ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" травня 2021 р. Справа№ 910/489/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Гарник Л.Л.

суддів: Верховця А.А.

Доманської М.Л.

секретар судового засідання Ковган О.І.

за участю представників учасників провадження відповідно до протоколу судового засідання від 27.05.2021

розглянувши апеляційні скарги Приватного підприємства «Міжнародна Маркетингова Група Київ» та МакДональдз Інтернешнл Проперті Компані Лтд., компанія штату Делавер (США)

на рішення Господарського суду міста Києва від 23.07.2020 (повний текст складено 06.08.2021)

у справі №910/489/20

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Асканія - Трейдінг»

до Приватного підприємства « Міжнародна Маркетингова Група Київ»

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - МакДональдз Інтернешнл Проперті Компані Лтд., компанія штату Делавер (США)

про спростування недостовірної інформації та зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 23.07.2020 у справі №910/489/20:

- позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Асканія-Трейдінг» (далі - ТОВ «Асканія-Трейдінг», позивач) до Приватного підприємства «Міжнародна Маркетингова Група Київ» (далі - ПП «Міжнародна Маркетингова Група Київ», відповідач) про спростування недостовірної інформації та зобов`язання вчинити дії задоволено;

- визнано інформацію щодо результатів опитування споживачів щодо доброї відомості знака, що міститься у «Висновку за результатами опитування споживачів щодо доброї відомості знака від 02.12.2016 р.», виданому ПП «Міжнародна Маркетингова Група Київ» (далі - Висновок) такою, що є недостовірною;

- зобов`язано ПП «Міжнародна Маркетингова Група Київ» не пізніше наступного дня після набрання рішенням господарського суду м. Києва законної сили спростувати недостовірну інформацію, поширену у висновку, оформивши письмову заяву, адресовану невизначеному колу осіб, на бланку ПП «Міжнародна Маркетингова Група Київ» із зазначенням дати складання заяви, прізвища, імені, по батькові керівника ПП «Міжнародна Маркетингова Група Київ», засвідчену підписом керівника і печаткою ПП «Міжнародна Маркетингова Група Київ», наступного змісту:

«Спростування.

Тим кого це стосується.

Приватне підприємство «Міжнародна Маркетингова Група Київ» спростовує інформацію щодо результатів опитування, що міститься в «Висновку за результатами опитування споживачів щодо доброї відомості знака від 02.12.2016 р.», а саме: відповіді респондентів на кожне питання опитування, відсоткові значення наданих відповідей на кожне питання, що містяться в таблицях з діаграмами, усю інформацію в розділі «Висновки дослідження», - як таку, що є недостовірною»;

- зобов`язано Приватне підприємство «Міжнародна Маркетингова Група Київ» направити засобами поштового зв`язку АТ «Укрпошта» по одному примірнику оригіналу зазначеної заяви на адресу Господарського суду м. Києва, на адресу позивача і представника позивача.

Рішення суду обґрунтовано тим, що публікація інформації про результати опитування споживачів у Висновку за результатами опитування споживачів щодо доброї відомості знака від 02.12.2016, складеному ПП «Міжнародна Маркетингова Група Київ», призвела до дискредитації позивача серед споживачів, негативно вплинула на його статус на ринку, поставила під сумнів репутацію як добросовісного власника знаків для товарів і послуг «Мс'Corn» та «MacCorn».

Встановивши, що Інформацію про результати опитування, оформлену у вказаному Висновку, використано компанією МакДональдз Інтернешнл Проперті Компані, Лтд з метою монополізації використання нею знаків для товарів і послуг, що містять поширений префікс/частину слова іншомовного походження «Мс», керуючись ст. 277 Цивільного кодексу України, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову.

ПП «Міжнародна Маркетингова Група Київ» звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду міста Києва від 23.07.2020 у справі №910/489/20 скасувати повністю і ухвалити нове рішення про повну відмову у задоволенні позовних вимог, стягнути з ТОВ «Асканія-Трейдінг» судові витрати, пов`язані із наданням професійної правничої допомоги у даній справі в Господарському суді міста Києва та Північному апеляційному господарському суді в загальному розмірі 71 000 грн., судовий збір за подання і розгляд апеляційної скарги.

Апеляційна скарга обґрунтована недоведеністю та не з`ясуванням судом першої інстанції обставини, що мають значення для справи; невідповідністю висновків, викладених в оскаржуваному рішенні суду, обставинам справи; порушенням норм процесуального права, зокрема 11, 13, 43, 236 ГПК України, що призвело до неправильного вирішення спору; неправильним застосуванням норм матеріального права, зокрема статті 32 Конституції України, статей 94, 277 ЦК України.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, скаржник зазначає наступне:

- Висновок та викладена в ньому інформація не стосується ТОВ «Асканія-Трейдінг» та знаків для товарів і послуг «Мс'Corn» та «MacCorn»;

- Висновок не породжує у МакДональдз Інтернешнл Проперті Компані, Лтд будь-яких прав на добре відомий знак «Мс»;

- захист прав інтелектуальної власності ТОВ «Асканія-Трейдінг» на знаки для товарів і послуг «Мс'Corn» та «MacCorn» не є предметом позову у справі, яка розглядається;

- Висновок досліджувався Апеляційною палатою Державного департамента інтелектуальної власності України, якою прийнято рішення від 26.12.2016 про визнання знаку «Мс» добре відомим в Україні у відношенні МакДональдз Інтернешнл Проперті Компані, Лтд;

- Висновок неодноразово оцінювався судами всіх інстанцій при розгляді справи № 910/13209/18 як належний та допустимий доказ;

- між сторонами у справі відсутній спір цивільно-правового характеру, в діях відповідача відсутній склад правопорушення;

- дана справа підлягає розгляду за правилами загального позовного провадження;

- судом не враховано практику Європейського Суду з Прав Людини та висновки Верховного Суду щодо застосування норм права у подібних правовідносинах.

