ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"24" травня 2021 р.м. Одеса Справа № 916/361/21

Господарський суд Одеської області у складі судді Щавинської Ю.М.

секретар судового засідання Драганова А.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Арія Строй Град" (65045, м.Одеса, вул. Троїцька, буд. 43А)

до відповідача: Приватного підприємства "Симакс Груп" (65045, м.Одеса, вул.Велика Арнаутська, буд.76, офіс 1)

про стягнення 950 000 грн

за участю представників сторін:

від позивача: Шевцова Т.Р. ордер серія ОД №693505 від 22.03.2021

від відповідача: не з`явився;

Історія справи.

1. Короткий зміст позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Арія Строй Град".

15.02.2021 Товариство з обмеженою відповідальністю "Арія Строй Град" звернулося до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Приватного підприємства "Симакс Груп", в якій просить суд стягнути з відповідача суму заборгованості за договором №2801 про надання поворотної фінансової допомоги (позики) від 28.01.2020 у розмірі 950 000 грн, а також судові витрати у сумі 61 750 грн.

2. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 22.02.2021 відкрито провадження у справі № 916/361/21, справу прийнято до розгляду за правилами загального позовного провадження із призначенням підготовчого засідання на 22.03.2021 о 14:00.

Протокольною ухвалою від 22.03.2021 судом відкладено підготовче засідання на 07.04.2021 об 11 год. 30 хв. Крім того судом також було попередньо визначено дату та час для розгляду справи по суті, а саме: 12.04.2021 о 16 год. 30 хв.

Про відкладення підготовчого засідання відповідача повідомлено ухвалою суду в порядку ст. 120 ГПК України.

07.04.2021 до суду від керівника Приватного підприємства "Симакс Груп" надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з неможливістю прибуття в судове засідання через захворювання (а.с.69).

У судовому засіданні 07.04.2021, в якому представником позивача було надано суду клопотання про приєднання до матеріалів справи доказів часткового повернення поворотної фінансової допомоги (а.с.71-83), судом було визнано неявку відповідача поважною, задоволено клопотання про відкладення розгляду справи та оголошено протокольну ухвалу про відкладення підготовчого засідання на 21.04.2021 об 11:00, про що відповідача було повідомлено ухвалою суду в порядку ст. 120 ГПК України. При цьому у вказаному судовому засіданні судом було також зазначено, що дата та час для розгляду справи по суті, які були визначені попередньо, а саме - 12.04.2021 о 16 год. 30 хв., до уваги не приймаються.

Підготовче засідання, яке було призначено на 21.04.2021 об 11:00, не відбулося у зв`язку із мінуванням будівлі Господарського суду Одеської області 21.04.2021 о 10год.00хв.

Ухвалою суду від 21.04.2021 строк підготовчого провадження у справі №916/361/21 продовжено на 30 календарних днів, призначено підготовче засідання на 12.05.2021 о 12 год. 00 хв.

23.04.2021 до суду від позивача надійшло клопотання про приєднання до матеріалів справи доказів та про розподіл судових витрат (а.с.101-104).

У судовому засіданні 12.05.2021, в якому представник позивача зазначив про надання ним усіх необхідних доказів для розгляду справи та про можливість закриття підготовчого засідання та призначення справи до розгляду по суті, суд протокольною ухвалою закрив підготовче провадження на призначив справу до розгляду по суті на 24.05.2021 о 17 год 00 хв., про що відповідача повідомлено ухвалою суду в порядку ст. 120 ГПК України.

У судовому засіданні 24.05.2021 представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд задовольнити позов.

Відповідач про час та місце судових засідань повідомлявся належним чином, про розгляд справи обізнаний, у судові засідання не з`являвся, про поважність причин відсутності не повідомляв, відзив на позовну заяву не надав.

3. Позиція учасників справи.

3.1. Доводи Товариства з обмеженою відповідальністю "Арія Строй Град".

