ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"25" травня 2021 р.м. Одеса Справа № 916/565/21

Господарський суд Одеської області у складі:

Суддя Гут С.Ф.

При секретарі судового засідання Борисовій Н.В.

За участю представників сторін:

від позивача: Пронюк В.Я. довіреність №14-340 від 22.12.2020 року.;

від відповідача - - Гречуха М.А., довіреність № 03/01-207 від 07.04.2021 року, Черевко Н.Б. (заступник директора), довіреність № 03/01-435 від 27.05.2020 року,

розглянувши у підготовчому засіданні справу за позовом Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" до відповідача Міського комунального підприємства "Одеська теплоелектроцентраль №2" про стягнення 5 902 932,06 грн.,-

ВСТАНОВИВ:

Господарським судом Одеської області у складі судді Гута С.Ф. розглядається справа за позовом Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" до відповідача Міського комунального підприємства "Одеська теплоелектроцентраль №2" про стягнення 9 694 359,58 грн.

05.03.2021 року ухвалою суду було відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 30.03.2021 року.

30.03.2021 року суд відклав підготовче засідання на 27.04.2021

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 27.04.2021 року розгляд справи було продовжено на 30 днів та відкладено підготовче засідання на 25.05.2021 року о 12:00 год.

23.04.2021 року від представника позивача надійшло клопотання відповідно якого позивач зазначив, щодо основного боргу, то Відповідачем було частково сплачено, а саме:

07.04.2021 на суму 31 840.19 грн.;

09.04.2021 на суму 190 330.78 грн.;

13.04.2021 на суму 225 102.86 грн.;

14.04.2021 на суму 158 049.91 гри.;

15.04.2021 на суму 154 964,17 грн.;

16.04.2021 на суму 213 432.25 грн.;

19.04.2021 на суму 430 761,06 грн.;

21.04.2021 на суму 222 026.50 грн.

Всього: 1 626 507,72 грн.

Таким чином, основна заборгованість за договором №7007/18-ТЕ-23 від 09 10 Д)18 станом на 23.04.2021 складає 8 067 851,86 грн.

27.04.2021 року представник відповідача звернувся до суду з клопотанням про приєднання доказів до справи, відповідно якого зазначив, що з метою повного та всебічного розгляду справи та на підтвердження сплати Міським комунальним підприємством Одеська теплоелектроцентраль № 2 частини суми основного боргу на користь АТ НАК Нафтогаз України за вказаним позовом у розмірі 2 634 732,41 грн. прошу прийняти до уваги та долучити до матеріалів справи № 916/565/21 у якості доказів наступні документи, що є додатками до цього клопотання: Копія листа КП Одеська ТЕЦ-2 до АТ Ощадбанк від 05.04.2021 року № 02/20-199; Платіжне доручення № від 07.04.2021 року про перерахування на рахунок АТ НАК Нафтогаз України 31 840,19 грн.; Платіжне доручення № від 08.04.2021 року про перерахування на рахунок АТ НАК Нафтогаз України 89 263,21 грн.; Платіжне доручення № від 09.04.2021 року про перерахування на рахунок АТ НАК Нафтогаз України 190 330,78 грн.; Платіжне доручення № від 12.04.2021 року про перерахування на рахунок АТ НАК Нафтогаз України 147 988,06 грн.; Платіжне доручення № від 13.04.2021 року про перерахування на рахунок АТ НАК Нафтогаз України 225 102,86 грн.; Платіжне доручення № від 14.04.2021 року про перерахування на рахунок АТ НАК Нафтогаз України 158 049,91 грн.; Платіжне доручення № від 15.04.2021 року про перерахування на рахунок АТ НАК Нафтогаз України 154 964,17 грн.; Платіжне доручення № від 16.04.2021 року про перерахування на рахунок АТ НАК Нафтогаз України 213 432,25 грн.; Платіжне доручення № від 19.04.2021 року про перерахування на рахунок АТ НАК Нафтогаз України 430 761,06 грн.; Платіжне доручення № від 20.04.2021 року про перерахування на рахунок АТ НАК Нафтогаз України 354 476,90 грн.; Платіжне доручення № від 21.04.2021 року про перерахування на рахунок АТ НАК Нафтогаз України 222 026,50 грн.; Платіжне доручення № від 22.04.2021 року про перерахування на рахунок АТ НАК Нафтогаз України 155 923,38 грн.; Платіжне доручення № від 23.04.2021 року про перерахування на рахунок АТ НАК Нафтогаз України 123 571,70 грн.; Платіжне доручення № від 26.04.2021 року про перерахування на рахунок АТ НАК Нафтогаз України 137 001,44 грн.; Копія листа КП Одеська ТЕЦ-2 до АТ НАК Нафтогаз України від 23.04.2021 року № 02/19-229; Копія листа Акціонерного товариства Державний ощадний банк України до КП Одеська ТЕЦ-2 від 23.04.2021 року№ 133.33/0423/1; Роздруківка електронного листа КП Одеська ТЕЦ-2 від 26.04.2021 року на підтвердження відправлення на електронну адресу АТ НАК Нафтогаз України копій вищезазначених документів.