МакДональдз Інтернешнл Проперті Компані Лтд., компанії штату Делавер (США) (McDonald's International Property Company, Ltd, company of Deleware State) (USA) (далі - МакДональдз Інтернешнл Проперті Компані, Лтд) звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду міста Києва від 23.07.2020 у справі №910/489/20 скасувати повністю і ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Апеляційна скарга обґрунтована недоведеністю та не з`ясуванням судом першої інстанції обставини, що мають значення для справи; невідповідністю висновків, викладених в оскаржуваному рішенні суду, обставинам справи; порушенням норм процесуального права, зокрема 7, 13, 42, 50, 75, 236 ГПК України, що призвело до неправильного вирішення спору; неправильним застосуванням норм матеріального права, зокрема статті 32 Конституції України, ст. 277 ЦК України.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, скаржник зазначає наступне:

- відповідно до рішення Господарського суду міста Києва від 13.03.2019, постанови Північного апеляційного господарського суду від 29.05.2019 та постанови Верховного Суду від 20.08.2019, ухвалених у справі № 910/13209/18, Висновок оцінено як належний, допустимий та достовірний доказ, викладену у висновку інформацію визнано достовірною;

- докази зворотного в матеріалах справи відсутні;

- Висновок та викладена в ньому інформація стосується виключно МакДональдз Інтернешнл Проперті Компані, Лтд та торгової марки «Мс», у зв`язку з чим позивач не набув право звертится до суду з позовом у справі, що розглядається;

- дії відповідача, які виразилися у складенні Висновку, не містять складу правопорушення;

- дана справа підлягала розгляду за правилами загального позовного провадження;

- судом першої інстанції не вирішено жодного із шости клопотань МакДональдз Інтернешнл Проперті Компані, Лтд, не враховано практику Європейського Суду з Прав Людини, висновки Верховного Суду щодо застосування норм права у подібних правовідносинах.

Згідно з витягом із протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.09.2021 для розгляду апеляційної скарги ПП «Міжнародна Маркетингова Група Київ» сформовано колегію суддів у складі: Ткаченко Б.О. (головуючий), Майданевич А.Г., Коротун О.М.

Згідно з витягом із протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.09.2021 для розгляду апеляційної скарги МакДональдз Інтернешнл Проперті Компані Лтд., компанії штату Делавер (США) сформовано колегію суддів у складі: Ткаченка Б.О. (головуючий), Майданевича А.Г., Коротун О.М.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 09.09.2020 у справі №910/489/20 відкрито апеляційне провадження, справу призначено до розгляду.

23.09.2020 від ТОВ «Асканія-Трейдінг» надійшли відзиви на апеляційні скарги ПП «Міжнародна Маркетингова Група Київ», МакДональдз Інтернешнл Проперті Компані Лтд, згідно з якими позивач просить скарги залишити без задоволення, а оскаржене рішення суду - без змін як таке, що є законним та обґрунтованим.

Заперечуючи доводи апеляційних скарг, Товариство з обмеженою відповідальністю «Асканія-Трейдінг» зазначає наступне:

- під час розгляду справи суду не надані докази того, що вказана у Висновку інформація щодо результатів опитування є достовірною, натомість докази зворотного були надані позивачем;

- вказана у Висновку інформація стосується невизначеного кола осіб;

- судом не надавалась оцінка Висновку на предмет його належності, достовірності та відповідності чинному законодавству;

- позивачем доведено те, що наведені у Висновку результати опитування споживачів є недостовірною інформацією, натомість відповідач не довів, що відповідна інформація є дійсною та не надав пояснення з приводу методології та інших питань з приводу проведення даного соціологічного дослідження;

- причетність інтересів позивача до результатів опитування, викладених у Висновку, обумовлено тою обставиною, що відповідно до прийнятого на підставі Висновку рішення Апеляційної палати Державного департамента інтелектуальної власності України від 26.12.2016 про визнання знака «Мс» добре відомим МакДональдз Інтернешнл Проперті Компані Лтд отримало низку переваг над іншими особами щодо використання префіксів/частин слова «Мс/Мас» у торговельних марках;

- зазначена у Висновку інформація має безпосереднє відношення до оцінки підприємницької діяльності позивача у зв`язку із створенням оманливого розуміння, що торговельні марки «Мс'Corn» та «MacCorn» взагалі невідомі споживачам та зверненням МакДональдз Інтернешнл Проперті Компані Лтд з позовом про визнання недійсними свідоцтв на вказані знаки для товарів та послуг;

- жодні процесуальні права МакДональдз Інтернешнл Проперті Компані Лтд не порушено.

07.10.2020 від МакДональдз Інтернешнл Проперті Компані Лтд надійшли письмові заперечення на відзив Товариства з обмеженою відповідальністю «Асканія-Трейдінг» на апеляційну скаргу, подану МакДональдз Інтернешнл Проперті Компані Лтд.