28.01.2020 між сторонами укладено договір № 2801 про надання поворотної фінансової допомоги (позики), на виконання якого ТОВ "Арія Строй Град", відповідно до платіжних доручень № 864 від 30.01.2020 та № 912 від 11.02.2020, було перераховано ПП "Симакс Груп" 1 269 000 грн.

В подальшому за попередньою усною домовленістю із ПП "Симакс Груп" та на виконання договору № 2801, позивачем було додатково перераховано на банківські реквізити позичальника суму у розмірі 136 210 грн відповідно до платіжного доручення № 939.

Загальна суми поворотної фінансової допомоги склала 1 405 210 грн. ПП "Симакс Груп" частково здійснило повернення коштів на загальну суму 455 210 грн.

Починаючи з дати здійснення останнього платежу від 17.07.2020 та до встановленої договором № 2801 дати повернення позики (не пізніше 11.02.2021), заборгованість ПП "Симакс Груп" перед ТОВ "Арія Строй Град" складає 950 000 грн, що також підтверджується актом звіряння взаємних розрахунків.

Позовні вимоги ґрунтуються на положеннях ст.ст.1046, 1049 ЦК України.

4. Фактичні обставини, встановлені судом.

28.01.2020 між ТОВ "Арія Строй Град" (Позикодавець) та ПП "Симакс Груп" (Позичальник) було укладено договір № 2801 про надання поворотної фінансової допомоги (позики) (а.с.9-10), відповідно до якого Позикодавець надає Позичальнику кошти у вигляді поворотної фінансової допомоги (позики), а Позичальник зобов`язується повернути надані грошові кошти в порядку та на умовах, передбачених цим договором.

За умовами п. 1.2. договору поворотна фінансова допомога сума грошових коштів у національній валюті України, передана платнику податку в користування на визначений строк відповідно до цього договору, який не передбачає нарахування процентів або надання інших видів компенсацій як плати за користування такими коштами (відповідно до п. 14.1.257 Податкового кодексу України).

Згідно з п.1.3. договору поворотна фінансова допомога має бути повернена Позичальником Позикодавцю в повному обсязі та не є доходом Позичальника.

Відповідно до п.2.1. поворотна фінансова допомога надається у розмірі 1 269 000 грн.

Поворотна фінансова допомога надається Позичальнику на безоплатній основі, тобто плата за користування грошовими коштами не стягується (п.2.2. договору).

Пунктом 3.1. договору встановлено, що позичальник зобов`язується повернути позику в строк не більший ніж 12 календарних місяців від дати кожного внесення грошових коштів на поточний рахунок Позичальника з особового або іншого рахунку Позикодавця, але не пізніше 11 лютого 2021 року.

Повернення грошових коштів проводиться в безготівковій формі шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок Позикодавця в установі банку (п.3.2. договору).

Положеннями п.7.1. договору встановлено, що договір набирає чинності з моменту його підписання та діє до моменту повернення поворотної фінансової допомоги (позики).

Відповідно до платіжних доручень №864 від 30.01.2020 (а.с.11), №912 від 11.02.2020 (а.с.12) позивачем було перераховано відповідачу грошові кошти у сумі 1 269 000 грн.

В подальшому платіжним дорученням №939 від 20.02.2020 позивачем на рахунок відповідача було перераховано ще 136 210 грн із зазначенням в призначенні платежу "надання зворотної фінансової допомоги згідно договору №2801 від 28.01.2020".

Жодних заперечень щодо отримання грошових коштів у сумі 136 210 грн, які були перераховані позивачем понад обумовленої у договорі суми позики, відповідачем не заявлено.

Тобто загальна сума позики, що була надана позивачем відповідачу, склала 1 405 210 грн.

