ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

09.06.2021 Справа № 917/811/21

Суддя Мацко О.С., розглянувши заяву ОСОБА_1 № б/н від 02.06.2021 р. (вх. № 6010 від 02.06.2021 р.) про забезпечення позову у справі за позовом

ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,

до ОСОБА_2 , АДРЕСА_2 ,

про визнання права на частку у статутному капіталі, визнання протиправним та нечинним рішення загальних зборів,

ВСТАНОВИВ:

25.05.2021 року до господарського суду Полтавської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права на частку у статутному капіталі ТОВ «Промпластполімер», визнання протиправним та нечинним рішення загальних зборів від 26.04.2021 р. про припинення діяльності товариства. Наразі провадження у справі не відкрито.

02.06.2021 року від позивача надійшла заява б/н від 02.06.2021 р. (вх. № 6010) про забезпечення позову шляхом заборони Департаменту державної реєстрації виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, ОСОБА_2 та будь-яким іншим особам вживати заходів та вчиняти будь-які дії, у тому числі відключати подачу електроструму до виробничих приміщень ТОВ «Промпластполімер», на виконання протоколу загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Промпластполімер» від 26.04.2021 року, згідно з яким було вирішено припинити діяльність Товариства з обмеженою відповідальністю «Промпластполімер», до набрання законної сили рішенням суду за позовною заявою. У зв"язку з перебуванням судді Мацко О.С. на лікарняному до 08.06.2021р., заява про забезпечення позову розглядається суддею негайно після виходу з лікарняного. Заявник просить суд розглядати заяву за його участі.

За умовами ч. 1, ч. 3, ч. 4, ч. 5 та ч. 6 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи. Суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, може викликати особу, що подала заяву про забезпечення позову, для надання пояснень або додаткових доказів, що підтверджують необхідність забезпечення позову, або для з`ясування питань, пов`язаних із зустрічним забезпеченням. У виняткових випадках, коли наданих заявником пояснень та доказів недостатньо для розгляду заяви про забезпечення позову, суд може призначити її розгляд у судовому засіданні з викликом сторін. Таким чином, розгляд заяви у засіданні з викликом сторін - це право, а не обов`язок суду, яке він реалізує з огляду на наявність виняткових обставин. У даному випадку суд не вбачає підстав для розгляду заяви з повідомленням сторін.

Обґрунтовуючи необхідність вжиття заходів забезпечення позову заявник зазначає, що їй належать корпоративні права у ТОВ "Промпластполімер", яке, згідно відомостей Державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, перебуває у процесі припинення - 26.04.2021 року ОСОБА_2 прийнято рішення про припинення підприємства Товариства з обмеженою відповідальністю «Промпластполімер».

Заявником - ОСОБА_1 - подано вищевказаний позов до господарського суду Полтавської області, предметом якого є, серед іншого, оскарження рішення загальних зборів від 26.04.2021 р. про припинення діяльності товариства. Заявник вказує, що "28.09.2018 року у нотаріуса зареєстрована заява ОСОБА_2 про вихід зі складу учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Промпластполімер» та про передачу своєї частки ОСОБА_1 . Після чого у нотаріуса був підписаний акт приймання-передачі частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Промпластполімер». Заявник вказує на те, що ОСОБА_2 порушив свої зобов`язання перед ОСОБА_1 та намагався здійснити рейдерське захоплення товариства.

27.04.2021 року ОСОБА_1 зареєстрована у нотаріуса заява про прийняття рішення щодо вступу до Товариства з обмеженою відповідальністю «Промпластполімер» та прийняття у власність спадщини у вигляді 50%, що дорівнює 200 грн., які належали покійному чоловіку. З метою реєстрації своєї частки розміром 50% у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Промпластполімер» ОСОБА_1 було подано заяву до державного реєстратора виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області. Державним реєстратором 28.04.2021 року було відмовлено ОСОБА_1 у державній реєстрації змін щодо засновників товариства. 27.04.2021 року ОСОБА_2 прийнято рішення про припинення підприємства Товариства з обмеженою відповідальністю «Промпластполімер».

Розглянувши заяву ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову, суд виходить з наступного:

Статтею 136 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи. Воно полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судового рішення або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Заходи до забезпечення позову можуть вживатися лише за умов, визначених статтею 136 Господарського процесуального кодексу, а саме:

- якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду;

- якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

При вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення позову господарський суд має оцінити обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням таких умов:

- розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову;

- забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу;

- наявності зв`язку між заявленим заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги,

- імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду, імовірності ускладнення чи непоновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, у разі невжиття таких заходів;

- запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Частина 5 статті 137 Господарського процесуального кодексу України встановлює випадки, коли не допускається забезпечення позову у спорах, що виникають з корпоративних відносин.