У зв`язку з відпусткою судді Коротун О.М., відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.10.2020 справу передано на розгляд колегії суддів у складі: Ткаченко Б.О. (головуючий), Майданевич А.Г., Гаврилюк О.М.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 19.10.2020 справу №910/489/20 прийнято до провадження визначеною колегією суддів.

У зв`язку з перебуванням на лікарняному судді Гаврилюка О.М., відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.12.2020, справу №910/489/20 передано на розгляд колегії суддів у складі: Ткаченко Б.О. (головуючий), Майданевич А.Г., Руденко М.А.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 17.12.2020 справу прийнято до провадження визначеною колегією суддів.

Згідно з витягом із протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.03.2021, у зв`язку з перебуванням судді Майданевича А.Г. на підготовці в Національній школі суддів, судді Руденко М.А. у відпустці, для розгляду справи сформовано колегію суддів у складі: Ткаченко Б.О. (головуючий), Корсак В.А., Владимиренко С.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 02.03.2021 справу прийнято до провадження визначеною колегією суддів.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.03.2021 для розгляду справи визначено колегію суддів у складі: Ткаченко Б.О. (головуючий), Корсак В.А., Майданевич А.Г.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 23.03.2021 справу прийнято до провадження визначеною колегією суддів.

23.03.2021 у судовому засіданні суддями Північного апеляційного господарського суду Ткаченком Б.О., Корсаком В.А., Майданевичем А.Г. було заявлено самовідвід від розгляду справи, обґрунтований тим, що спір у справі, яка розглядається, пов`язаний із захистом прав на об`єкти інтелектуальної власності, зокрема щодо торговельної марки (знака для товарів і послуг), і не є спеціалізацією вказаної колегії суддів.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 23.03.2021 заяву про самовідвід суддів Ткаченко Б.О., Корсака В.А., Майданевича А.Г. від розгляду справи №910/489/20 задоволено, матеріали справи передано для визначення складу судової колегії автоматизованою системою.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.03.2021 апеляційні скарги ПП «Міжнародна Маркетингова Група Київ» та МакДональдз Інтернешнл Проперті Компані Лтд на рішення Господарського суду міста Києва від 23.07.2020 у справі №910/489/20 передано на розгляд колегії суддів: головуючий суддя - Гарник Л.Л., судді Доманська М.Л., Пантелієнко В.О.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 29.03.2021 справу №910/489/20 за апеляційними скаргами ПП «Міжнародна Маркетингова Група Київ» та МакДональдз Інтернешнл Проперті Компані Лтд., компанії штату Делавер (США) на рішення Господарського суду міста Києва від 23.07.2020, розгляд яких здійснюється спільно, прийнято до провадження визначеною колегією суддів та призначено до розгляду.

02.03.2021, 09.04.2021 надійшли додаткові пояснення МакДональдз Інтернешнл Проперті Компані Лтд, у яких йдеться про те, що згідно з постановою Північного апеляційного господарського суду від 03.12.2020 у справі № 910/11487/18 визнано недійсними свідоцтво України від 11.10.2010 №130111 на знак для товарів і послуг "Mc'Corn" та свідоцтво України від 11.10.2010 № 130112 на знак для товарів і послуг "MacCorn", а тому вказані свідоцтва є нечинними з 14.07.2010.

У зв`язку з тимчасовою непрацездатністю судді Пантелієнка В.О., відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.04.2021 справу № 910/489/20 передано на розгляд колегії суддів: Гарник Л.Л. (головуючий), Верховець А.А., Доманська М.Л.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 13.04.2021 справу №910/489/20 прийнято до провадження визначеною колегією суддів.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 15.04.2021 у розгляді справи №910/489/20 за апеляційними скаргами «Міжнародна Маркетингова Група Київ» та МакДональдз Інтернешнл Проперті Компані Лтд. та «Асканія - Трейдінг» оголошено перерву.

17.05.2021 надійшли пояснення ТОВ «Асканія-Трейдінг» з приводу того, що Господарським судом міста Києва розглянуто всі клопотання МакДональдз Інтернешнл Проперті Компані Лтд, про які йдеться в апеляційній скарзі останнього.

24.05.2021 від МакДональдз Інтернешнл Проперті Компані Лтд надійшли письмові пояснення з приводу відсутності в матеріалах справи, що розглядається, ухвал за результатми рогляду клопотань (заяв) МакДональдз Інтернешнл Проперті Компані Лтд.

Розглянувши доводи апеляційних скарг, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства та заслухавши пояснення присутніх учасників справи, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку про те, що апеляційні скарги підлягають задоволенню, а рішення суду першої інстанції - скасуванню, з наступних підстав.

Предметом позову у справі, що розглядається, є, зокрема, вимога ТОВ «Асканія-Трейдінг» до ПП «Міжнародна Маркетингова Група Київ» про визнання недостовірною інформації щодо результатів опитування споживачів щодо доброї відомості знака, що міститься у Висновку за результатами опитування споживачів щодо доброї відомості знака від 02.12.2016, виданому ПП «Міжнародна Маркетингова Група Київ».

Як встановлено місцевим господарським судлом та підтверджується матеріалами справи, 02.12.2016 ПП «Міжнародна Маркетингова Група Київ» складено Висновок за результатами опитування споживачів щодо доброї відомості знака.

