РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

07.06.2021Справа № 910/3655/21

Господарський суд міста Києва у складі судді Павленка Є.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження матеріали справи за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "ЄІС" до товариства з обмеженою відповідальністю "Дозор Сервіс" про стягнення 177 068,75 грн.,

без виклику представників сторін (без проведення судового засідання).

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У березні 2021 року товариство з обмеженою відповідальністю "ЄІС" (далі - ТОВ "ЄІС") звернулося до Господарського суду міста Києва з цим позовом, посилаючись на те, що 6 вересня 2018 року між ним та товариством з обмеженою відповідальністю "Дозор Сервіс" (далі - ТОВ "Дозор Сервіс") було укладено договір про проектні роботи № 351/10/ПР18, за умовами якого відповідач зобов`язався виконати передбачені цим договором роботи. Оскільки ТОВ "Дозор Сервіс" свої зобов`язання щодо виконання обумовлених робіт у встановлений строк не виконало, позивач, посилаючись на статті 11, 202, 212, 509, 525, 526, 530, 570, 598, 599, 610, 611, 626, 628, 629, 651, 837, 843, 846, 849, 854, 1212 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) та статті 188, 193, Господарського кодексу України (далі - ГК України), просив суд стягнути з відповідача суму авансового платежу в розмірі 177 068,00 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12 березня 2021 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачеві строк для усунення її недоліків.

18 березня 2021 року до суду надішли документи позивача для усунення недоліків позовної заяви.

У зв`язку з наведеними обставинами ухвалою Господарського суду міста Києва від 25 березня 2021 року зазначену позовну заяву ТОВ "ЄІС" прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі № 910/3655/21, вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення/виклику представників сторін (без проведення судового засідання).

28 квітня 2021 року до суду надійшов відзив ТОВ "Дозор Сервіс" від 27 квітня 2021 року на позовну заяву, в якому останнє заперечувало проти задоволення позовних вимог, оскільки відповідач не зміг завершити роботи з проектування у встановлений договором строк з вини позивача, який тричі змінював концепцію проектів, а з літа 2019 року робота за проектами взагалі була припинена у зв`язку з тим, що замовник будівництва відмовився від послуг ТОВ "ЄІС". Крім того, відповідач вказував на те, що кошти, сплачені позивачем за спірним договором в розмірі 177 068,03 грн., не є безпідставно набутим майном, а є оплатою частини вартості виконаних ТОВ "Дозор Сервіс" робіт, а відтак не може бути стягнута з останнього на підставі статті 1212 ЦК України.

11 травня 2021 року до суду надійшла відповідь позивача на відзив від 7 травня 2021 року, в якій останній навів аргументи на спростування викладених відповідачем у відзиві обставин.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17 травня 2021 року відмовлено у задоволенні заяви ТОВ "ЄІС" від 7 травня 2021 року про продовження строку на подання відповіді на відзив, однак продовжено ТОВ "Дозор Сервіс" строк на подання відзиву на позовну заяву до 27 квітня 2021 року та продовжено ТОВ "ЄІС" строк на подання відповіді на відзив до 7 травня 2021 року з ініціативи суду.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

6 вересня 2018 року між ТОВ "ЄІС" та ТОВ "Дозор Сервіс" був укладений договір про проектні роботи № 351/10/ПР18, за умовами якого останнє зобов`язалося виконати роботи по проектуванню системи пожежної сигналізації, системи оповіщення про пожежу та управління евакуацією людей, системи надавання тривожних сповіщень, системи протидимного захисту, автоматичної системи водяного пожежогасіння, внутрішнього протипожежного водопроводу, системи автоматичного газового пожежогасіння 6-ти серверних та машинного відділення ЛТПП, системи автоматизації та диспетчеризації систем протипожежного захисту, проектуванню вогнезахисного обробляння та розрахунку часу евакуації людей, а позивач, у свою чергу, - прийняти й оплатити такі роботи в порядку і на умовах цієї угоди.

Зазначений правочин підписаний уповноваженими представниками сторін та скріплений печатками наведених юридичних осіб.

Вищезазначені проектні роботи передбачалось здійснювати на об`єкті позивача: "Реставрація та пристосування для потреб сучасного використання готелю, що розташований за адресою: бульвар Тараса Шевченка, 4 (літери А, Г) у Шевченківському районі міста Києва" (пункт 1.2 договору).

Пунктом 2.3.2 цього правочину визначено, що замовник зобов`язався надати підряднику не пізніше 5 робочих днів з моменту його підписання вихідні дані та всю необхідну технічну документацію для виконання передбачених цим договором робіт, зокрема, копії: поетажного плану об`єкта, затвердженого в БТІ, архітектурні плани приміщень/будівлі та креслення конструкцій з дерева та металу у форматі DWG та PDF з вихідних документів, підписаного технічного завдання та технічні умови протипожежного водопостачання.