Наявні в матеріалах справи виписки по рахунку (а.с.73-83) підтверджують часткове повернення відповідачем суми позики у розмірі 455 210 грн, платежами на суми: 136 210 грн, 100 000 грн, 195 000 грн, 24 000 грн. Сплачуючи відповідні грошові кошти, відповідач у призначенні платежу зазначив: "повернення зворотної фінансової допомоги згідно договору №2801 від 28.01.2020".

Доказів повернення суми позики у розмірі 950 000 грн матеріали справи не містять.

З метою досудового врегулювання спору позивач звертався до відповідача з вимогами (а.с.14, 19) про сплату залишку суми позики, які залишились без відповіді та задоволення.

5. Позиція суду.

Відповідно до ст. 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управлена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Пунктом 14.1.257 ст. 14 ПК України визначено, що фінансова допомога - фінансова допомога, надана на безповоротній або поворотній основі. Поворотна фінансова допомога - сума коштів, що надійшла платнику податків у користування за договором, який не передбачає нарахування процентів або надання інших видів компенсацій у вигляді плати за користування такими коштами, та є обов`язковою до повернення.

За своєю цивільно-правовою природою поворотна фінансова допомога є позикою.

Згідно із статтею 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми (ч.1 ст. 1047 ЦК України ).

Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

З урахуванням вищевикладеного, враховуючи положення ст. 204 ЦК України щодо презумпції правомірності правочину, який не був визнаний судом недійсним у встановленому порядку, договір позики є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до частини першої статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

Згідно до ст.193 ГК України, яка цілком кореспондується зі ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Матеріалами справи підтверджено виконання позивачем своїх зобов`язань за договором з передання позичальнику грошових коштів, водночас, доказів своєчасного повернення позичальником отриманих грошових коштів в повному обсязі матеріали справи не містять.

Враховуючи вищезазначене та те, що належних доказів, які б спростовували наявність заборгованості у розмірі 950 000 грн, відповідач, згідно приписів ст.ст. 74, 76-77 ГПК України, суду не надав, та вказана заборгованість підтверджується матеріалами справи, суд вважає позовні вимоги ТОВ "Арія Строй Град" цілком обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Оцінюючи вимоги позивача щодо стягнення з відповідача витрат на правову допомогу у сумі 47 500 грн, суд зазначає наступне.

У відповідності до ч.ч.1,3 ст.123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи; до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати: на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

За приписами ч.3 ст.126 ГПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Водночас за змістом частини 4 статті 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Як вбачається з позовної заяви та поданого позивачем 23.04.2021 клопотання, останній, заявляючи вимоги про відшкодування витрат на правову допомогу, зазначає, що такі витрати склали 47 500 грн.

Відповідно до положень ст.26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Згідно з положеннями пункту 4 статті 1, частини третьої статті 27 Закону "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

Відповідно до положень статті 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення глави 63 Послуги. Загальні положення цього Кодексу можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

З огляду на предмет договору про надання правової допомоги, об`єктом оплати за договором є надані адвокатом юридичні послуги, зокрема, у зв`язку із вирішенням спору в суді.

Відповідно до ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

У підтвердження понесення позивачем витрат на правову допомогу позивачем надано суду договір про надання професійної правничої (правової) допомоги №59 від 10.09.2020 (а.с.26-29), додаткову угоду №2 від 04.02.2021 (а.с.30), акт-рахунок №13 від 04.02.2021 (а.с.34), платіжне доручення №646 від 04.02.2021 на суму 20 000 грн (а.с.35), детальний опис наданої правничої допомоги (а.с.105), акт приймання-передачі наданої правничої допомоги від 21.04.2021 (а.с.106).

Так, 10.09.2020 між позивачем та Адвокатським об`єднанням "СІ.ЕЛ.ЕС." укладено договір про надання професійної правничої (правової) допомоги №59, відповідно до якого адвокатське об`єднання прийняло на себе обов`язки (зобов`язання) з надання професійної правничої допомоги на підставі доручень клієнта.

