Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Головіної К. І., при секретарі судового засідання Волковій Д. Р., розглянувши
заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Де Ново"
про розподіл судових витрат
у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Де Ново"
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Вьорл Софтвер Україна"
про зобов`язання вчинити дії
та за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Вьорл Софтвер Україна"
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Де Ново"
про стягнення 174 906, 92 грн.
за участю представників сторін:
від позивача (за первісним позовом) (заявника): Мартиненко В. В.; Паюнова Н. А.
від відповідача (за первісним позовом): Танцюра Ю. Б.
У провадженні Господарського суду міста Києва перебувала справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Де Ново" (далі - ТОВ "Де Ново", позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Вьорл Софтвер Україна" (далі - ТОВ "Вьорл Софтвер Україна", відповідач) про зобов`язання повернути обладнання за договором розміщення майна № НРІ-С 01-10-18-2 від 01.10.2018 р., та за зустрічним позовом ТОВ "Вьорл Софтвер Україна" до ТОВ "Де Ново" про стягнення заборгованості у сумі 174 906,92 грн. за вказаним договором.
Справа розглядалась у порядку загального позовного провадження відповідно до процедури, визначеної Господарським процесуальним кодексом України (далі - ГПК України). До закінчення судових дебатів у справі ТОВ "Де Ново" зробило заяву про розподіл витрат на правничу допомогу, докази яких будуть надані після розгляду справи. За результатами розгляду даної справи рішенням суду від 01.04.2021 р. первісний та зустрічний позови були задоволені.
06.04.2021 р., після ухвалення вказаного судового рішення, позивач за первісним позовом (ТОВ "Де Ново") надіслав до Господарського суду міста Києва докази понесення судових витрат та заяву про її стягнення з відповідача, а саме: витрат на правничу допомогу у сумі 184 875,00 грн. та витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги (поштові витрати), у сумі 242,00 грн., що разом становить 185 117,00 грн.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.05.2021 р. розгляд вказаної заяви вирішено здійснювати у судовому засіданні із повідомленням учасників справи.
За змістом ст. 221 ГПК України суд за заявою сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог (ч. 1, 2 ст. 221 ГПК України). Згідно з ч. 3 ст. 221 ГПК України у випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 244 ГПК України додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання.
У судовому засіданні представники заявника (позивача за первісним позовом) свою заяву підтримали, просили стягнути з відповідача заявлені судові витрати.
Присутній у судовому засіданні представник відповідача проти стягнення заявлених судових витрат заперечив, вважав їх завищеними, подав заяву про зменшення розміру таких витрат.
Суд, розглянувши заяву про розподіл судових витрат, заслухавши думку учасників справи та дослідивши наявні в матеріалах справи докази в цій частині, дійшов висновку, що вказана заява підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 1, 3 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу та витрат, пов`язаних із вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами (ст. 126 ГПК України). Для цілей розподілу судових витрат:
- розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
- розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Відповідно до ч. 3 ст. 126 ГПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Згідно з ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Так, у строк, визначений законом, на підтвердження понесення витрат на правничу допомогу в сумі 184 875,00 грн. заявник надав: свідоцтва про право заняття адвокатською діяльністю, видані адвокатам Кучерук Н. С. (серія КС №4745/10 від 01.03.2019 р.) та Паюновій Н. А. (ДН № 5592 від 28.08.2019 р.); ордери на представництво інтересів позивача в суді адвокатом Кучерук Н. С. (серія КВ № 732736 від 20.07.2020) та Паюновою Н. А. (серія ДН № 102376 від 25.08.2020 р.); договір про надання правової допомоги від 20.02.2020 р., укладений між ТОВ "Де Ново" та Адвокатським об`єднанням «Юрімекс», додаток № 1 від 20.02.2020 р. та додаток № 2 (завдання) від 01.06.2020 р. до цього договору, у яких сторони домовились, зокрема, про обсяг правової допомоги та погодинну ставку адвоката, що становить 3 750,00 грн.; акти приймання-передачі наданих послуг № 63 від 14.07.2020 р., № 27 від 05.04.2021 р. на загальну суму 185 317,00 грн. із детальним переліком наданих адвокатом послуг та використаного часу; рахунки на оплату № 75 від 14.07.2020 р., № 30 від 05.04.2021 р. на загальну суму 185 317,00 грн.; платіжні доручення № 881 від 17.07.2020 р., № 464 від 05.04.2021 р. на загальну суму 185 317,00 грн.
