РІШЕННЯ

Іменем України

07 червня 2021 року м. Чернігівсправа № 927/329/21

Господарський суд Чернігівської області у складі: судді Федоренко Ю.В., секретаря судового засідання Сиворакша Т.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом: Приватного підприємства "Пеллєц",

до відповідача: Приватного підприємства "Форест Експорт"

про стягнення 34766,67 грн

За участю представників сторін:

від позивача: не прибув.

від відповідача: не прибув.

ВСТАНОВИВ:

Позивачем подано позов про стягнення з відповідача суми попередньої оплати в розмірі 18100,00 грн. внаслідок неналежного виконання свого зобов`язання по поставці товару та подальшої втрати інтересу Покупця в подальшому виконанні Постачальником свого зобов`язання та збитку в розмірі 16666,67 грн. у вигляді включення суми ПДВ до складу податкового кредиту та відповідно неможливістю скористатись правом на зменшення податкового зобов`язання.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем договору поставки № 01/24/07/2020 від 24.07.2020.

Дії суду щодо розгляду справи.

Ухвалою суду від 05.04.2021 позовна заява ПП "Пеллєц" прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі № 927/329/21, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, розгляд справи по суті призначено на 26 квітня 2021 року о 10:00

Вказаною ухвалою судом запропоновано відповідачу на підставі ст. 165 Господарського процесуального кодексу України надати відзив на позовну заяву та докази на підтвердження своєї позиції не пізніше 15 календарних днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі, надіславши одночасно копію відзиву з доказами позивачу, а докази направлення надати суду.

Ухвала про відкриття провадження у справі від 05.04.2021, яка направлена на адресу відповідача, вказану у позовній заяві (вул. Промислова, 15, офіс. 11, м. Чернігів, 14017) повернулась до суду з відміткою відділу поштового зв`язку - адресат відсутній за вказаною адресою.

Згідно Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань в реєстрі значиться Приватного підприємства "Форест Експорт", ідентифікаційний код 43551104, місцезнаходження вул. Промислова, 15, офіс. 11, м. Чернігів, 14017.

В силу статті 10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців" відомості, внесені до Єдиного державного реєстру, вважаються достовірними.

Відповідно до ч. 5 ст. 176 Господарського процесуального кодексу України ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Відповідно до п. 5 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Крім того, судом враховано, що відповідно до частини 1 статті 9 Господарського процесуального кодексу України, ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Частиною 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень", усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з ч.1, 2 ст.3 Закону України "Про доступ до судових рішень", для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Отже, відповідач не позбавлений права на ознайомлення з судовими рішеннями у Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Також ухвалою суду від 05.04.2021 задоволено клопотання позивача про витребування доказів та витребувано від Головного управління ДПС у Чернігівській області (14000, м. Чернігів, вул. Реміснича, 11) відомості про реєстрацію податкових накладних ПП "Форест Експорт", , по договору поставки № 01/24/07/2020 від 24.07.2020 року, де контрагентом виступав ПП "Пеллєц" за період з 24.07.2020 року по 31.12.2020 року

20.04.2021 від Головного управління ДПС у Чернігівській області надійшов лист №1449/5/25-01-20-02 від 19.04.2021, в якому повідомлено, що згідно аналізу даних Єдиного реєстру податкових накладених встановлено, що ПП «Форест Експорт» за період з 27.07.2020 по 31.12.2020 не реєструвало податкові накладні на адресу ПП «Пеллєц».

Представник позивача в судовому засіданні 26.04.2021 надав клопотання про залучення до матеріалів справи оригіналів квитанції №02/21 від 01.02.2021 та акту виконаних робіт від 02.03.2021, яке задоволено судом.

В судовому засіданні 26.04.2021 суд постановив увалу про відкладення розгляду справи на 07.06.2021 на 10:00 та зобов`язав позивача надати в наступне судове засідання належним чином завірену копію рахунку від 30.10.2020 № 210015, на підставі якого було здійснено платіж 30.10.2020.

Ухвалою від 26.04.2021 відповідача повідомлено про відкладення розгляду справи на 07.06.2021. Вказана ухвала від 26.04.2021, яка направлена на адресу відповідача, вказану у позовній заяві (вул. Промислова, 15, офіс. 11, м. Чернігів, 14017) і яка співпадає з адресою державної реєстрації повернулась до суду з відміткою відділу поштового зв`язку - адресат відсутній за вказаною адресою.

