ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2021 року Справа № 915/183/21

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Олейняш Е.М. при секретарі судового засідання Степановій С.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Фізичної особи-підприємця Семери Вікторії Анатоліївни, АДРЕСА_1 (код ІПН НОМЕР_1 )

до відповідача Фізичної особи-підприємця Мельник Тетяни Олександрівни, АДРЕСА_2 (код ІПН НОМЕР_2 )

про стягнення грошових коштів в сумі 61 374, 89 грн.

Представники сторін у судове засідання не з`явились.

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду Миколаївської області звернулась Фізична особа-підприємець Семера Вікторія Анатоліївна з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з відповідача Фізичної особи-підприємця Мельник Тетяни Олександрівни суму заборгованості по оплаті вартості товару за договором поставки № 28/03/17-6 від 28.03.2018 року у розмірі 42 472, 50 грн. та нараховані за договором поставки товару № 28/03/17-6 від 28.03.2018 року відсотки за користування чужими коштами у розмірі 18 902, 39 грн.

І. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ.

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 22.02.2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання по справі на 23.03.2021 року.

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 23.03.2021 року відкладено підготовче засідання по справі на 01.04.2021 року.

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 01.04.2021 року відкладено підготовче засідання по справі на 22.04.2021 року.

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 22.04.2021 року закрито підготовче провадження у справі № 915/183/21. Розгляд справи по суті призначено в судовому засіданні на 24.05.2021 року.

Сторони явку повноважних представників в судове засідання 24.05.2021 року не забезпечили. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується наявним в матеріалах справи електронним листом господарського суду Миколаївської області та рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (арк. 112, 114).

29.04.2021 на адресу господарського суду від позивача надійшла заява (вх. № 6583/21) про розгляд справи за відсутності позивача (арк. 113).

24.05.2021 року на адресу господарського суду від відповідача надійшло клопотання (вх. № 7746/21) про розгляд справи без участі відповідача та її представника (арк. 116).

Відповідно до ч. 3 ст. 196 ГПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності сторін.

В судовому засіданні 24.05.2021 року судом відповідно до ч. 6 ст. 233 ГПК України та ч. 4, 7 ст. 240 ГПК України складено та підписано вступну та резолютивну частини рішення.

ІІ. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЙ УЧАСНИКІВ ПРОЦЕСУ.

1. Правова позиція позивача.

Позивач зазначає, що предметом спору є вимога про стягнення грошової заборгованості. Підставою позову позивачем зазначено обставини щодо неналежного виконання відповідачем умов договору поставки товару № 28/03/17-6 від 28.03.2018 року, внаслідок чого позивачем заявлено до стягнення заборгованість у спірній сумі та позивачем нараховано відповідачу відсотки за користування чужими коштами. Позовні вимоги обґрунтовані положеннями ст. 526, 530, 536, 610, 625, 626, 655, 691, 692, 694 ЦК України, ст. 193, 265 ГК України та умовами договору.

У відповіді на відзив на позовну заяву (вх. № 5553/21 від 14.04.2021) позивач зазначив, що форма видаткової накладної не затверджена будь-яким нормативним актом. При цьому, спірна накладна повністю відповідає вимогам, встановленим ч. 2 ст. 9 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні.

Відповідач вказує, що недолік щодо зазначення у накладній простого слова «Лента» замість вказівки на договір не є суттєвим, оскільки найменування товару, одиниця виміру, ціна за одиницю та сума поставки повністю збігаються з предметом цього договору.

Враховуючи вищевикладене, позивач просить суд позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

2. Правова позиція (заперечення) відповідача.

29.03.2021 року до господарського суду Миколаївської області від відповідача надійшов відзив на позовну заяву (вх. № 4607/21), в якому відповідач просив суд у задоволенні позову відмовити.