Суд, дослідивши надані позивачем докази, вважає їх достатніми для підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу адвоката.
У той же час, при визначенні суми відшкодування суд виходить з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), критерію розумності розміру, враховуючи конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін.
Відповідно до ч. 3 ст. 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаними адвокатом роботами (наданими послугами); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Для встановлення розумного розміру наданих послуг адвоката слід надати належну правову оцінку договору у сукупності з іншими доказами, складністю справи та виконання адвокатом робіт (наданих послуг), витраченим часом на виконання відповідних робіт, обсягом наданих послуг та виконання робіт, ціною позову та (або) значення справи.
Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
У даному випадку суд враховує категорію справи, яка не є малозначною та має середній ступінь складності, її розгляд у загальному позовному провадженні, характер спірних відносин та значення справи для сторін, у якій вирішувалось одночасно два позови (первісний та зустрічний), кількість наданих суду пояснень та доказів представниками позивача, обсяг виконаної адвокатами роботи під час підготовки первісного позову, а також відзиву на зустрічний позов, формування та викладення їх позиції на кожен довід ТОВ "Вьорл Софтвер Україна", значну кількість судових засідань та присутність у кожному з них адвокатів ТОВ "Де Ново".
У той же час, суд приймає до уваги, що гонорар адвокатів становить майже третину ціни первісного позову та є більшим за ціну зустрічного позову, обсяг наданої правової допомоги не вимагав участі декількох адвокатів, а вартість деяких робіт (підготовка документів, надсилання запитів, листів, претензій) є завищеним. Також суд зважає на ту обставину, що під час розгляду справи судом не проводились додаткові процесуальні дії, а тривалість та обсяг судових засідань, у яких був присутній представник ТОВ "Де Ново" (зазначених у актах), не відповідає часовому проміжку, зазначеному у протоколах судових засідань, при цьому час проїзду і очікування на кожне судове засідання позивачем не підтверджені.
Також суд зважає на клопотання відповідача про зменшення розміру заявлених витрат на правову допомогу з огляду на їх неспівмірність та застосовує положення ч. 5 ст. 126 ГПК України, за якою суд може зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Отже, з метою дотримання критерію розумності, співмірності між обсягом роботи, проведеної адвокатом і заявленими витратами, здійсненими на оплату адвокатських послуг, суд вважає обгрунтованою вартість судових витрат, понесених ТОВ "Де Ново" на професійну правничу допомогу, у сумі 50 000,00 грн.
Щодо заявлених витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги адвокатом (поштові витрати), на суму 242,00 грн., то суд встановив, що матеріалами справи підтверджено такі витрати лише на суму 196,00 грн.
На підставі викладеного суд дійшов висновку, що задоволенню підлягають судові витрати ТОВ "Де Ново" на професійну правничу допомогу у сумі 50 000,00 грн. та поштові витрати у сумі 196,00 грн. грн., які у зв`язку із задоволенням первісного позову та згідно зі ст. 129 ГПК України покладаються на ТОВ "Вьорл Софтвер Україна".
За таких обставин, керуючись ст. 129, 221, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд -
Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Де Ново" про розподіл судових витрат задовольнити частково.
У решті вимог заяви - відмовити.
Додаткове рішення ухвалене в нарадчій кімнаті та проголошено його вступну та резолютивну частини в судовому засіданні у присутності представників сторін 24 травня 2021 року.
Повний текст додаткового рішення складений 3 червня 2021 року.
Додаткове рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до суду апеляційної інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 20-денний строк з дня складення повного тексту додаткового рішення.
Суддя Головіна К. І.