Оскільки позивачка звернулася до суду з позовними вимогами немайнового характеру, судове рішення у разі задоволення яких не вимагатиме примусового виконання, то в даному випадку така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, не підлягає дослідженню, а має застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

При цьому в таких немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, оскільки позивач не зможе їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду (позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 16.08.2018 у справі № 910/1040/18 та підтримана в ряді інших постанов, прийнятих пізніше).

Згідно з пунктом 4 частини 1 статті 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується, зокрема забороною відповідачу вчиняти певні дії та забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору.

Позовні вимоги обгрунтовані порушенням корпоративних прав позивачки. Судом встановлено, що на час подання та розгляду заяви про забезпечення у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців не міститься відомостей про позивачку як про учасника (засновника) товариства, це підтверджується і самою заявницею - вона підтверджує, що до моменту прийняття оспорюваного рішення не зверталася до реєстратора з метою внесення змін до реєстру та зазначення її учасником (засновником) ТОВ.

Згідно відомостей Реєстру (https://usr.minjust.gov.ua/content/free-search/person-result), засновниками товариства є ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , керівником значиться ОСОБА_1 , підприємство перебуває в стані припинення ( 27.04.2021, 004004609, Внесення рішення засновників (учасників) юридичної особи або уповноваженого ними органу щодо припинення юридичної особи в результаті її ліквідації), вимоги кредиторів розглядаються до 27.06.2021р.

Порядок ліквідації юридичної особи передбачено ст.111 ЦК України; юридична особа вважається припиненою з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення (ст.104 ЦК України).

Відтак, з огляду на предмет та підстави позову, суд вважає, що адекватним та співмірним буде вжиття такого заходу забезпечення як заборона суб`єктам реєстрації вносити запис про припинення товариства. Саме забезпечення позову в цій частині забезпечить неможливість внесення змін до реєстру щодо припинення юридичної особи до того часу, поки у судовому порядку буде перевірено факт наявності та порушення корпоративних прав позивачки. Такий захід допоможе забезпечити фактичну реалізацію судового рішення - у разі задоволення позовних вимог, а у випадку невжиття таких заходів може скластися ситуація, за якої позивачка не зможе захистити чи поновити свої права в межах одного цього судового провадження без нових звернень до суду (у разі припинення товариства до винесення остаточного рішення у справі), що суперечить меті звернення за судовим захистом.

При цьому, частково задовольняючи заяву та забороняючи державному реєстратору вносити запис про припинення юридичної особи, суд відмовляє у задоволенні заяви в іншій частині. Так, суд не вправі заборонити Департаменту державної реєстрації виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області та будь-яким іншим особам вживати заходів та вчиняти будь-які дії (у т.ч. відключати подачу електроструму) на виконання протоколу від 26.04.2021р. з огляду на приписи п.4 ч.5 ст.137 ГПК України, яка забороняє забезпечувати позов шляхом заборони здійснювати органам державної влади покладені на них згідно законодавства повноваження, крім заборони приймати конкретно визначені судом рішення та вчиняти конкретні дії, що прямо стосуються предмету спору. Також суд відмовляє в задоволенні заяви в частині заборони ОСОБА_2 вчиняти вищевказані "будь-які дії ... на виконання протоколу загальних зборів учасників", оскільки суд не вправі втручатися у внутрішню діяльність товариства та перешкоджати особі у реалізації її прав (за умови, що на даний час не встановлено відсутність у гр. ОСОБА_2 корпоративних прав у товаристві, як на тому наполягає позивачка).

Вищенаведене забезпечує збереження балансу інтересів сторін, а вжиття заходів забезпечення позову узгоджується із критеріями розумності, обґрунтованості та адекватності. Застосування заходів забезпечення позову в цій частині є тимчасовим заходом та не призведе до втручання у звичайну діяльність товариства, а лише створить передумови для запобігання можливим перешкодам у поновленні права позивача у разі задоволення позовних вимог. При цьому, вживаючи заходів забезпечення позову, суд не вирішує справу по суті, не оцінює, не підтверджує та не спростовує доводи позивачки стосовно наявності у неї та відсутності у відповідача 100% корпоративних прав, оскільки ці питання підлягають дослідженню та вирішенню в процесі розгляду справи по суті.