В обґрунтування заперечення відповідачем зазначено наступне:

- відповідач вказує, що не укладала та не підписувала ані договір, ані накладну, товару не отримувала;

- відповідач зазначає, що у видатковій накладній зазначено, що товар відпускається на підставі договору «ЛЕНТА», а не на підставі договору поставки № 28/03/17-6 від 28.03.2018 року, за яким позивач намагається стягнути заборгованість.

В обґрунтування заперечень відповідач посилається на приписи ст. 9 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні та практику Верховного Суду.

22.04.2021 року до господарського суду Миколаївської області від відповідача надійшла заява (вх. № 6085/21), в якій відповідач зазначає наступне.

Відповідач повторно перевірила свою господарську діяльність за 2018 рік та виявила записи про укладання договору поставки № 28/03/17-6 від 28.03.2018 року із позивачем на суму 39 600, 00 грн. з умовою розрахунку до 30.09.2018 року. Оскільки 30.09.2018 року був вихідним днем - неділею - останнім днем платежу є 01.10.2018 року.

Відповідач зазначає, що 01.10.2018 року курс валют становив 28, 2699 грн. за 1 дол. США відповідно інформації з сайту https://minfin.com.ua/currencv/2018-10-01/. Відповідно до умов договору відповідач повинна була оплатити позивачу 42 405, 00 грн. (з розрахунку 1 500 дол. США х 28, 2699), а не 42 472, 50 грн. як зазначає позивач.

Відповідач частково визнає позовні вимоги у розмірі 42 405,00 грн. як основну заборгованість за поставлений товар з урахуванням індексації вартості товару.

Щодо позовних вимог в частині відсотків за користування чужими грошовими коштами, то відповідач зазначає, що пунктом 6.1 договору поставки не передбачено право постачальника стягувати відсотки за користування чужими грошовими коштами, а тому вважає, що дані позовні вимоги не підлягають задоволенню.

24.05.2021 року на адресу господарського суду від відповідача надійшло клопотання (вх. № 7746/21) про розгляд справи без участі відповідача та її представника, в якому відповідач також зазначив, що позицію відповідача, яка зазначена у заяві від 21.04.2021 року підтримує у повному обсязі. Частково визнає позовні вимоги у розмірі 42 405, 00 грн. як основної заборгованості за поставлений товар з урахуванням індексації вартості товару. У решті позовних вимог просить суд відмовити в позові.

ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ЗМІСТ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН З ПОСИЛАННЯМ НА ДОКАЗИ, НА ПІДСТАВІ ЯКИХ ВСТАНОВЛЕНІ ВІДПОВІДНІ ОБСТАВИНИ.

Розглянувши матеріали справи, керуючись принципом верховенства права, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд встановив наступне.

28.03.2018 року між ФОП Семерою В.А. (постачальник) та ФОП Мельник Т.О. (покупець) укладено договір поставки товару № 28/03/17-6 від 28.03.2018 року (арк. 7-8, арк. 33-36), у відповідності до умов якого постачальник зобов`язався у строки, передбачені договором, поставити та передати у власність покупцю товар, визначений у п. 1.2 Договору (далі - товар), а покупець зобов`язався прийняти товар та оплатити його вартість, з урахуванням індексації вартості товару та інших умов, передбачених договором (п. 1.1 Договору).

Відповідно до п. 9.1 Договору договір набирає сили з моменту підписання обома сторонами і діє протягом 2 (двох) років з моменту його укладення, а в частині розрахунків - до повного виконання покупцем своїх зобов`язань за цим Договором.

Відповідно до п. 9.7 Договору сторони підтверджують, що даний договір підписаний при повному розумінні всіх його положень та були погоджені всі істотні умови договору. Договір не суперечить чинному законодавству України, а також моральним засадам суспільства, волевиявлення покупця є вільним і відповідають його внутрішній волі, а отже сторони договору усвідомлюють і погоджуються з тим, що немає підстав для визнання договору недійсним в цілому та окремих його частин.