27.04.2021 від позивача надійшла зава про приєднання до матеріалів справи копії рахунку на оплату №210015 від 30.10.2020 на суму 130000,00 грн. Заява судом задоволена.

07.06.2021 до суду надійшла заява позивача про розгляд справи без участі його представника, яка залишена судом без розгляду оскільки не підписане електронним цифровим підписом.

У судовому засіданні 07.06.2021 судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення на підставі ст. 240 ГПК України.

Позиції учасників справи.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем договору поставки № 01/24/07/2020 від 24.07.2020. Так позивач вказує, що він здійснив попередню оплату товару на суму 100000,00 грн, а постачальник недопоставив товар на суму 18100,00 грн і має сплатити покупцю суму попередньої оплати в розмірі 18100,00 грн внаслідок неналежного виконання свого зобов`язання по поставці товару та подальшої страти інтересу покупця у виконанні постачальником свого зобов`язання. Щодо стягнення з відповідача 16666,67грн. збитків, позивач вказує, що постачальник не виконав встановленого Податковим кодексом України обов`язку щодо реєстрації податкових накладних і такі порушення позбавили покупця права включити суму ПДВ до складу податкового кредиту та, відповідно, скористатися правом на зменшення податкового зобов`язання на суму 16666,67 грн.

Відповідач відзив на позов не надав, проти позовних вимог не заперечив. Заяви та клопотання від відповідача до суду не надходили. В ухвалі про відкриття провадження у справі попереджено відповідача про те, що у разі ненадання відзиву у встановлений строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до ст.13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Оскільки відповідачем не подано відзив на позов у встановлений судом строк без поважних причин, тому в силу приписів ч.9 ст.165 Господарського процесуального кодексу України справа вирішується судом за наявними у ній матеріалами.

Фактичні обставини справи.

24.07.2020 між Приватним підприємством «Форест Експорт» (постачальник) та Приватним підприємством «Пеллєц» (покупець) укладено договір поставки №01/24/07/2020 (далі - договір).

Згідно п.1.1-1.2 договору постачальник зобов`язується передати у встановлений строк у власність покупця товар, у якості, кількості, за цінами та на загальну суму, згідно додатками до договору, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити його. Найменування, одиниці виміру, загальна кількість та інші необхідні характеристики товару, що підлягає поставці за цим договором (в т.ч. асортимент, номенклатура) визначається у рахунку-фактурі на товар та в додатках до договору, які є його невід`ємними частинами.

Відповідно до п.2.1.-2.2. договору товар постачається постачальником протягом 30 календарних днів після підписання кожного додатку до договору. Товар передається партіями. Під партією товару розуміють товари, що поставляються на адресу покупця за одним товаротранспортним документом (видатковою накладною та/або товарно-транспортною накладною).

Покупець здійснює оплату товару постачальнику на підставі виставленого рахунку-фактури. Оплата вартості партії товару здійснюється покупцем протягом 5 банківських днів після підписання договору та додатку до договору (п.3.3.-3.4. договору).

Згідно п.4.1 договору у випадку порушення зобов`язання, що виникає з цього договору, сторона несе відповідальність, визначену цим договором та (або) чинним в Україні законодавством. Порушення договору є його невиконання або неналежне виконання, тобто виконання з порушенням умов, визначених змістом цього договору.

У п.4.4 договору сторони передбачили, що сторона, яка порушила цей договір, зобов`язана відшкодувати збитки, завдані таким порушенням, незалежно від вжиття іншою стороною будь-яких заходів щодо запобігання збиткам або зменшення збитків, окрім випадків коли остання своїми винними (умисним або необережним) діянням (дією чи бездіяльністю) спряла настанню або збільшенню збитків.

Сторони підписали Додаток №1 від 24.07.2020 до договору поставки, в якому визначили найменування товару, що постачається - тріска паливна, кількість - 6200 м.куб, ціну - 116,16 грн та загальну суму товару з ПДВ - 868000,00 грн.