Згідно з Висновком цільову аудиторію опитуваних осіб складали особи у віці від 18 до 60 років, які харчуються у закладах громадського харчування та фаст-фудах. Всього було опитано 1600 респондентів, які знаходяться в 6 наступних містах України: Києві (540 респондентів), Одесі (540 респондентів), Дніпрі (130 респондентів), Харкові (130 респондентів), Львові (130 респондентів), Запоріжжі (130 респондентів). Вказане опитування проводилось протягом періоду часу з 16.11.2016 по 01.12.2016, що відповідає вимогам пункту 3.3.2. Порядку.

За результатами аналізу Висновку з опитування споживачів суд дійшов висновку про підтвердження високого ступеню відомості та визнання знаку у відповідному секторі суспільства, оскільки вказаним Висновком підтверджується наступне:

98,6% опитаних вказали, що знак «Мс» їм відомий. При цьому, жоден з респондентів не відповів, що йому не відомий даний знак;

92% респондентів вказали, що знак «Мс» використовується для сандвічей, бюргерів, чизбургерів, 39,8% - що також для безалкогольних напоїв, 28% - що також для кави, чаю, 24,9% - що також для десертів, 18,3% - що також для харчових продуктів, виготовлених з м`яса, свинини, риби, свійської птиці, 11,2% - що також для послуг щодо розваг, 11% - що також для молочних продуктів, 10,3% - що також для послуг ресторанів, в тому числі, що працюють за формою "франчайзинг", 7,9% - що також для борошняних кондитерських виробів, 4,4% - що також для послуг щодо керування справами ресторанів та інших підприємств харчування і пунктів обслуговування;

більшість респондентів (96,5%) вказали, що власником знаку «Мс» є американська компанія "МакДональдз Інтернешнл Проперті Компані, Лтд." (McDonald's International Property Company Limited);

38,4% опитаних споживачів вказали, що знак «Мс» їм відомий давно, раніше ніж 01 січня 2009 року, ще 28,9% вказали, що знають знак щонайменше з 01 січня 2009 року, 22,5% - щонайменше з 01 січня 2006 року, 10,1% - щонайменше з 01 січня 2012 року;

переважна більшість опитаних респондентів (96,4%) вказали, що побачили знак у ресторанах "McDonald's" на відповідній продукції, рекламних банерах (плакатах, табличках) давно, раніше ніж 01 січня 2009 року;

96,2% опитаних споживачів відповіли, що джерелом інформації про знак «Мс» є ресторани "McDonald's";

96,4% респондентів вказали, що знак «Мс» вказує на продукти громадського харчування вироблені та послуги ресторанів надані ресторанами "McDonald's";

більшість опитаних споживачів (95,3%) вказали, що лідером у сфері ресторанів швидкого харчування є саме "McDonald's"; н

найчастіше споживачі у повсякденному житті називають ресторани " McDonalds " саме як "Мс" (Мак) - 35,5%;

на думку переважної більшості опитаних споживачів (98,2 %), виробником продуктів харчування та надавачем послуг громадського харчування наступних продуктів: Біг Мак, МакМафін , МакТост, МакФлурі, МакСанді , МакШейк, МакПиріг, Камамбер МакТост, МакЧікен, Чікен МакНагетс, Фреш МакМафін, Чікен Фреш МакМафін, Біг Мак Меню, Чікен МакНагетс Меню, МакЧікен Меню є саме "McDonald's";

Рішенням Апеляційної палати Державної служби інтелектуальної власності України, визнано добре відомим в Україні знак "Мс" відносно МакДональдз Інтернешнл Проперті Компані, Лтд., компанія штату Делавер (CША) (МсDonald's International Property Company, Ltd, company of Delaware State) (USA) для товарів 29 класу МКТП: "харчові продукти, виготовлені з м`яса, свинини, риби, свійської птиці; коктейлі молочні", 30 класу МКТП: "сандвічі; сандвічі з м`ясом; сандвічі із свининою; сандвічі з рибою; сандвічі з курячим м`ясом; тістечка; борошняні кондитерські вироби; морозиво" та послуг 43 класу МКТП: "ресторани самообслуговування; заклади швидкого і повсякчасного обслуговування; послуги ресторанів; послуги щодо готування страв та напоїв на винос" станом на 01.06.2009 (далі - Рішення).

Вказане рішення затверджене наказом Державної служби інтелектуальної власності України від 18.01.2017 № 06-Н "Про затвердження рішення апеляційної палати щодо заяви про визнання знака "Мс" добре відомим в Україні".

Рішенням Господарського суду міста Києва від 13.03.2019 у справі № 910/13209/18, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 29.05.2019, відмовлено повністю у задоволенні позову ТОВ "Асканія-Трейдінг" до Міністерства економічного розвитку і торгівлі України, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: Макдональдз Інтернешнл Проперті Компані, ЛТД, про визнання недійсним вищевказаного рішення Апеляційної палати.

Господарський суд погодився з викладеними в оскаржуваному рішенні Апеляційної палати висновками щодо відповідності знаку "Мс" усім встановленим ч. 2 ст. 25 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг» факторам доброї відомості знаку.

Постановою Верховного Суду від 20.08.2019 касаційну скаргу ТОВ "Асканія-Трейдінг" рішення господарського суду міста Києва від 13.03.2019 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 29.05.2019 у справі № 910/13209/18 залишено без змін.