Умовами договору сторони передбачили наступне.

Відповідно до п. 1.2 Договору товар, що поставляється за цим договором: Крапельна стрічка Aqua Plus 8-10-1000 (500 м) у кількості 79 бухт за ціною 501, 27 грн. на загальну суму 39 600, 00 грн.

Відповідно до п. 2.1 Договору найменування товару, його кількість, ціна за одиницю виміру, строк поставки (передачі) товару, вартість товару (сума договору) в гривнях на дату підписання договору та грошовий еквівалент вартості товару в іноземній валюті, а також узгоджений сторонами курс співвідношення гривні до іноземної валюти на момент підписання договору, за яким грошовий еквівалент вартості товару в іноземній валюті визначено у гривні, - зазначені у п. 1.2 договору. У випадках, передбачених п. 3.1 Договору, пропорційно зміні курсу гривні по відношенню до іноземної валюти відбувається індексація (коригування) ціни та вартості товару.

Загальна вартість товару (сума договору) в гривнях на дату підписання договору (цифрами та прописом): 39 600 грн. (тридцять дев`ять тисяч шістсот грн. 00 коп.), без ПДВ.

Примітка: ціна та вартість товару у гривнях визначена на день підписання договору. Індексація (коригування) ціни/вартості товару здійснюється у порядку, передбаченому п. 3.1 Договору.

Грошовий еквівалент вартості товару в іноземній валюті (у доларах США): 1 500 доларів США при узгодженому сторонами курсі співвідношення гривні до іноземної валюти на день підписання договору - 26, 4 грн. за 1 доларів США.

Вартість товару визначено в гривнях без нарахування ПДВ (Прим.: Постачальник - не платник ПДВ).

Оплата вартості товару (виконання зобов`язання) підлягає у гривні згідно розділу 3 цього договору.

Відповідно до п. 3.1 договору сторона встановили, що протягом строку дії договору, грошові зобов`язання покупця існують і підлягають сплаті у гривні. Вказані у п. 1.2 договору ціна та вартість товару в гривнях погоджені на дату підписання договору і залишаються чинними до моменту їх індексації. Якщо в день, попередній дню платежу або дню розрахунку зобов`язання, вказаний нижче курс гривні А2 по відношенню до іноземної валюти, зазначеної у п. 1.2 договору, буде відрізнятися в бік здешевлення гривні більше ніж на 3 % від узгодженого курсу, зазначеного п. 1.2 договору, ціна/вартість товару підлягає індексації (коригуванню) пропорційно зміні цього курсу без додаткового узгодження. При такому коригуванні використовується наступна формула: Ц=Цс * (А2/А1), де

Ц - ціна/вартість товару на дату оплати, грн.;

Цс - ціна/вартість товару на дату підписання договору (вказані у п. 1.2 договору), грн;

А1 - зазначений у п. 1.2 договору узгоджений сторонами курс співвідношення гривні до іноземної валюти на момент підписання договору;

А2 значення курсу продажу іноземної валюти за гривню за даними міжбанківського валютного ринку України згідно веб-сайту https://index.minfin.com.ua/arch (в розділі «Коригування міжбанківського валютного ринку України») на день попередній дню здійснення платежу або дню розрахунку зобов`язання.

Відповідно до п. 3.3 Договору умови оплати вартості товару: оплата вартості товару, проіндексованої у відповідних випадках згідно п. 3.1 Договору, здійснюється покупцем на умовах кредиту (відстрочення платежу). Строк оплати: не пізніше « 30» вересня 2018 року.

Відповідно до п. 3.4 Договору у разі прострочення оплати вартості товару (в т.ч. з урахуванням зміни його вартості згідно п. 3.1 Договору), покупець зобов`язаний за період прострочення сплатити проценти в розмірі, який визначається у відповідності з п. 6.1 Договору.