Позивач на підставі виставленого відповідачем рахунку №210015 від 30.10.2020 на суму 130000,00 грн перерахував останньому 100000,00 грн за тріску паливну згідно платіжного доручення №88 від 30.10.2020.

Як зазначає позивач у позовній заяві відповідач здійснив поставку товару 30.10.2020 на суму 58500,00 грн та 11.12.2020 на суму 23400,00 грн, чим утворив заборгованість по недопоставці товару в розмірі 18100,00 грн.

Згідно Акту звірки взаємних розрахунків, який підписаний сторонами, заборгованість відповідача станом на 14.01.2021 складала 18100,00 грн.

12.02.2021 позивачем направлено відповідачу претензію №01/21 від 12.02.2021 про повернення попередньої оплати на суму 18100,00 грн та збитку на суму 16666,67 грн, яка була отримана відповідачем 23.02.2021, що підтверджується відповідним трекінгом поштового відправлення.

Оцінка аргументів та нормативно-правове обґрунтування.

Відповідно до ст. 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Згідно ч. 1 ст. 174 Господарського кодексу України, господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до ст. 175 Господарського кодексу України, майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управлена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України.

Відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Так, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частина 1 статті 626 Цивільного кодексу України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

За приписами статті 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати в установлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його в підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

В силу ст. 525 Цивільного кодексу України та ст. 193 Господарського кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 693 Цивільного кодексу України передбачено, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Зі змісту зазначеної норми права вбачається, що умовою її застосування є неналежне виконання продавцем свого зобов`язання зі своєчасного передання товару покупцю. А у разі настання такої умови покупець має право діяти альтернативно: або вимагати передання оплаченого товару від продавця, або вимагати повернення суми попередньої оплати. Можливість обрання певно визначеного варіанта правової поведінки боржника є виключно правом покупця, а не продавця. Отже, волевиявлення щодо обрання одного з варіантів вимоги покупця має бути вчинено ним в активній однозначній формі такої поведінки, причому доведеної до продавця. Оскільки законом не визначено форму пред`явлення такої вимоги покупця, останній може здійснити своє право будь-яким шляхом: як шляхом звернення до боржника з претензією, листом, телеграмою тощо, так і шляхом пред`явлення через суд вимоги у визначеній законом процесуальній формі - формі позову.

Дослідивши та проаналізувавши обставини справи та представлені докази, суд встановив, що позивачем на підставі виставленого відповідачем рахунку було перераховано на рахунок відповідача 100000,00 грн в якості попередньої оплати за товар, що, зокрема, підтверджується копією платіжного доручення. У зв`язку з частковим невиконанням відповідачем свого обов`язку щодо поставки товару, позивач звернувся до останнього із вимогою про повернення коштів попередньої оплати в сумі 18100,00 грн.

Статтею 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Таким чином, суд дійшов висновку, що вимоги позивача щодо стягнення з відповідача суми попередньої оплати в розмірі 18100,00 грн. правомірні та обгрунтовані, підтверджені матеріалами справи, не спростовані відповідачем та підлягають стягненню. Доказів зворотнього суду не надано.

Щодо позовних вимог в частині стягнення 16666,67 грн збитків суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 14.1.181 статті 14 ПК України податковий кредит - сума, на яку платник ПДВ має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу. За змістом підпункту "а" пункту 198.1 статті 198 ПК України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів та послуг.

Відповідно до пункту 198.6 статті 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями (тимчасовими, додатковими та іншими видами митних декларацій, за якими сплачуються суми податку до бюджету при ввезенні товарів на митну територію України), іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу. У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу. Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. У разі якщо платник податку не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних/розрахунків коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, таке право зберігається за ним протягом 1095 календарних днів з дати складення податкової накладної/розрахунку коригування. Суми податку, сплачені (нараховані) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, зазначені в податкових накладних/розрахунках коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних з порушенням строку реєстрації, включаються до податкового кредиту за звітний податковий період, в якому зареєстровано податкові накладні/розрахунки коригування до таких податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, але не пізніше ніж через 1095 календарних днів з дати складення податкових накладних/розрахунків коригування до таких податкових накладних.