Відповідно до пункту 3.1 договору строк здачі робіт - 60 календарних днів з моменту оплати замовником 50 % загальної вартості робіт, вказаної в пункті 4.1 цього договору, та надання підряднику повного пакета документації, передбаченої пунктом 2.3.2 даної угоди.

За змістом пункту 3.2 вказаного правочину прийняття робіт, зазначених у пункті 1.1 договору, проводиться по акту здачі-приймання виконаних робіт, що підписується замовником протягом 3-х днів з моменту його отримання.

Згідно з пунктом 3.5 цієї угоди, за умови неповернення замовником непідписаного акта здачі-прийняття виконаних робіт чи ненадання обґрунтованих заперечень щодо обсягу робіт, виконаних підрядником у строк, визначений пунктом 3.2 договору, вважається, що роботи виконані підрядником у повному обсязі й прийняті замовником без зауважень, а акт здачі-прийняття виконаних робіт таким, що підписаний сторонами.

Вартість робіт визначається кошторисом витрат (додаток № 1), що є невід`ємною частиною цього договору та складає 295 114,58 грн., крім того ПДВ 20 % - 59 022,92 грн. Загальна вартість робіт з ПДВ складає 354 137,50 грн. Оплата загальної вартості робіт здійснюється шляхом перерахування замовником коштів на поточний рахунок підрядника у наступному порядку: 50 % від загальної вартості робіт, що становить 177 068,75 грн. з ПДВ, замовник сплачує на користь підрядника протягом 3 банківських днів з моменту підписання договору; 50 % від загальної вартості робіт, що становить 177 068,75 грн. з ПДВ, замовник сплачує на користь підрядника впродовж 10 банківських днів з моменту підписання сторонами акта здачі-прийняття виконаних робіт (пункт 4.1 договору).

У пункті 5.1 договору сторони погодили, що останній вступає в силу з моменту його підписання і укладається строком до 6 вересня 2019 року, проте діє до моменту повного виконання сторонами зазначених у ньому зобов`язань.

Відповідно до пункту 5.2 розірвання даного договору допускається лише за згодою сторін, за умови його істотного порушення іншою стороною.

Внесення змін та доповнень до даного договору здійснюється за взаємною згодою сторін шляхом укладання додаткових письмових угод до нього (пункт 8.1 цієї угоди).

За умовами пункту 8.8 зазначеного правочину підрядник надсилає первинні документи (рахунки-фактури, акти виконаних робіт, акти звірок, інші документи) в електронній формі за допомогою модуля електронної звітності та документообігу в програмному забезпеченні "M.E.DOC" з використанням електронного цифрового підпису. Електронний документ вважається одержаним з часу відправлення виконавцем відповідного документа в електронній формі. Електронний підпис сторін є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації підписанта електронного документа. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним цифровим підписом. У разі зберігання електронного документа на кількох електронних носіях інформації, кожен з електронних примірників вважається оригіналом електронного документа. Юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Відносини, пов`язані з використанням електронних цифрових підписів, регулюються законом.

Судом встановлено, що на виконання умов цієї угоди позивач відповідно до рахунку на оплату від 6 вересня 2018 року № 13649 згідно з платіжним дорученням від 6 вересня 2018 року № 543 сплатив на рахунок виконавця суму авансового платежу в загальному розмірі 177 068,75 грн.

Про належне виконання позивачем умов цього договору свідчить також відсутність з боку відповідача претензій та повідомлень про порушення замовником своїх зобов`язань за цим правочином.

Водночас з матеріалів справи вбачається, що у передбачений укладеним між сторонами договором строк ТОВ "Дозор Сервіс" не виконало взятих на себе зобов`язань щодо здійснення робіт по проектуванню та не направило позивачу у визначений строк відповідних актів здачі-приймання виконаних робіт.

3 вересня 2020 року позивач надіслав на адресу відповідача лист від цієї ж дати № 03/09-1 з вимогою розірвати договір, підписавши додаткову угоду № 1 до нього, що була долучена до вищезазначеного листа, а також вимагав повернути сплачений ним авансовий платіж у зв`язку з неможливістю профінансувати роботи, передбачені спірним договором та недоцільністю їх виконання. Вказані вимоги були залишені відповідачем без задоволення.

Листом від 15 лютого 2021 року № 15/02-1 позивач звернувся до відповідача з претензією, в якій фактично відмовився від укладеного між сторонами договору та просив повернути йому сплачену суму авансового платежу в розмірі 177 068,75 грн.

Проте наведена претензія була залишена ТОВ "Дозор Сервіс" без відповіді та задоволення.