Відповідно до п. 6.1 Договору у випадку порушення термінів оплати товару, обумовлених у п. 3.3 договору, покупець сплачує постачальнику проценти у розмірі 21,00 % річних (з розрахунку 365 днів в році), або 0,0575 % в день від суми простроченої заборгованості, яка на момент розрахунку процентів визначається з урахуванням її індексації згідно п. 3.1 Договору за весь період прострочення оплати, включаючи день погашення заборгованості по оплаті товару.

Відповідно до п. 5.3 Договору покупець зобов`язаний провести оплату за товар та сплатити проценти у разі прострочення оплати товару, як це передбачено договором.

Відповідно до п. 3.6 Договору виконання покупцем своїх фінансових зобов`язань, передбачених договором, провадиться незалежно від результатів його господарської діяльності.

Відповідно до п. 4.1 Договору право власності на товар переходить до покупця в момент одержання ним товару та підписання відповідної накладної на товар. При підписанні товарної накладної представник покупця повинен обов`язково мати при собі документ (довіреність тощо), який відповідно до законодавства підтверджує повноваження представника на отримання матеріальних цінностей: цей документ він повинен передати постачальнику до підписання накладної.

Відповідно до п. 4.2 Договору строк поставки товару: не пізніше « 02» квітня 2018 року. Поставка (передача) товару в межах цього строку за згодою сторін, що підтверджуватиметься відповідними товарними накладними, може відбуватися частинами.

Відповідно до п. 4.3 Договору базисом поставки та умовами поставки товару є FCA - склад постачальника згідно Міжнародним правилам тлумачення термінів "Інкотермс" у редакції 2010 року. Місце (пункт) поставки (місце передачі Товару) повідомляється постачальником покупцю заздалегідь в робочому порядку.

Відповідно до п. 4.4 Договору приймання товару по кількості та якості проводиться покупцем в момент його отримання від постачальника чи його представника. Покупець зобов`язаний перевірити кількість товару, його вагу, комплектність, цілісність тари, пломб на ній (при їх наявності), а також відсутність ознак пошкодження або псування товару і у випадку їх виявлення негайно, до закінчення приймання, письмово заявити постачальнику. При відсутності такої заяви товар вважається прийнятим покупцем по кількості та якості.

Відповідно до п. 5.5 Договору покупець зобов`язаний отримати товар в строк, вказаний у п. 4.2 Договору з урахуванням повідомлення постачальника про дату та місце передачі товару.

Судом встановлено, що 28.03.2018 року позивачем ФОП Семерою В.А. поставлено відповідачу ФОП Мельник Т.О. товар (крапельну стрічку Aqua Plus 8-10-1000 (500 м) в кількості 79 бух. (з ціною за одиницю 501, 27 грн.) на загальну суму 39 600, 00 грн., що підтверджується видатковою накладною № 91 від 28.03.2018 року (арк. 9, 37).

Судом встановлено, що договір та видаткова накладна підписані сторонами та скріплені печаткою позивача, що не заперечується сторонами у справі.

Судом також встановлено наступне.

23.10.2018 року позивачем направлено на адресу відповідача лист, в якому позивачем зазначено, що 30.09.2018 року закінчився строк, встановлений для оплати фінансового зобов`язання згідно умов договору поставки № 28/03/17-6 від 28.03.2018 року. Позивач у листі повідомив, що згідно умов договору у разі прострочення оплати зобов`язання на суму неоплаченого зобов`язання нараховуються відсотки за товарний кредит (арк. 15). Факт направлення листа від 23.10.2018 року підтверджується списком згрупованих відправлень № 2102 та фіскальними чеками (арк. 16).

19.11.2018 року позивачем ФОП Семерою В.А. направлено на адресу відповідача ФОП Мельник Т.О. лист щодо шляхів врегулювання питання про погашення заборгованості, в якому позивач зазначила про наявність заборгованості та запропонувала шляхи вирішення питання щодо погашення заборгованості (арк. 12-13). Факт направлення листа від 19.11.2018 року підтверджується фіскальним чеком та списком згрупованих відправлень (арк. 14).