Згідно з приписами статті 277 Цивільного кодексу України визначено порядок спростування неправдивої інформації та, зокрема, передбачено, що фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім`ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію. Якщо недостовірна інформація міститься у документі, який прийняла (видала) юридична особа, цей документ має бути відкликаний.

За змістом статті 91 Цивільного кодексу України право на спростування недостовірної інформації, передбачене статтею 277 цього Кодексу, належить не лише фізичним, а і юридичним особам у передбачених законом випадках, у тому числі як спосіб судового захисту проти поширення інформації, яка зашкоджує діловій репутації господарюючого суб`єкта.

Водночас юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову про спростування недостовірної інформації, є сукупність таких обставин: поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б однієї особи у будь-який спосіб; поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; поширена інформація є недостовірною, тобто такою, яка не відповідає дійсності; поширена інформація порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.

Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).

Під поширенням інформації розуміється опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі.

Як убачається зі змісту позовної заяви, обґрунтовуючи позовні вимоги про визнання інформації, яка міститься у Висновку, недостовірною, позивач зазначає, що відповідна інформація порушує його особисті немайнові права.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що інформація, вказана у Висновку, стосувалася предмета позову у справі № 910/13209/18 і була доказом у цій справі, дослідженим судом, який, у свою чергу, встановив, що Висновок із зазначеною у ньому інформацією, були взяті до уваги Апеляційною палатою в оскаржуваному рішенні на підтвердження встановлення фактору ступеню відомості та визнання знаку "Мс" у відповідному секторі суспільства у відповідності до пункту 3.2.3 Порядку визнання знака добре відомим в Україні Апеляційною палатою Державної служби інтелектуальної власності України, затвердженого наказом Міністерства освіти і науки України від 15 квітня 2005 р. № 228 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05 травня 2005 р. за № 471/10751 з подальшими змінами і доповненнями.

Відповідно до частини 1 статті 200 Цивільного кодексу України та статті 1 Закону України "Про інформацію" інформацією є будь-які відомості та/або дані, які можуть бути збережені на матеріальних носіях або відображені в електронному вигляді.

За змістом статті 94 та частини 1 статті 91 Цивільного кодексу України юридична особа має право на недоторканність її ділової репутації, на таємницю кореспонденції, на інформацію та інші особисті немайнові права, які можуть їй належати. Особисті немайнові права юридичної особи захищаються відповідно до глави 3 цього Кодексу. Юридична особа здатна мати такі ж цивільні права та обов`язки (цивільну правоздатність), як і фізична особа, крім тих, які за своєю природою можуть належати лише людині.

У частині 2 статті 34 Господарського кодексу України визначено, що дискредитацією суб`єкта господарювання є поширення у будь-якій формі неправдивих, неточних або неповних відомостей, пов`язаних з особою чи діяльністю суб`єкта господарювання, які завдали або могли завдати шкоди діловій репутації суб`єкта господарювання.

Статтею 277 Цивільного кодексу України визначено порядок спростування неправдивої інформації та, зокрема, передбачено, що фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім`ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію. Якщо недостовірна інформація міститься у документі, який прийняла (видала) юридична особа, цей документ має бути відкликаний.

За змістом статті 91 Цивільного кодексу України право на спростування недостовірної інформації, передбачене статтею 277 цього Кодексу, належить не лише фізичним, а і юридичним особам у передбачених законом випадках, у тому числі як спосіб судового захисту проти поширення інформації, яка зашкоджує діловій репутації господарюючого суб`єкта.

Водночас, юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову про спростування недостовірної інформації, є сукупність таких обставин: поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б однієї особи у будь-який спосіб; поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; поширена інформація є недостовірною, тобто такою, яка не відповідає дійсності; поширена інформація порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.

Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).

Під поширенням інформації розуміється опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі.

Як встановлено, інформація, зазначена у Висновку, стосувалася предмета позову у справі № 910/13209/18, була доказом у цій справі та оцінювалась судом при ухваленні судового рішення.

Отже, як убачається зі змісту позовної заяви, вимога ТОВ «Асканія-Трейдінг» стосується не спростування недостовірної, на думку позивача, інформації, а визнання Висновку, таким що містить недостовірну інформацію.

За змістом статті 2 Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням (частини 1, 2 статті 4 Господарського процесуального кодексу України).

У розумінні наведених положень правом на пред`явлення позову до господарського суду наділені, зокрема, юридичні особи, а суд шляхом відкриття провадження у справах здійснює захист осіб, права та охоронювані законом інтереси яких порушені або оспорюються.

Установивши наявність в особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист яких подано позов, суд з`ясовує наявність чи відсутність факту порушення або оспорення і, відповідно, ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачеві у захисті, встановивши безпідставність та необґрунтованість заявлених вимог.

Предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту.

Статтею 16 Цивільного кодексу України, положення якої кореспондують положенням статті 20 Господарського кодексу України, встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Зазначеними нормами матеріального права визначено способи захисту прав та інтересів, і цей перелік не є вичерпним. Отже, суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.

Як захист права розуміють державно-примусову діяльність, спрямовану на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин і забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною. Спосіб захисту можна визначити як концентрований вираз змісту (суті) міри державного примусу, за допомогою якого відбувається досягнення бажаного для особи, право чи інтерес якої порушені, правового результату. Спосіб захисту втілює безпосередню мету, якої прагне досягти суб`єкт захисту (позивач), вважаючи, що таким чином буде припинено порушення (чи оспорювання) його прав, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав.