За змістом пункту 201.1 статті 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Пунктом 201.7 статті 201 ПК України визначено, що податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

Відповідно до пункту 201.10 статті 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою; податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. Відсутність факту реєстрації платником податку - продавцем товарів/послуг податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту та не звільняє продавця від обов`язку включення суми податку на додану вартість, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов`язань за відповідний звітний період. У разі допущення продавцем товарів/послуг помилок при зазначенні обов`язкових реквізитів податкової накладної, передбачених пунктом 201.1 статті 201 цього Кодексу, та/або порушення продавцем/покупцем граничних термінів реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрація яких зупинена згідно з пунктом 201.16 цієї статті) податкової накладної та/або розрахунку коригування покупець/продавець таких товарів/послуг має право додати до податкової декларації за звітний податковий період заяву із скаргою на такого продавця/покупця. Таке право зберігається за ним протягом 365 календарних днів, що настають за граничним терміном подання податкової декларації за звітний (податковий) період, у якому не надано податкову накладну або допущено помилки при зазначенні обов`язкових реквізитів податкової накладної та/або порушено граничні терміни реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних. До заяви додаються копії товарних чеків або інших розрахункових документів, що засвідчують факт сплати податку у зв`язку з придбанням таких товарів/послуг, або копії первинних документів, складених відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", що підтверджують факт отримання таких товарів/послуг.

Згідно з пунктом 201.10 статті 201 ПК України на продавця товарів/послуг покладено обов`язок в установлені терміни скласти податкову накладну та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних, чим зумовлено обґрунтоване сподівання контрагента на те, що це зобов`язання буде виконано, оскільки тільки підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних суми податку можуть бути віднесені до складу податкового кредиту.

Водночас звернення покупця послуг зі скаргою на продавця, який не виконав передбаченого наведеною нормою обов`язку, відповідно до положень пункту 201.10 статті 201 ПК України не надає покупцю права на включення суми податку з цих операцій до складу податкового кредиту, а можливість подання скарги на цього продавця є лише підставою для проведення документальної позапланової перевірки його контролюючим органом.

Відповідно до частин 1, 2 статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) витрати, яких особа зазнала у зв`язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

За змістом статті 224 ГК України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права та законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Зважаючи на зазначені норми, для застосування такого заходу відповідальності як стягнення збитків необхідна наявність усіх елементів складу господарського правопорушення: 1) протиправної поведінки (дії чи бездіяльності) особи (порушення зобов`язання); 2) шкідливого результату такої поведінки - збитків; 3) причинного зв`язку між протиправною поведінкою та збитками; 4) вини особи, яка заподіяла шкоду. У разі відсутності хоча б одного із цих елементів відповідальність у вигляді відшкодування збитків не настає.

Як свідчить лист Головного управління ДПС у Чернігівській області №1449/5/25-01-20-02 від 19.04.2021, згідно аналізу даних Єдиного реєстру податкових накладених встановлено, що ПП «Форест Експорт» за період з 27.07.2020 по 31.12.2020 не реєструвало податкові накладні на адресу ПП «Пеллєц».

Таким чином, Відповідач з порушенням вимог пункту 201.10 статті 201 ПК України не зареєстрував податкові накладні, у зв`язку з чим Позивач був позбавлений права включити суми ПДВ до складу податкового кредиту та, відповідно, скористатись правом на зменшення податкового зобов`язання на суму 16666,67 грн. З огляду на викладене у цьому випадку є прямий причинно-наслідковий зв`язок між бездіяльністю Відповідача щодо виконання визначеного законом обов`язку зареєструвати податкові накладні та неможливістю включення сум ПДВ до податкового кредиту Позивача, а також, відповідно, зменшення податкового зобов`язання на зазначену суму, яка фактично є збитками цієї особи. Отже, наявні усі елементи складу господарського правопорушення.

Висновки суду узгоджуються з правовою позицією викладеною у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного суду від 03.08.2018 у справі №917/877/17.

Ураховуючи викладене, суди дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача 16666,67 грн збитків.

Згідно ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обгрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Зазначені вище норми процесуального закону спрямовані на реалізацію статті 13 Господарського процесуального кодексу України. Згідно з положеннями цієї статті, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

За таких обставин суд дійшов висновку про те, що відповідачем не спростовано доводів позовної заяви, не надано суду належних та допустимих доказів про наявність інших обставин ніж ті, що досліджені в ході розгляду справи, відтак, позовні вимоги є правомірними та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до п. 2 ч. 1 статті 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За таких обставин, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача 2270,00 грн судового збору.