10.02.2020 року позивачем ФОП Семерою В.А. направлено на адресу відповідача ФОП Мельник Т.О. вимогу від 06.02.2020 з розрахунком заборгованості, в якій позивач вимагав невідкладно (в семиденний термін) сплатити суму коштів (арк. 17-18). Факт направлення вимоги від 06.02.2020 року підтверджується поштовою накладною, описом вкладення та фіскальним чеком (арк. 19).

В подальшому 08.01.2021 позивач повторно направив на адресу відповідача вимогу б/н від 07.01.2021 року про сплату заборгованості по оплаті товару та процентів на товарним кредитом, додавши розрахунок заборгованості (арк. 20-21). Факт направлення вимоги від 07.01.2021 року підтверджується поштовою накладною, описом вкладення та фіскальним чеком (арк. 21). Вимогу отримано відповідачем 30.01.2021 року, що підтверджується інформацією із сайту «Укрпошта» (арк. 22).

Доказів надання відповідачем відповіді на вищезазначені листи та вимоги суду не подано.

Доказів проведення оплати за товар суду не подано.

Зазначені обставини і стали підставою для звернення позивача до суду з даним позовом.

ІV. ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ ТА ДЖЕРЕЛА ПРАВА, ЯКІ ЗАСТОСУВАВ СУД.

1. Щодо вимоги про стягнення суми основного боргу.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема є договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною першою статті 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (частина друга статті 638 ЦК України).

За своєю правовою природою договір № 28/03/17-6 від 28.03.2018 є договором поставки.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ч. 1-2 ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 694 ЦК України договором купівлі-продажу може бути передбачений продаж товару в кредит з відстроченням або з розстроченням платежу.

Товар продається в кредит за цінами, що діють на день продажу. Зміна ціни на товар, проданий в кредит, не є підставою для проведення перерахунку, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Закон України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" визначає правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні":

- господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства;

- первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" (в редакції станом на 01.01.2018, чинній на час, коли оформлювалась видаткова накладна) підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Первинні документи, складені в електронній формі, застосовуються у бухгалтерському обліку за умови дотримання вимог законодавства про електронні документи та електронний документообіг.

Неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.

Відповідно до п. 2.1 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 року № 88 (в редакції від 26.05.2017):

- первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, які містять відомості про господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення;

- господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов`язань і фінансових результатів.

Відповідно до п. 2.4 Положення первинні документи повинні мати такі обов`язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Залежно від характеру операції та технології обробки даних до первинних документів можуть бути включені додаткові реквізити: ідентифікаційний код підприємства, установи з Державного реєстру, номер документа, підстава для здійснення операцій, дані про документ, що засвідчує особу-одержувача тощо.

Відповідно до п. 2.5 Положення документ має бути підписаний особисто, а підпис може бути скріплений печаткою. Електронний підпис накладається відповідно до законодавства про електронні документи та електронний документообіг.

Використання при оформленні первинних документів факсимільного відтворення підпису допускається у порядку, встановленому законом, іншими актами цивільного законодавства.

Повноваження на здійснення господарської операції особи, яка в інтересах юридичної особи або фізичної особи - підприємця одержує основні засоби, запаси, нематеріальні активи, грошові документи, цінні папери та інші товарно-матеріальні цінності згідно з договором, підтверджуються відповідно до законодавства. Такі повноваження можуть бути підтверджені, зокрема, письмовим договором, довіреністю, актом органу юридичної особи тощо.

Відповідно до п. 2.15 Положення первинні документи підлягають обов`язковій перевірці (в межах компетенції) працівниками, які ведуть бухгалтерський облік, за формою і змістом, тобто перевіряється наявність у документі обов`язкових реквізитів та відповідність господарської операції чинному законодавству у сфері бухгалтерського обліку, логічна ув`язка окремих показників.

