімати копії, мати право доступу до автоматизованої системи виконавчого провадження. Вказані обставини не змінюють день початку відліку строку для звернення із скаргою на дії державного виконавця та не можуть бути підставами для поновлення пропущеного строку.

Не змінюють день початку відліку строку для звернення із скаргою на дії державного виконавця та не є підставою для поновлення цього строку й доводи скаржника про отримання лише 16.04.2021 відповіді на заяву від 19.03.2021 про зняття арешту з коштів, вжиття заходів до повернення коштів, та надсилання протягом 10 днів після отримання вказаної відмови скарги на дії державного виконавця з огляду на наступне.

Листом виконуючого обов`язки начальника відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Корнєєва М. від 29.03.2021 № 3.3/6185 повідомлено ОСОБА_1 про відсутність підстав для звільнення арештованих коштів на рахунку № НОМЕР_1 (т. 24 а.с. 79-80).

Згідно з відбитком штемпеля на поштовому конверті вказаний лист було надіслано представнику ОСОБА_1 адвокату Галагузу В.В. 30.03.2021 (т. 24 а.с. 80).

Скаржником, у поданій до суду скарзі, зазначено, що лист від 29.03.2021 № 3.3/6185 було виявлено у поштовій скриньці 16.04.2021 представником ОСОБА_1 адвокатом Галагуз В.В.

Разом з тим, жодні докази отримання представником скаржника адвокатом Галагузом В.В. саме 16.04.2021 листа виконуючого обов`язки начальника відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Корнєва М. від 29.03.2021 № 3.3/6185 матеріали справи не містять.

Слід зазначити, що відповідно до підпункту 1 пункту 1 розділу II Нормативів і нормативних строків пересилання поштових відправлень, затверджених Наказом Міністерства інфраструктури України від 28.11.2013 № 958, нормативні строки пересилання простої письмової кореспонденції операторами поштового зв`язку (без урахування вихідних днів об`єктів поштового зв`язку) становлять, зокрема, місцева кореспонденція - Д+2.

Отже, з урахуванням визначених строків, останнім днем доставки листа виконуючого обов`язки начальника відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Корнєєва М. від 29.03.2021 № 3.3/6185 до поштової скриньки представника скаржника адвоката Галагуза В.В. є 02.04.2021.

Виявлення ж лише 16.04.2021 представником скаржника у поштовій скриньці зазначеного вище листа свідчить про не вжиття ним дій з метою перевірки наявності поштової кореспонденції у скриньці. Крім того, за період з 19.03.2021 по 16.04.2021 представник скаржника не вжив заходи з метою ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження, що свідчить про неналежну зацікавленість та контроль за ходом розгляду заяви від 19.03.2021, поданої у межах виконавчого провадження № 59180158.

Представник ОСОБА_1 адвокат Галагуз В.В. лише 22.04.2021 (а не 23.04.2021 як зазначено у скарзі), тобто після спливу більш ніж 2 місяців після вчинення державним виконавцем дій (накладення арешту), ознайомився з матеріалами виконавчого провадження, що підтверджується відміткою на титульному аркуші матеріалів виконавчого провадження (т. 24 а.с. 125).

Процесуальні норми створюються для забезпечення належного відправлення правосуддя та дотримання принципу юридичної визначеності і сторони повинні очікувати їх застосування.

За правилами статей 113, 115, 119 ГПК України строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом. Строки, встановлені законом або судом, обчислюються роками, місяцями і днями, а також можуть визначатися вказівкою на подію, яка повинна неминуче настати. Суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, установлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом установлено неможливість такого поновлення.

Відповідно до частини другої статті 341 ГПК України пропущений з поважних причин строк для подання скарги на дії та бездіяльність органів ДВС може бути поновлено судом.

ОСОБА_1 поважних причин пропущення строку для звернення зі скаргою на дії державного виконавця не наведено, у зв`язку з чим у задоволенні клопотання про поновлення строку на звернення зі скаргою на дії державного виконавця слід відмовити.

За змістом статті 118 ГПК України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до частини 7 статті 119 ГПК України про відмову у поновленні або продовженні процесуального строку суд постановляє ухвалу, яка не пізніше наступного дня з дня її постановлення надсилається особі, яка звернулася із відповідною заявою.

За викладених обставин, скарга ОСОБА_1 від 25.04.2021 (вх. № 02-20/141/21) на дії державного виконавця підлягає залишенню без розгляду.

Керуючись статтями 234, 235, 339-343 Господарського процесуального кодексу України,-

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на звернення зі скаргою на дії державного виконавця відмовити.

2. Скаргу ОСОБА_1 від 25.04.2021 (вх. № 02-20/141/21) на дії державного виконавця залишити без розгляду.

Ухвала господарського суду набирає законної сили 07.06.2021.

Ухвала може бути оскаржена у порядку і строки, встановлені статтями 254-257 і підпунктом 17.5 пункту 17 Розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складений та підписаний: 09.06.2021.

Суддя Костриця О.О.