Таким чином, сума основного боргу у даній справі, що заявлена АТ НАК Нафтогаз України до стягнення з КП Одеська ТЕЦ-2, зменшилась на 2 634 732,41 грн. і становить 7 059 627,17 грн.

28.04.2021 року від Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" надійшло клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду у справі №916/565/21.

Ухвалою суду від 30.04.2021 року клопотання Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" було задоволено.

25.05.2021 року від представника відповідача надійшло клопотання про приєднання доказів до справи, відповідно якого зазначив, що з метою повного та всебічного розгляду справи та на підтвердження сплати Міським комунальним підприємством Одеська теплоелектроцентраль № 2 частини суми основного боргу на користь АТ HAK Нафтогаз України за вказаним позовом у розмірі 1 156 695,11 грн. в період з 27.04.2021 року по 24.05.2021 року прошу прийняти до уваги та долучити до матеріалів справи № 916/565/21 у якості доказів наступні документи, що є додатками до цього клопотання: Платіжне доручення № від 27.04.2021 року про перерахування на рахунок АТ НАК Нафтогаз України 240 979,46 грн.; Платіжне доручення № від 28.04.2021 року про перерахування на рахунок АТ НАК Нафтогаз України 64 980,74 грн.; Платіжне доручення № від 29.04.2021 року про перерахування на рахунок АТ НАК Нафтогаз України 47 445,26 грн.; Платіжне доручення № від 30.04.2021 року про перерахування на рахунок АТ НАК Нафтогаз України 55 377,32 грн.; Платіжне доручення № від 05.05.2021 року про перерахування на рахунок АТ НАК Нафтогаз України 43 793,86 грн.; Платіжне доручення № від 06.05.2021 року про перерахування на рахунок АТ НАК Нафтогаз України 53 039,59 грн.; Платіжне доручення № від 07.05.2021 року про перерахування на рахунок АТ НАК Нафтогаз України 30 207,60 грн.; Платіжне доручення № від 11.05.2021 року про перерахування на рахунок АТ НАК Нафтогаз України 18 389,40 гри.; Платіжне доручення № від 12.05.2021 року про перерахування на рахунок АТ НАК Нафтогаз України 53 725,14 грн.; Платіжне доручення № від 13.05.2021 року про перерахування на рахунок АТ НАК Нафтогаз України 45 279,84 грн.; Платіжне доручення № від 14.05.2021 року про перерахування на рахунок АТ НАК Нафтогаз України 42 395,92 грн.; Платіжне доручення № від 17.05.2021 року про перерахування на рахунок АТ НАК Нафтогаз України 80 159,79 грн.; Платіжне доручення № від 18.05.2021 року про перерахування на рахунок АТ НАК Нафтогаз України 72 781,34 грн.; Платіжне доручення № від 19.05.2021 року про перерахування на рахунок АТ НАК Нафтогаз України 118 933,03 грн.; Платіжне доручення № від 20.05.2021 року про перерахування на рахунок АТ НАК Нафтогаз України 71 330,89 грн.; Платіжне доручення № від 21.05.2021 року про перерахування на рахунок АТ НАК Нафтогаз України 69 330,57 грн.; Платіжне доручення № від 24.05.2021 року про перерахування на рахунок АТ НАК Нафтогаз України 48 545,36 грн.; Роздруківка електронного листа КП Одеська ТЕЦ-2 від 24.05.2021 року на підтвердження відправлення на електронну адресу АТ НАК Нафтогаз України копії даного клопотання. Таким чином, сума основного боргу у даній справі, що заявлена АТ НАК Нафтогаз України до стягнення з КП Одеська ТЕЦ-2, за період з 27.04.2021 року по 24.05.2021 року зменшилась ще на 1 156 695,11 гри. Тож з урахуванням суми в розмірі 2 634 732,41 грн., сплаченої за період з 07.04.2021 року по року, та суми в розмірі 1 156 695,11 грн., сплаченої за період з 27.04.2021 року по 24.05.2021 року, загалом сума основного боргу у даній справі станом на 24.05.2021 року зменшилась на 3 791 427,52 грн. і становить 5 902 932,06 грн.