Підписання покупцем видаткових накладних, які є первинним обліковим документом у розумінні Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" і фіксують факт здійснення господарської операції та встановлення договірних відносин, є підставою виникнення обов`язку щодо здійснення розрахунків за отриманий товар (постанова КГС ВС від 27.05.2020 № 914/2236/18).

Закон не передбачає такої підстави для припинення зобов`язання, яке лишилося невиконаним, як закінчення строку дії договору (постанова КГС ВС від 19.05.2020 № 910/9167/19).

Відповідно до ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Судом встановлено, що видаткова накладна № 91 від 28.03.2018 року, яка є первинним документом та фіксує факт здійснення господарської операції, містить такі обов`язкові реквізити, як: назву документа (Расходная накладная); дату його складання (28.03.2018 року); назву суб`єктів господарювання, від імені якого складено документ (ФОП постачальник Семера В.А.) і якому поставлено товар (покупець ФОП Мельник Т.О.).

У видатковій накладній вказано зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (Товар: Крапельна стрічка Aqua Plus 8-10-1000 (500 м) в кількості 79 бухт (з вказівкою ціни за одиницю товару 501, 27 грн.) на загальну суму 39 600, 00 грн.). Саме вказаний товар та його вартість були обумовлені в підписаному сторонами договорі (п. 1.2 договору).

Видаткова накладна містить особисті підписи в графі "від постачальника та від отримувача.

Судом також враховано, що за результатами перевірки власної господарської діяльності відповідачем підтверджено як факт укладення договору, так і факт поставки товару на підставі вищевказаної накладної.

Відповідач визнав наявність основної заборгованості в розмірі 42 405, 00 грн., виходячи з перерахунку ціни товару з урахуванням індексації, передбаченої умовами договору, виконаної саме на дату платежу, тобто станом на 01.10.2018 року, виходячи з курсу валюти міжбанківського валютного ринку України станом на 01.10.2018 року 28, 2699 грн. за долар США (1 500 доларів США х 28, 2699 = 42 405, 00 грн.).

В свою чергу, позивач просить суд стягнути з відповідача основну заборгованість в розмірі 42 472, 50 грн., виходячи з перерахунку ціни товару з урахуванням індексації, передбаченої умовами договору, виконаної саме на дату розрахунку зобов`язання, тобто станом на 29.12.2020 року, виходячи з курсу валюти міжбанківського валютного ринку України станом на 28.12.2020 року (день, попередній дню розрахунку) 28, 3150 грн. за долар США (1 500 доларів США х 28, 3150 = 42 472, 50 грн.).

Суд дійшов наступного висновку.

Умовами укладеного між сторонами договору поставки сторони погодили загальну вартість товару в сумі 39 600 грн. (еквівалент 1 500 доларів США) з оплатою у гривні відповідно до розділу 3 договору (п. 1.2 договору).

В пункті 3.3 договору сторони погодили, що оплата вартості товару, проіндексованої у відповідних випадках згідно п. 3.1 Договору, здійснюється покупцем на умовах кредиту (відстрочення платежу). Строк оплати: не пізніше « 30» вересня 2018 року.

Отже, 30.09.2018 року є граничним строком оплати. З 01.10.2018 боржник є таким, що прострочив виконання грошового зобов`язання.

Викладеними в п. 3.1 договору умовами передбачено, що відповідно до умов договору ціна/вартість товару підлягає індексації (коригуванню) пропорційно зміні цього курсу без додаткового узгодження у випадку, якщо вказаний нижче курс гривні А2 по відношенню до іноземної валюти, зазначеної у п. 1.2 договору, буде відрізнятися в бік здешевлення гривні більше ніж на 3 % від узгодженого курсу, зазначеного п. 1.2 договору. При цьому, оплата товару проводиться з урахуванням індексації, яка (індексація) проводиться альтернативно: або на дату платежу, або на дату проведення розрахунку зобов`язання. Курс валюти визначається за даними міжбанківського валютного ринку України згідно веб-сайту https://index.minfin.com.ua/arch (в розділі «Коригування міжбанківського валютного ринку України») на день, попередній дню здійснення платежу або дню розрахунку зобов`язання.