При розгляді заяви про забезпечення позову суд також враховує положення міжнародного договору, а саме статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що передбачає право на справедливий суд. Під терміном "справедливий судовий розгляд" розуміється у тому числі забезпечення реального виконання рішення, на що Європейський суд з прав людини неодноразово звертав увагу держав - членів Ради Європи. Обов`язок забезпечення механізмів реалізації права на справедливий суд покладено на держави-учасниці Конвенції. Одним з механізмів забезпечення реального виконання можливого рішення суду є передбачений національним законодавством України інститут вжиття заходів до забезпечення позову.

Також, відповідно до ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод «Право на ефективний засіб юридичного захисту»: кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі. Тому вжиття обраних судом заходів до забезпечення позову відповідає вимогам статей 6 та 13 Конвенції та зобов`язанням, взятим на себе Україною щодо забезпечення права на справедливе судочинство та виконання судових рішень, адже їх невжиття з високою ймовірністю призведе до того, що в процесі розгляду справи судом (до моменту прийняття остаточного рішення у цій справі) юридична особа, щодо корпоративних прав у якій виник спір, буде припинена та запис про неї виключений з Державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, що не просто призведе до неможливості ефективного захисту прав заявниці (у разі задоволення її позову), а фактично знівелює значення судочинства у даній справі. Доцільність вжиття заходів забезпечення у подібних правовідносинах підтверджено, зокрема, у постанові ВС КГС від 05.03.2018р. у справі №910/9474/17 і ін.

Відповідно до частини 10 статті 13 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" державна судова адміністрація України забезпечує передачу до Єдиного державного реєстру примірника судового рішення, яке тягне за собою зміну відомостей в Єдиному державному реєстрі, судового рішення про арешт корпоративних прав та про заборону (скасування заборони) вчинення реєстраційних дій - у день набрання рішенням суду законної сили.

Відповідно до частини 5 статті 14 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" направлення судових рішень, які тягнуть за собою зміну відомостей в Єдиному державному реєстрі, та про заборону (скасування заборони) вчинення реєстраційних дій здійснюється у порядку інформаційної взаємодії між Єдиним державним реєстром та Єдиним державним реєстром судових рішень.

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 25 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" державна реєстрація та інші реєстраційні дії проводяться на підставі судових рішень, що набрали законної сили та тягнуть за собою зміну відомостей в Єдиному державному реєстрі або заборону (скасування заборони) вчинення реєстраційних дій, а також надійшли в електронній формі від суду або державної виконавчої служби відповідно до Закону України "Про виконавче провадження".

Пунктом 2 частини 1 статті 28 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" передбачена така підстава для відмови у державній реєстрації, як "у Єдиному державному реєстрі містяться відомості про судове рішення щодо заборони проведення реєстраційної дії".

Отже, заборона вчинення реєстраційних дій є одним із визначених законом способів забезпечення позову, який передбачений, зокрема, Законом України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань".

Таким чином, заява б/н від 02.06.2021р. року позивача про забезпечення позову підлягає частковому задоволенню в частині заборони вчиняти реєстраційну дію - внесення запису про припинення юридичної особи ТОВ "Промпластполімер" (). В іншій частині заява задоволенню не підлягає.

Суд, враховуючи положення ст.141 ГПК України, констатує відсутність на час прийняття ухвали відомостей, достатніх для припущення про ймовірність виникнення збитків особи, щодо якої вживаються заходи забезпечення, та не вбачає необхідності щодо вжиття зустрічного забезпечення.

Стосовно строку дії заходів забезпечення: Частинами 7-10 ст. 145 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження - вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення.

У випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову, суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову. В такому разі заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням або ухвалою суду.

Керуючись ст.ст. 136, 137, 140, 141, 144, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі задовольнити частково.

2. Вжити заходи забезпечення позову, а саме: заборонити Департаменту державної реєстрації виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області та будь-яким іншим повноважним особам вносити до Державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань запис про припинення юридичної особи - ТОВ "Промпластполімер" (м.Кременчук, вул.Хорольська, 197/6, ).

3. В іншій частині в задоволенні заяви - відмовити.

Стягувач: ОСОБА_1 (ідент.код НОМЕР_1 , АДРЕСА_3 )

Боржник: ОСОБА_2 (ідент.код НОМЕР_2 , АДРЕСА_4 )

4. Згідно ч. 2 ст. 235 Господарського процесуального кодексу України дана ухвала набирає законної сили з моменту її підписання (09.06.2021р.).

Ухвала є виконавчим документом в розумінні Закону України «Про виконавче провадження» зі строком пред`явлення до виконання до 10.06.2024 року і підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Ухвалу про забезпечення позову може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом 10 днів з дня її підписання (09.06.2021р.). Згідно ст.257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Згідно п.17.5 Перехідних положень ГПК України, до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційнї системи, апеляційні та касаційні скарги подаються до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя О.С.Мацко