Надаючи правову оцінку належності обраного зацікавленою особою способу захисту, слід зважати і на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція). Так, у рішенні від 15.11.1996 у справі "Чахал проти Об`єднаного Королівства" Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) наголосив, що зазначена норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, передбачених Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені у правовій системі тієї чи іншої країни. Суть цієї статті зводиться до вимоги надати людині такі міри правового захисту на національному рівні, що дали би змогу компетентному державному органові розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції та надавати відповідний судовий захист, хоча держави-учасниці Конвенції мають деяку свободу розсуду щодо того, яким чином вони забезпечують при цьому виконання своїх зобов`язань. Крім того, ЄСПЛ акцентував, що за деяких обставин вимоги статті 13 Конвенції можуть забезпечуватися всією сукупністю засобів, передбачених національним правом.

Стаття 13 вимагає, щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності "небезпідставної заяви" за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування. Зміст зобов`язань за статтею 13 також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією. Тим не менше, засіб захисту, що вимагається цією статтею, повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, зокрема його застосування не повинно бути ускладнено діями або недоглядом органів влади відповідної держави (пункт 75 рішення ЄСПЛ у справі "Афанасьєв проти України" від 05.04.2005).

Отже, зрештою ефективний засіб повинен забезпечити поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримати відповідне відшкодування.

Оцінюючи належність обраного позивачем способу захисту та обґрунтовуючи відповідний висновок, судам слід виходити із його ефективності, а це означає, що вимога на захист цивільного права має відповідати змісту порушеного права та характеру правопорушення, забезпечити поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування.

Аналогічну правову позицію викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 22.08.2018 у справі № 925/1265/16, від 12.12.2018 у справі № 570/3439/16-ц, від 27.11.2018 у справі № 905/2260/17.

З наведених підстав позов ТОВ «Асканія-Трейдінг» задоволенню не підлягає.

Місцевий господарський суд наведеного не врахував, дійшов помилкового висновку про наявність підстав для задоволення позову, у зв`язку з чим рішення Господарського суду міста Києва від 23.07.2020 підлягає скасуванню внаслідок порушення судом норм процесуального права та неправильного застосування норм матеріального права, що призвело до прийняття неправильного судового рішення.

Доводи ТОВ «Асканія-Трейдінг», викладені у відзиві на апеляційну скаргу, з урахуванням мотивів цієї постанови, до уваги не беруться як такі, що не узгоджуються з встановленими обставинами справи та не впливають на результат розгляду справи.

Колегія суддів зазначає, що в порушення пункту 2 частини п`ятої статті 12 ГПК України суд першої інстанції розглянув справу в порядку спрощеного позовного провадження, не врахувавши, що даний спір підлягає розгляду за правилами загального позовного провадження, оскільки підстави для звернення з позовом у справі, що розглядається, виникли з відносин, пов`язаних із захистом прав інтелектуальної власності.

Зазначене процесуальне порушення суд апеляційної інстанції вважає суттєвим та таким, що є самостійною підставою скасування рішення місцевого господарського суду.

До того ж, колегія суддів враховує доводи апеляційної скарги МакДональдз Інтернешнл Проперті Компані, Лтд стосовно порушення судом порядку розгляду низки клопотань, заявлених під час розгляду справи в суді першої інстанції, а саме, наявних в матеріалах справи клопотання про залишення позовної заяви без руху від 25.06.2020, клопотання про залишення позовної заяви без розгляду від 03.03.2020, клопотань про витребування доказів від 03.03.2020, клопотань про залучення до участі у справі третіх осіб без самостійних вимог на стороні відповідача від 03.03.2020.

Суд першої інстанції відмовив у задоволенні вказаних клопотань, зазначивши про це в описовій частині оскаржуваного рішення від 23.07.2020.

Відповідно до частини 2 статті 232 ГПК України процедурні питання, пов`язані з рухом справи в суді першої інстанції, клопотання та заяви осіб, які беруть участь у справі, питання про відкладення розгляду справи, оголошення перерви, зупинення або закриття провадження у справі, залишення заяви без розгляду, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом, вирішуються судом шляхом постановлення ухвал.

Разом з тим, відповідно до частин четвертої та п`ятої статті 233 ГПК України ухвали суду, які оформлюються окремим документом, постановляються в нарадчій кімнаті; ухвали суду, постановлені окремим документом, підписуються суддею (суддями) і приєднуються до справи.

Місцевий господарський суд не врахував, що вищезазначені клопотання МакДональдз Інтернешнл Проперті Компані, Лтд підлягали вирішенню судом шляхом постановлення ухвал, які оформлюються окремим документом та постановляються в нарадчій кімнаті.

Суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для повторного розгляду вказаних клопотань у встановленому порядку, з`ясувавши в судовому засіданні думку представника МакДональдз Інтернешнл Проперті Компані, Лтд з приводу кожного з цих клопотань. Представник МакДональдз Інтернешнл Проперті Компані, Лтд клопотання не підтимав, зазначивши, що наразі всі клопотання втратили актуальність.

Відповідно до ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.

Відповідно до ст. 277 ГПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Зважаючи на вищевикладені обставини справи в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, рішення Господарського суду міста Києва від 23.07.2020 підлягає скасуванню із ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову.