Враховуючи, що відповідачем у встановлений договором строк (до 30.09.2018) оплату не проведено, як і не проведено оплату станом на день розгляду справи, позивач правомірно здійснив розрахунок заборгованості (основного боргу, ціни товару), провівши індексацію станом на дату розрахунку зобов`язання (29.12.2020 року), застосувавши курс валют станом на день, який передував дню розрахунку, тобто 28.12.2020 року.

Так, відповідно до даних міжбанківського валютного ринку України згідно веб-сайту https://index.minfin.com.ua/arch значення курсу продажу іноземної валюти за гривню станом на 28.12.2020 року становив 28,3150 грн. на 1 долар США. Отже, відбулось здешевлення гривні більше ніж на 3 %, виходячи з погодженого сторонами в п. 1.2 договору курсу 26, 4 грн. за 1 долар США..

Позивачем розрахунок заборгованості здійснено станом на 28.12.2020 року, тобто позивачем обрано варіант визначення вартості товару станом день, попередній дню розрахунку заборгованості.

Отже, заборгованість відповідача перед позивачем становить 42 472, 50 грн. (1 500 грн. х 28, 3150 грн. = 42 472, 50 грн.), розрахунок якої здійснено позивачем арифметично правильно з урахуванням умов договору.

Станом на день розгляду справи відповідачем не подано суду доказів оплати за товар, строк оплати якого настав в силу умов п. 3.3 договору, як і не спростовано позовних вимог в цій частині. Позовна вимога в частині стягнення 42 472, 50 грн. - заборгованості за отриманий товар є обґрунтованою, підставною та підлягає задоволенню.

2. Щодо вимоги про стягнення відсотків за користування чужими коштами.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу.

У разі прострочення оплати товару продавець має право вимагати оплати товару та сплати процентів за користування чужими грошовими коштами.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 694 ЦК України договором купівлі-продажу може бути передбачений продаж товару в кредит з відстроченням або з розстроченням платежу.

Товар продається в кредит за цінами, що діють на день продажу. Зміна ціни на товар, проданий в кредит, не є підставою для проведення перерахунку, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 4, 5 ст. 694 ЦК України якщо покупець прострочив оплату товару, проданого в кредит, продавець має право вимагати повернення неоплаченого товару.

Якщо покупець прострочив оплату товару, на прострочену суму нараховуються проценти відповідно до статті 536 цього Кодексу від дня, коли товар мав бути оплачений, до дня його фактичної оплати.

Договором купівлі-продажу може бути передбачений обов`язок покупця сплачувати проценти на суму, що відповідає ціні товару, проданого в кредит, починаючи від дня передання товару продавцем.

Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами.

Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Проценти річних, про які йдеться у ч. 2 ст. 625 ЦК України, необхідно відрізняти від процентів за користування чужими коштами, передбачених ст. 536 названого Кодексу. Так, стягнення процентів річних є заходом відповідальності за порушення грошового зобов`язання і одночасно, як зазначалося, способом захисту майнового права та інтересу кредитора, тобто зобов`язанням сплатити кошти, тоді як проценти, зазначені у ст. 536 ЦК України, - це плата за користування чужими коштами, в тому числі безпідставно одержаними, збереженими грішми (ст. 1214 ЦК України). Підставами для застосування до правовідносин сторін ст. 536 ЦК України є, по-перше, факт користування чужими коштами, по-друге - встановлення розміру відповідних процентів договором або чинним законодавством (наприклад, ст. 1048, 1054, 1061 ЦК України). Спільним для цих процентів є те, що вони нараховуються саме у зв`язку з користуванням чужими коштами. Положення ж ч. 2 ст. 625 ЦК України в частині сплати процентів річних застосовуються за наявності порушення грошового зобов`язання. Тому, зокрема, якщо в законі або в укладеному сторонами договорі передбачено розмір процентів за користування чужими коштами (ст. 536 ЦК України), то це не позбавляє кредитора права звернутися до боржника з позовом про стягнення як зазначених процентів, так і трьох процентів річних (якщо інший їх розмір не передбачено договором або законом) - за наявності порушення боржником грошового зобов`язання.