Суд зазначає, що 14.02.2020р. у підготовчому засіданні від відповідача надійшла заява за вх.ГСОО№14097/21, з якої також вбачається, що відповідач визнає позовні вимоги в повному обсязі.

В ході розгляду даної справи Господарським судом Одеської області, у відповідності до п.4 ч.5 ст.13 ГПК України, було створено учасникам справи умови для реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

25 травня 2021 р. судом після повернення з нарадчої кімнати, в порядку ст. 240 ГПК України, було проголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Акціонерним товариством «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (далі-Позивач) та Комунальним підприємством «Одеська ТЕЦ-2» (далі - Відповідач) 09.10.2018 укладено договір № 7007/18-ТЕ-23 постачання природного газу (далі - Договір).

На виконання умов Договору. Позивач передав у власність Відповідача природний газ на загальну суму 27 487 622.11 грн., що підтверджується актами приймання-передачі природного газу, копії яких додані до цього позову.

Відповідно до пункту 6.1 (з 01.12.2018 - пункт 5.1 Договору в редакції Додаткової угоди №4). оплата за газ здійснюється Відповідачем виключно грошовими коштами шляхом 100% поточної оплати протягом місяця поставки природного газу.

Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 25 числа (включно) місяця, наступного за місяцем поставки газу.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України від 16.01.2003 року №435-ІV, зі змінами та доповненнями (далі - ЦК України) однією із підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договір, який в силу вимог ч. 1 ст. 629 ЦК України е обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України від 16.01.2003 року №436- IV зі змінами та доповненнями (далі - ГК України), господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій. а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

С`татгею 174 ГК України визначено, що підставою виникнення господарських зобов`язань зокрема є господарські договори та інші угоди, передбачені законом, а також угоди, не передбачених законом, але такі, які йому не суперечать.

Згідно ч. І ст. 193 ГК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 175 ГК України, майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії. а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно вимог ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є таке правовідношення. в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку

Частиною 1 ст. 655 ЦК України визначено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Згідно норм цивільного та господарського законодавства договір купівлі-продажу є оплатним, тобто при набуванні речі у власність, покупець сплачує продавцеві вартість (ціну) речі, яка обумовлена договором, а у продавця виникає зобов`язання передати покупцю річ та право вимоги оплати і зобов`язання покупця сплати вартість отриманої речі та право її вимоги.