З урахуванням задоволення апеляційної скарги та ухвалення рішення про відмову у задоволенні позову, судові витрати за розгляд справи в судах першої та апеляційної інстанції покладаються на позивача в порядку статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

ПП «Міжнародна Маркетингова Група Київ» в апеляційній скарзі звернулось з вимогою стягнути з ТОВ «Асканія-Трейдінг» судові витрати, пов`язані із наданням професійної правничої допомоги у даній справі в Господарському суді міста Києва та Північному апеляційному господарському суді в загальному розмірі 71 000 грн., судовий збір за подання і розгляд апеляційної скарги.

Матеріалами справи підтверджується, що 01.12.2019, 01.04.2020 ПП «Міжнародна Маркетингова Група Київ» зверталась до Господарського суду міста Києва з заявами про розподіл судових витрат, згідно з якими просило у разі ухвалення судом рішення про відмову у задоволенні позову у справі, яка розглядається, стягнути з позивача понесені судові витрати, пов`язані із наданням професійної правничої допомоги у даній справі в розмірі 50 000 грн.

Разом з вказаними заявами на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу ПП «Міжнародна Маркетингова Група Київ» суду надано:

- копію договору про надання правової допомоги від 10.12.2019 №10-12/19, укладеного ПП «Міжнародна Маркетингова Група Київ» та фізичною особою - підприємцем Білицьким Пилипом Вікторовичем;

- копію додаткової угоди № 1 від 25.03.2020 до вказаного договору, згідно з якою вартість правової допомоги з підготовчих дій адвоката та представництва інтересів клієнта у Господарському суді міста Києва, пов`язаних із розглядом справи № 910/489/20, становить 50 000 грн.;

- копію платіжного доручення від 10.12.2019 №1144 на суму 50 000 грн. та виданий АТ «ОТПБАНК» витяг від 10.12.2019 з особового рахунку ПП «Міжнародна Маркетингова Група Київ» з відомостями про проведення відповідного платежу;

- копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю серії КВ № 5991 на ім`я Білицького Пилипа Вікторовича ;

- копію довіреності від 01.12.2019, виданої ПП «Міжнародна Маркетингова Група Київ» адвокату Білицькому Пилипу Вікторовичу.

Крім того, як встановлено, в апеляційній скарзі ПП «Міжнародна Маркетингова Група Київ» звернулось з заявою про відшкодування судових витрат, пов`язаних із наданням професійної правничої допомоги у даній справі в Господарському суді міста Києва та Північному апеляційному господарському суді в загальному розмірі 71 000 грн., надавши:

- копію договору про надання правової допомоги від 05.08.2020 №05-08/20, укладеного ПП «Міжнародна Маркетингова Група Київ» та фізичною особою - підприємцем Білицьким Пилипом Вікторовичем;

- копію платіжного доручення від 06.08.2020 № 340 на суму 21 000 грн. та виданий АТ «ОТПБАНК» витяг від 06.08.2020 з особового рахунку ПП «Міжнародна Маркетингова Група Київ» з відомостями про проведення відповідного платежу.

Відповідно до Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність":

- договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (стаття 1);

- гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30).

Відповідно до ГПК України:

- учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (стаття 16);

- судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (частина перша статті 123);

- до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (пункт 1 частини третьої статті 123);

- витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави (частина перша статті 126);

- за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (частина друга статті 126);

- для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина третя статті 126);

- розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частина четверта статті 126);

- у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 126);

- обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина шоста статті 126);

- витрати на професійну правничу допомогу, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача, а у разі відмови в позові на позивача (пункти1, 2 частини четвертої статті 129);

- розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (частина восьма статті 129);

- суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати (пункт 3 частини першої статті 244).

Аналіз наведених норм частини четвертої статті 126 ГПК України , а також статті 129 цього Кодексу дає підстави для висновку, що для вирішення питання про розподіл судових витрат суд має враховувати: складність справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; пов`язаність цих витрат із розглядом справи; обґрунтованість витрат та їх пропорційність предмету спору; ціну позову, значення справи для сторін; вплив результату її вирішення на репутацію сторін, публічний інтерес справи; поведінку сторони під час розгляду справи (зловживання стороною чи її представником процесуальними правами тощо); дії сторони щодо досудового врегулювання справи та врегулювання спору мирним шляхом.

Відповідно до умов договору про надання правової допомоги від 10.12.2019 №10-12/19, укладеного ПП «Міжнародна Маркетингова Група Київ» та фізичною особою - підприємцем Білицьким Пилипом Вікторовичем, останній як адвокат зобов`язався здійснити захист прав та представництво інтересів клієнта - ПП «Міжнародна Маркетингова Група Київ» в судах усіх юрисдикцій, в тому числі на стадії апеляційного і касаційного провадження, що пов`язане із розглядом Господарським судом міста Києва справи № 910/489/20, в якій клієнт виступає в якості відповідача, тощо.

Згідно з додатковою угодою № 1 від 25.03.2020 до вказаного договору вартість правової допомоги з підготовчих дій адвоката та представництва інтересів клієнта у Господарському суді міста Києва, пов`язаних із розглядом справи № 910/489/20 становить 50 000 грн.