Відповідно до п.1.1 договору зміст конкретного доручення клієнта про надання професійної правничої (правової) допомоги адвокатським об`єднанням та розмір гонорару (винагороди) за його виконання, що підлягає сплаті клієнтом, визначається сторонами на підставі цього договору, зокрема, шляхом укладання додаткових угод до нього.

Відповідно до п.16 договору при встановленні розміру гонорару враховується складність справи (доручення), кваліфікація і досвід адвокатів адвокатського об`єднання, які будуть виконувати доручення клієнта у відповідній категорії справи, та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатами час.

Розмір гонорару визначається сторонами в залежності від вказаних в п.16 договору обставин (факторів) при отриманні адвокатським об`єднанням доручення від клієнта на ведення конкретної справи/надання інших видів професійної правничої допомоги та вказується у додатковій угоді до цього договору або в іншій письмовій формі (наприклад, в актах приймання-передачі наданої професійної правничої допомоги) (п.17 договору).

Відповідно до п.1 додаткової угоди №2 від 04.02.2021 клієнт надає доручення адвокатському об`єднанню на представництво інтересів клієнта в межах звернення до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до ПП "Симакс Груп" щодо стягнення заборгованості за договором № 2801 про надання поворотної фінансової допомоги (позики) від 28.01.2020 у розмірі 950 000 грн, зокрема, але не виключно: доручення з питання підготовки, підписання та подання позовної заяви, всіх необхідних процесуальних документів по справі та додатків до них з правом їх підписання, а також представництва інтересів клієнта в ході здійснення судочинства в суді першої інстанції, складання та подання всіх необхідних, на думку адвокатів адвокатського об 'єднання, документів, усних та письмових пояснень, збирання доказів, виконання інших (без обмежень) дій, що будуть необхідні для належного та якісного представництва інтересів клієнта.

У пункті 2 додаткової угоди № 2 сторони погодили, що розмір гонорару адвокатського об`єднання по справі складає загалом 5 % від ціни заявленого позову. Сторони домовились, що гонорар адвокатського об`єднання підлягає оплаті клієнтом наступним чином: перша частина у фіксованому (твердому) розмірі - в сумі 20 000 грн, протягом 10 днів з дати укладання даної додаткової угоди, друга частина (решта у розмірі 27 500,00 грн) - підлягає оплаті не пізніше, ніж до дати останнього судового засідання або протягом 10 (десяти) днів з дати винесення Господарським судом Одеської області рішення по справі.

Відповідно до п.3 додаткової угоди відповідальним адвокатом адвокатського об`єднання з виконання доручення, визначеного у п. 1 цієї додаткової угоди, є ОСОБА_1 .

Виставлений адвокатським об`єднанням позивачу акт-рахунок №13 від 04.02.2021 (а.с.34), відповідно до якого вартість гонорару за надання професійної правничої допомоги з виконання доручень клієнта (складання і подання позову клієнта до ПП "Сімакс Груп" у зв`язку з невиконанням боржником зобов`язань за договором №2801 про надання поворотної фінансової допомоги від 28.01.2020, представництво інтересів клієнта в Господарському суд Одеської області, та ін.) становить 20 000 грн, був оплачений позивачем платіжним дорученням №646 від 04.02.2021 (а.с.35) в повному обсязі.

21.04.2021 між позивачем та адвокатським об`єднанням було підписано акт приймання-передачі наданої професійної правничої (правової) допомоги (а.с.106), яким сторони підтвердили, що адвокатське об`єднання надало, а клієнт прийняв (отримав) професійну правничу допомогу в межах та в обсязі, передбачених дорученням-додатковою угодою №2. Загальна вартість усіх наданих послуг сторонами визначена на рівні 47 500 грн.