Даний договір є консенсуальним, оскільки права та обов`язки виникають вже в момент досягнення ними угоди за всіма істотними умовами. Отже, змістом договору є ті умови, з приводу яких сторони досягли згоди.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договор) та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Приписами ст. 530 ЦК України передбачено, що. якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до вимог ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 612 ЦК України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов`язання у строк, встановлений договором.

Оплату за переданий газ Відповідач здійснював несвоєчасно та не виконав зобов`язання у визначений Договором строк, чим порушив умови господарського зобов`язання, зокрема, вимоги пункту 5.1 Договору.

З урахуванням того, що сума заборгованості зменшилась на 3 791 427,52 у зв`язку із частковою сплатою відповідачем заборгованості, тому підлягає стягненню з Міського комунального підприємства "Одеська теплоелектроцентраль №2" суми заборгованості у розмірі 5 902 932,06 грн.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши наявні у справі докази у сукупності та давши їм відповідну правову оцінку, суд дійшов наступних висновків:

Статтею 42 Господарського процесуального кодексу України визначено перелік прав та обов`язків учасників справи.

Відповідно до ч. 2 п. 1 ст. 46 ГПК України, крім прав та обов`язків, визначених у статті 42 цього Кодексу, позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) - на будь-якій стадії судового процесу;

Частиною 1 ст.191 України встановлено, що позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Як свідчать матеріали справи №916/565/21, відповідно до заяви (вх.ГСОО№14097/21 від 25.05.2021р.), відповідач визнав позов в повному обсязі.

Згідно з ч. 4 ст. 191 ГПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Враховуючи, що визнання позову не суперечить та не порушує прав та інтересів інших осіб, суд з урахуванням наявних в матеріалах справи доказів, доходить висновку про необхідність задоволення позовних вимог Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" в повному обсязі.

Відповідно до вимог ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до ст.76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Зі змісту ст.77 ГПК України вбачається, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частинами ч.ч.1, 2, 3 ст.13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Салов проти України» від 06.09.2005р.).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Надточий проти України» від 15.05.2008р. зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

Відповідно до приписів ст.129 ГПК України слід стягнути з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору.

Відповідно до ч.1 ст.130 ГПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Таким чи стягненню з відповідача на користь позивача витрат по сплаті судового збору підлягає сума у розмірі 44 271,99 грн., що складає 50 відсотків від суми сплаченого судового збору за подання позову, решта суми сплаченого судового збору підлягає поверненню позивачу з Державного бюджету України.

Керуючись ст. ст. 129, 130, ч.4 ст.191, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1.Позов Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" до відповідача Міського комунального підприємства "Одеська теплоелектроцентраль №2" про стягнення 5 902 932,06 грн. задовольнити.

2.Стягнути з Міського комунального підприємства "Одеська теплоелектроцентраль №2" (65490, Одеська область, м. Теплодар, вул. Польова, буд.1; ) на користь Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (вул.Б.Хмельницького,6, Київ, 01601, ) заборгованість у розмірі 5 902 932 /п`ять мільйонів дев`ятсот дві тисячі дев`ятсот тридцять дві/ грн. 06 коп. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 44 271 / сорок чотири тисячі двісті сімдесят одну/ грн. 99 коп.

3. Повернути Акціонерному товариству "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (вул.Б.Хмельницького,6, Київ, 01601, ) з Державного бюджету України через Управління Державної казначейської служби України у м. Одесі Одеської області (65009, м. Одеса, вул. Черняховського, 6, ) судовий збір в сумі 44 271,99 грн. (сорок чотири тисячі двісті сімдесят одна гривня 99 копійок) сплаченого згідно квитанції № від "24" лютого 2021 року оригінал якої знаходяться в матеріалах справи.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Накази видати в порядку ст.327 ГПК України

Повне рішення складено 04 червня 2021 р.

Суддя С.Ф. Гут