Відповідно до умов договору про надання правової допомоги від 05.08.2020 №05-08/20, укладеного ПП «Міжнародна Маркетингова Група Київ» та фізичною особою - підприємцем Білицьким Пилипом Вікторовичем, останній як адвокат зобов`язався надати правову допомогу клієнту - ПП «Міжнародна Маркетингова Група Київ», а саме складення та подання від імені клієнта апеляційної скарги на рішення Господарського суду міста Києва від 23.07.2020 у справі № 910/489/20, а також представництво інтересів в Північному апеляційному господарському суді, яке пов`язане з переглядом вказаного рішення в апеляційному порядку. Вартість правової допомоги за договором складає 21 000 грн.

Розглянувши заяву ПП «Міжнародна Маркетингова Група Київ» про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу, колегія суддів вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

За змістом наведених законодавчих приписів необхідною умовою для вирішення питання про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу є наявність доказів, які підтверджують фактичне здійснення таких витрат учасником справи.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод . Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява №19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Колегія суддів зазначає, що випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого частиною четвертою статті 129 ГПК України, а також визначені положеннями частин шостої, сьомої, дев`ятої статті 129 цього Кодексу.

Крім того, у разі недотримання вимог частини четвертої статті 126 ГПК України, суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони.

При цьому обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Такий висновок викладений у постановах об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19, від 22.11.2019 у справі №902/347/18 та від 22.11.2019 у справі №910/906/18 та у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц.

Аргументи позивача про недостатність наданих відповідачем суду доказів, які підтверджують фактичне здійснення ним витрат на правову допомогу саме у даній справі, спростовуються встановленими обставинами справи.

Твердження позивача про те, що наданий відповідачем договір про надання правової допомоги від 10.12.2019 №10-12/19 не стосується надання правової допомоги у справі, що розглядається, спростовується змістом цього договору з урахуванням змін, внесених додатковою угодою від 25.03.2020 № 1.

Доводи позивача з приводу того, що договір про надання правової допомоги від 10.12.2019 №10-12/19 та виписка з банківського рахунку від 10.12.2009 досліджувалися Північним апеляційним господарським судом під час розгляду справи № 910/16258/19, не впливають на результат розгляду заяви про відшкодування витрат у справі, що розглядається.

Доводи позивача з приводу того, що платіж за договором про надання правової допомоги від 10.12.2019 №10-12/19 здійснено до відкриття провадження у справі та без зазначення у платіжному дорученні конкретних відомостей про призначення платежу, не спростовують того факту, що вказаний платіж за своїм призначенням є оплатою підготовчих дій та представництва інтересів клієнта в Господарському суді міста Києва, як про це зазначено у платіжному дорученні від 10.12.2019 № 1144, а також того, що відповідні дії пов`язані із розглядом справи № 910/489/20, як про це зазначає відповідач.

Колегія суддів враховує, що за змістом пункту 1 частини другої статті 126 ГПК України витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.

Аналогічну правову позицію викладено у постановах Об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 та від 22.11.2019 у справі № 910/906/18.

Як вбачається з матеріалів справи, адвокат Білицький Пилип Вікторович був представником позивача у суді першої та апеляційної інстанцій, зокрема підготував і подав відзив на позовну заяву, апеляційну скаргу та брав участь в судових засіданнях.

На виконання умов договорів про надання правової допомоги від 10.12.2019 №10-12/19, від 05.08.2020 №05-08/20 ПП «Міжнародна Маркетингова Група Київ» перераховано на рахунок фізичної особи - підприємця Білицького Пилипа Вікторовича 71 000 грн., про що свідчать копії платіжних доручень від 10.12.2019 №1144, від 06.08.2020 № 340.

Вирішуючи питання про розподіл витрат позивача, пов`язаних із наданням правничої допомоги адвокатом на час розгляду справи Суд враховує наступне: розмір гонорару визначено за погодженням адвоката з клієнтом; зазначені послуги адвоката, пов`язані із розглядом даної справи у судах першої та апеляційної інстанції, були реально надані позивачеві, і це підтверджується матеріалами справи; обсяг послуг є обґрунтованим та розумним.

Отже, з огляду на фактичний об`єм наданих юридичних послуг, співмірність суми витрат із складністю справи, відповідність суми понесених витрат критеріям реальності і розумності, а також доведеність відповідачем, у відповідності до вимог статті 74 ГПК України, надання йому адвокатом послуг на професійну правничу допомогу у суді касаційної інстанції, Суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви про відшкодування понесених ПП «Міжнародна Маркетингова Група Київ» судових витрат за представництво інтересів в судах першої та апеляційної інстанції в сумі 71 000 грн.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги Приватного підприємства «Міжнародна Маркетингова Група Київ», МакДональдз Інтернешнл Проперті Компані Лтд., компанії штату Делавер (США) задовольнити.

Рішення Господарського суду міста Києва від 23.07.2020 у справі №910/489/20 скасувати повністю та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Асканія - Трейдінг» (01042, м. Київ, пров. Новопечерський, буд. 5, ідентифікаційний код 25390060) на користь Приватного підприємства «Міжнародна Маркетингова Група Київ» (34528709, м. Київ, вул. Кирилівська, буд. 69-В, ідентифікаційний код 34528709)

6 306 (шість тисяч триста шість) грн. 00 коп. за подання апеляційної скарги,

71 000 (сімдесят одна тисяча) грн. 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 10.06.2021.

Головуючий суддя Л.Л. Гарник

Судді А.А. Верховець

М.Л. Доманська