Згідно детального опису робіт (а.с.105) адвокатським об`єднанням було надано наступні послуги: 1) проведення адвокатами Байдеріним О.А. та ОСОБА_1 зустрічі з клієнтом (в особі представника та керівника) з приводу обговорення існуючих господарських правовідносин між ТОВ "Арія Строй Град" та ПП "Симакс Груп" за договором № 2801 про надання поворотної фінансової допомоги (позики) від 28.01.2020. Попереднє ознайомлення з первинною документацією, яка стосується спірних правовідносин; 2) аналіз та дослідження адвокатами ОСОБА_2 та ОСОБА_1 наданих клієнтом платіжних доручень щодо переказу коштів від ТОВ "Арія Строй Град" на банківські рахунки ПП "Симакс Груп" за договором № 2801 про надання поворотної фінансової допомоги (позики) від 28.01.2020, які мали місце у період: березень 2020 - серпень 2020. Аналіз акту звірки взаємних розрахунків між ТОВ "Арія Строй Град" та ПП "Симакс Груп". Запитування у Клієнта додаткових документів; 3) зустріч з клієнтом (в особі представника та керівника) з приводу проведення консультації з питань найбільш ефективного способу захисту його порушених прав та інтересів. Визначення, обговорення та затвердження обраного способу захисту порушених прав та інтересів клієнта. Обговорення та погодження необхідності звернення до Господарського суду Одеської області з позовом до ПП "Симакс Груп" про стягнення заборгованості за договором № 2801 про надання поворотної фінансової допомоги (позики) від 28.01.2020; 4) підготовка адвокатами Байдеріним О.А. та Шевцовою Т.Р. позову ТОВ "Арія Строй Град" до Господарського суду Одеської області щодо стягнення з ПП "Симакс Груп" заборгованості за договором № 2801 про надання поворотної фінансової допомоги (позики) від 28.01.2020, підготовка та засвідчення копій документів відповідно до вимог пункту 5.27 Національного стандарту України "Державна уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлення документів. ДСТУ 4163-2003" для подачі в якості документального підтвердження наведених у позовній заяві посилань та тверджень ТОВ "Арія Строй Град". Оформлення та направлення визначеної заяви на адресу ТОВ "Арія Строй Град"; 5) представництво інтересів клієнта адвокатом Шевцовою Т.Р. у ході візиту до Господарського суду Одеської області на підготовче судове засідання від 22.03.2021; 6) представництво інтересів клієнта адвокатом Шевцовою Т.Р. у ході візиту до Господарського суду Одеської області на підготовче судове засідання від 07.04.2021; 7) представництво інтересів клієнта адвокатом Байдеріним О.А. у ході візиту до Господарського суду Одеської області на судове засідання від 21.04.2021 та в інші дати, що будуть визначені судом; 8) допомога директору ТОВ "Арія Строй Град" ОСОБА_3 у складанні клопотання до Господарського суду Одеської області про розподіл судових витрат у справі №916/361/21. Оформлення та направлення визначеного клопотання на адресу ПП "Симакс Груп".

Враховуючи вищевказані докази, суд зазначає про доведеність позивачем факту надання йому правничої допомоги та факту оплати послуг.

Судом враховується, що розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю; суд не має право його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.

В той же час, у разі недотримання вимог ч.4 ст.126 ГПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 5 статті 126 ГПК України).

У розумінні положень частини 5 статті 126 ГПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

За таких обставин, суд вважає відповідні доводи позивача про відсутність підстав для зменшення витрат на правову допомогу за відсутності клопотання про зменшення слушними.

В той же час необхідно розрізняти поняття "зменшення судових витрат" та "розподіл судових витрат".

Тлумачення законодавчих норм, що регулюють зменшення та розподіл судових витрат висловлено у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, яка цілком враховується судом відповідно до положень ст.236 ГПК України.

Так приймаючи означену постанову об`єднана палата зазначила, що загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України. Разом із тим, у частині 5 наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Зокрема відповідно до частини 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого частиною 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, визначені також положеннями частин 6, 7, 9 статті 129 цього Кодексу.

Таким чином, зважаючи на наведені положення законодавства, у разі недотримання вимог частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони.