Пунктом 1 частини 3 статті 123 Господарського процесуального кодексу України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.

Згідно з частинами 1 та 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Як свідчать матеріали справи, 01.02.2021 між ПП «Пеллец» (замовник) та адвокатом Шаповалов М.С. (виконавець) укладено договір про надання юридичних послуг (професійної правничої допомоги), згідно умов якого виконавець надає замовнику юридичну допомогу (послуги) пов`язану з представництвом та захистом інтересів замовника з приводу спору, який виник між замовником та ПП «Форест Експорт» про стягнення коштів за договором поставки №01/24/07/2020 від 24.07.2020 та стягнення збитку по ПДВ.

Згідно п.4.1 -4.2 договору вартість юридичних послуг за даним договором визначається за домовленістю сторін та погоджується з рекомендаціями щодо застосування мінімальних ставок адвокатського гонорару, затвердженого рішеннями Ради адвокатів Чернігівської області у відповідні роки і становить 10000 грн, яка за природою свого походження є гонораром. Сума гонорару в розмірі 10000 грн виплачується виконавцю з дня підписання даного договору в готівковому вигляді на підтвердження чого виконавець видає замовнику квитанцію про оплату послуг. Гонорар не включає кошти, що сплачуються замовником виконавцю в п.4.1 договору, на покриття фактичних витрат, пов`язаних з виконанням цієї угоди, а саме сплата судового збору, державні мита, поштові витрати, витрати з прибуттям виконавця до місця надання послуг, виконання робіт, що знаходяться по за межами населеного пункту робочого місця виконавця (а саме м.Чернігова).

Актом виконаних робіт від 02.03.2021 сторони підтвердили виконання адвокатом своїх зобов`язань по договору та прийняття їх замовником на загальну суму 10000,00 грн. В акті наведено перелік наданих послуг адвокатом.

Згідно квитанції до прибуткового касового ордеру від 01.02.2021 №02/21 адвокатом Шаповаловим М.С. прийнято від директора ПП «Пеллец» 10000,00 грн.

Законодавством України не встановлено відповідних вимог до розрахункового документа який повинен надати адвокат при сплаті клієнтом послуг, а також не встановлено форму такого документа. Адвокат може видати клієнту на його вимогу складений в довільній формі документ (квитанція, довідка, тощо), який буде підтверджувати факт отримання коштів від клієнта.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 цього Закону).

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом, і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.

Розмір винагороди за надання правової допомоги визначений у Договорі у вигляді фіксованої суми, не змінюється в залежності від обсягу послуг та витраченого адвокатом часу Позиція викладена у постанові КАС ВС від 28.12.2020 у справі №640/18402/19).

Матеріалами справи підтверджується факт отримання позивачем послуг адвоката. Таким чином, суд з огляду на умови договору про надання юридичних послуг, враховуючи складання і підписання адвокатом всіх документів від імені і в інтересах позивача, дійшов висновку, що в даній конкретній справі витрати на правову допомогу в сумі 10000,00 грн є реальними, підтвердженими матеріалами справи.

З огляду на задоволення позову та приписи ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати на оплату послуг адвоката, покладаються на відповідача.

Керуючись ст. 73-80, 86, 129, 165, 232-233, 236-238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з Приватного підприємства "Форест Експорт", вул. Промислова, 15, офіс. 11, м. Чернігів, 14017, код 43551104, на користь Приватного підприємства "Пеллєц", вул. Пушкіна, 16, офіс 606, м. Чернігів, 14000, код 35385921, 18 100,00 грн суми попередньої оплати, 16 666,67 грн збитків, 2 270,00 грн витрати зі сплати судового збору та 10 000,00 грн витрат на правову допомогу.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили в строк і в порядку, встановленому ст.241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду у строки визначені ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Повідомити учасників справи про можливість одержання інформації по справі у Єдиному державному реєстрі судових рішень: http://reyestr.court.gov.ua/.

Повне рішення складено 07.06.2021.

Суддя Ю.В. Федоренко