Частинами 1 та 2 статті 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України передбачено, що однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Судом встановлено, що між сторонами виникли правовідносини, предметом яких є виконання будівельних робіт.

За умовами частини 1 та 2 статті 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

За частиною 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до частини 1 статті 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Частиною 1 статті 651 ЦК України передбачено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до частини 2 статті 849 ЦК України, якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків.

За умовами частини 3 статті 651 ЦК України в разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Зі змісту вищенаведених приписів чинного законодавства вбачається, що договір підряду може бути розірваний в результаті односторонньої відмови від нього у повному обсязі, тобто в результаті вчинення замовником одностороннього правочину, який тягне припинення зобов`язань його сторін.

З матеріалів справи вбачається, що позивач в односторонньому порядку відмовився від договору про проектні роботи від 6 вересня 2018 року № 351/10/ПР18, про що належним чином повідомив підрядника.

Як передбачено частиною 2 статті 570 ЦК України, якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона є авансом. Однак, з припиненням дії договору підряду така грошова сума втрачає ознаки авансу та стає майном (грошовими коштами), набутими підрядником без достатньої правової підстави.

Відповідно до частини 1 статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Зазначена норма застосовується за наявності сукупності таких умов: набуття (збереження) майна (майном також є грошові кошти) однією особою за рахунок іншої; відсутність для цього підстав; або коли така підстава згодом відпала. Випадок, коли зобов`язання було припинено на вимогу однієї із сторін відповідно до закону чи умов договору належить до таких підстав.

Про можливість виникнення позадоговірного грошового зобов`язання на підставі статті 1212 ЦК України зазначала також Велика Палата Верховного Суду у постанові від 10 квітня 2018 року в справі № 910/10156/17.

З огляду на вказане, суд вважає за можливе застосувати до спірних правовідносин положення статті 849 ЦК України в сукупності з приписами статті 1212 ЦК України.

Доводи відповідача стосовного того, що останній тричі розпочинав обумовлені проектні роботи у зв`язку з постійною зміною ТОВ "ЄІС" концепції цих робіт, не беруться судом до уваги, оскільки відповідно до пункту 8.1 договору внесення змін та доповнень до спірного правочину здійснюється за взаємною згодою сторін шляхом укладення додаткових письмових угод. Судом встановлено, що матеріали справи не містять жодних додаткових угод, якими сторони вносили зміни до спірного договору про проектні роботи.

Суд також критично оцінює посилання ТОВ "Дозор Сервіс" щодо передачі вже розроблених проектів представнику замовника та відповідної проектної документації для отримання від позивача оплати за фактично виконані роботи по спірному договору, оскільки в матеріалах справи також відсутні належні докази таких звернень відповідача до ТОВ "ЄІС". Крім того, відповідачем не надано жодних доказів щодо належного та своєчасного виконання останнім своїх зобов`язань за договором про проектні роботи від 6 вересня 2018 року № 351/10/ПР18, а також доказів належного оформлення передачі виконаних за цим договором робіт.

Інші обставини, на які посилалося ТОВ "Дозор Сервіс" в обґрунтування своїх заперечень проти вимог ТОВ "ЄІС", також не знайшли свого підтвердження у матеріалах справи.

Згідно частини 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За змістом статті 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Водночас обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (стаття 77 ГПК України).

За приписами частини 1 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відтак, з огляду на вищенаведені законодавчі приписи відповідачем не було у встановленому законом порядку доведено належними, достатніми і допустимими доказами тих обставин, на які він посилався як на підставу своїх заперечень проти вимог позивача.

Зважаючи на те, що сума боргу відповідача, яка складає 177 068,75 грн., підтверджена належними доказами, наявними в матеріалах справи, і відповідач на момент прийняття рішення не надав документи, які свідчать про погашення вказаної заборгованості перед ТОВ "ЄІС", суд дійшов висновку про законність та обґрунтованість вимог позивача про стягнення з відповідача вказаної суми боргу, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню.

Відповідно до статті 129 ГПК України судові витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 129, 232, 236-241, 252 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Дозор Сервіс" (01033, місто Київ, вулиця Тарасівська, будинок 4, квартира 11; ідентифікаційний код 33442495) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "ЄІС" (08161, Київська область, Києво-Святошинський район, село Тарасівка, вулиця Київська, будинок 77/5; ідентифікаційний код 39032160) заборгованість у сумі 177 068 (сто сімдесят сім тисяч шістдесят вісім) грн. 00 коп. та 2 656 (дві тисячі шістсот п`ятдесят шість) грн. 02 коп. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Північного апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва (пункт 17.5 частини 1 Перехідних положень ГПК України) протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 7 червня 2021 року.

Суддя Є.В. Павленко