При цьому, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (частини 5-6 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

Водночас під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

У такому випадку суд, керуючись частинами 5-7, 9 статті 129 зазначеного Кодексу, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому, в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Про наявність сталої судової практики свідчить також і постанова Касаційного господарського суд Верховного Суду від 08.04.2020 у справі №922/2685/19, приймаючи яку судом також було враховано висновки об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 та зазначено при цьому, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N 19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

У постанові від 08.04.2020 у справі №922/2685/19 Верховний Суд посилається також на висновки Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у постанові від 07.11.2019 по справі № 905/1795/18, та вказує, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Як вже було зазначено судом, позивачем заявлено до стягнення з відповідача 47 500 грн витрат на правову допомогу.

Однак, суд, з огляду на наведені вище положення Закону, враховуючи принципи співмірності розміру витрат на оплату послуг адвоката із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, тощо, дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення заяви позивача про розподіл судових витрат і стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу в сумі 20 000 грн, виходячи з такого.

Даний спір для кваліфікованого адвоката є спором незначної складності, відноситься до категорії спорів, що виникають у зв`язку із неналежним виконанням договору позики. У спорах такого характеру, за відсутності особливостей у спірних правовідносинах, відсутності суперечностей між наявними у справі документами щодо факту передачі грошових коштів та часткового їх повернення, судова практика є сталою.

Враховуючи подані позивачем докази, суд зазначає, що фактично дослідженню та використанню для подання позову підлягав договір, платіжні доручення на перерахування поворотної фінансової допомоги та платіжні доручення про часткове повернення коштів. При цьому? суд враховує, що наданий в якості доказу акт звірки взаємних розрахунків не містить підпису боржника, а отже не може бути доказом наявності у відповідача заборгованості за спірним договором.

Крім того, суд враховує, що спірні правовідносини регулюється нормами Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України. Великої кількості законів і підзаконних нормативно-правових актів, які підлягають дослідженню адвокатом і застосуванню, спірні правовідносини не передбачають.

Поряд з цим, суд зазначає, що явка сторін в судове засідання жодного разу не визнавалась судом обов`язковою, тобто участь у судових засіданнях при розгляді справи є також правом учасників справи.

При цьому, суд також враховує, що згідно до додаткової угоди №2 від 04.02.2021 відповідальною особою з виконання доручень визначено ОСОБА_1 , яка згідно наявної в матеріалах справи копії свідоцтва (а.с.60), право на заняття адвокатського діяльністю отримала 04.06.2020, що також враховується судом у відповідності до ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".

Оскільки у зв`язку із мінуванням будівлі Господарського суду Одеської області судове засідання, призначене на 21.04.2021 не відбулося, інформація щодо здійснення представництва адвокатом Байдеріним О.А. не може бути перевірена судом та врахована для визначення розумного розміру гонорару.

Суд також враховує, що звернення позивача за правовою допомогою до висококваліфікованих спеціалістів у галузі права є його беззаперечним правом, проте вказане не є підставою для стягнення таких витрат з відповідача у повному обсязі.

Приймаючи до уваги задоволення позовних вимог в повному обсязі, витрати по сплаті судового збору, відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 129,232,233,236-238,240-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Приватного підприємства "Симакс Груп" (65045, м.Одеса, вул.Велика Арнаутська, буд.76, офіс 1, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Арія Строй Град" (65045, м.Одеса, вул. Троїцька, буд. 43А, ) заборгованість у сумі 950 000 /дев`ятсот п`ятдесят тисяч/ грн, судовий збір у сумі 14 250 /чотирнадцять тисяч двісті п`ятдесят/ грн, витрати на правову допомогу у сумі 20 000 /двадцять тисяч/ грн.

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст. 241 ГПК України та підлягає оскарженню до Південно-західного апеляційного господарського суду в порядку ст.256 ГПК України.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повний текст складено 03 червня 2021 р.

Суддя Ю.М. Щавинська