Законом, зокрема ч. 5 ст. 694 ЦК України, яка є спеціальною нормою, прямо передбачено обов`язок покупця сплачувати проценти, починаючи від дня передання товару, а також проценти за прострочку оплати за товар від дня, коли товар мав бути оплачений, до дня його фактичної оплати.

Відповідно до п. 6.1 Договору у випадку порушення термінів оплати товару, обумовлених у п. 3.3 договору, покупець сплачує постачальнику проценти у розмірі 21,00 % річних (з розрахунку 365 днів в році), або 0,0575 % в день від суми простроченої заборгованості, яка на момент розрахунку процентів визначається з урахуванням її індексації згідно п. 3.1 Договору за весь період прострочення оплати, включаючи день погашення заборгованості по оплаті товару.

08.01.2021 позивачем направлено на адресу відповідача вимогу б/н від 07.01.2021 року про сплату процентів за товарний кредит за договором поставки в розмірі 18 902, 39 грн. (арк. 20-21).

Позивачем нараховано відповідачу 18 902, 39 грн. - відсотків за користування чужими коштами за період з 01.10.2018 по 12.11.2020 (774 календарних дні). Нарахування процентів за користування чужими коштами здійснено, виходячи з суми заборгованості в розмірі 42 472, 50 грн. з урахуванням індексації та погодженої в договорі процентної ставки в розмірі 0,0575 % в день. Детальний розрахунок процентів за користування чужими коштами, здійснений позивачем, міститься в матеріалах справи (арк. 10).

Перевіривши нарахування процентів за користування чужими коштами, судом встановлено, що розрахунок процентів за користування чужими коштами здійснено позивачем арифметично правильно відповідно до умов договору (п. 6.1 договору) та вимог законодавства. Отже, нарахування процентів за користування чужими коштами в сумі 18 902, 39 грн. є обґрунтованим та підставним. В цій частині позов підлягає задоволенню.

V. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ.

Судовий збір в розмірі 2 270, 00 грн. згідно ст. 129 ГПК України слід відшкодувати позивачу з відповідача.

Керуючись ст. 129, 233, 236-238, 240, 241, 254, 256 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з відповідача Фізичної особи-підприємця Мельник Тетяни Олександрівни, АДРЕСА_2 (код ІПН НОМЕР_2 ) на користь позивача Фізичної особи-підприємця Семери Вікторії Анатоліївни, АДРЕСА_1 (код ІПН НОМЕР_1 ):

- 42 472, 50 грн. (сорок дві тисячі чотириста сімдесят дві грн. 50 коп.) - суми заборгованості по оплаті вартості товару за договором поставки товару № 28/03/17-6 від 28.03.2018 року;

- 18 902, 39 грн. (вісімнадцять тисяч дев`ятсот дві грн. 39 коп.) - відсотків за користування чужими коштами;

- 2 270, 00 грн. (дві тисячі двісті сімдесят грн. 00 коп.) - витрат по сплаті судового збору.

3. Наказ видати позивачу після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до ст. 241 ГПК України та може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені ст.ст. 253, 254, 256-259 ГПК України з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 Розділу XI "Перехідні положення" ГПК України.

Повний текст рішення складено 03.06.2021 року.

Суддя Е.М. Олейняш