УХВАЛА

м. Київ

11.06.2021Справа № 910/9010/21
Суддя Господарського суду міста Києва Стасюк С.В., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Рентпроперті" про забезпечення позову у справі №910/9010/21

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Рентпроперті"

до 1.Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредитна установа "Інвестиційна"

2.Товариства з обмеженою відповідальністю "Васильківський Таунхаус"

3.Товариства з обмеженою відповідальністю "Ріал Істейт М"

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Грос Компані"

про визнання права, визнання недійсними договорів та припинення права

Представники учасників справи: без виклику

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Рентпроперті" звернулось до Господарського суду міста Києва із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредитна установа "Інвестиційна", Товариства з обмеженою відповідальністю "Васильківський Таунхаус" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Ріал Істейт М", в якому просить суд:

1) визнати за Товариством з обмеженою відповідальністю "Рентпроперті" право оренди 61/70 частини нежилого будинку - адміністративного (літери В, Г) за адресою: м. Київ, вул. Івана Мазепи, буд. 10, загальною площею 1 468,5 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 82, за господарським договором оренди від 01.07.2019, укладеним між Товариством з обмеженою відповідальністю "Рентпроперті" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Грос Компані";

2) визнати недійсним з моменту укладення договір оренди від 08.10.2020, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Ріал Істейт М" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Васильківський Таунхаус", посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мурською Н.В. та зареєстрований в реєстрі за №1712 (предметом якого є передання в орендне користування відповідачу-2 нежилого будинку - адміністративного (літери В, Г) за адресою: м. Київ, вул. Івана Мазепи, буд. 10, загальною площею 1 468,5 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 82);

3) припинити право користування (оренди) Товариством з обмеженою відповідальністю "Васильківський Таунхаус" на нежитловий будинок - адміністративний (літери В, Г) за адресою: м. Київ, вул. Івана Мазепи, буд. 10, загальною площею 1 468,5 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 82, за договором оренди від 08.10.2020, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мурською Н.В. та зареєстрованим в реєстрі за №1712;

4) визнати недійсним з моменту укладення договір оренди від 22.10.2020, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Кредитна установа "Інвестиційна" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Ріал Істейт М" (предметом якого є передання в орендне користування відповідачу-3 нежилого будинку - адміністративного (літери В, Г) за адресою: м. Київ, вул. Івана Мазепи, буд. 10, загальною площею 1 468,5 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 82).

В обґрунтування позовних вимог Товариство з обмеженою відповідальністю "Рентпроперті" стверджує, що ним липні 2019 року було набуто в орендне користування 61/70 частини нежитлового будинку №10 по вул. Івана Мазепи в м. Києві за наслідками укладення 01.07.2019 договору оренди із власником такого будинку - Товариством з обмеженою відповідальністю "Грос Компані".

Однак, у жовтні 2020 року внаслідок рейдерського захоплення спірного будинку останній вибув із власності Товариства з обмеженою відповідальністю "Грос Компані" та право власності на нього тричі перестрочувались за новими власниками, після чого двома з них - Товариством з обмеженою відповідальністю "Ріал Істейт М" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Кредитна установа "Інвестиційна" було передано даний будинок в оренду всупереч договору оренди від 01.07.2019, який станом на дату подання позовної заяви є чинним, його не розірвано, не припинено не визнано недійсним та за яким орендарем спірного нежилого будинку є Товариство з обмеженою відповідальністю "Рентпроперті".

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.06.2021 відкрито провадження у справі № 910/9010/21, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження, залучено до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Грос Компані", підготовче засідання призначено на 15.07.2021.

08.06.2021 через відділ діловодства суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Рентпроперті" надійшла заява про забезпечення позову, в якій позивач просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом:

1)заборони Товариству з обмеженою відповідальністю "Кредитна установа "Інвестиційна", Товариству з обмеженою відповідальністю "Васильківський Таунхаус" та будь-яким іншим особам вчиняти будь-які дії та укладати договори щодо передачі в користування (оренду, суборенду, найм, піднайм тощо) 61/70 частини нежилого будинку - адміністративного (літери В, Г) за адресою: м. Київ, вул. Івана Мазепи, буд. 10, загальною площею 1 468,5 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 82, або приміщень по ньому;

2)заборони Товариству з обмеженою відповідальністю "Кредитна установа "Інвестиційна", Товариству з обмеженою відповідальністю "Васильківський Таунхаус" та будь-яким іншим особам вчиняти будь-які дії та укладати договори щодо забезпечення комунальними послугами (водопостачання та приймання стічних вод, вивезення твердих побутових відходів, проведення захисту від шкідників та комплексу протиепідемічних заходів (дератизація), постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії у гарячій воді тощо) 61/70 частини нежилого будинку - адміністративного (літери В, Г) за адресою: м. Київ, вул. Івана Мазепи, буд. 10, загальною площею 1 468,5 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 82;

3)заборони Товариству з обмеженою відповідальністю "Кредитна установа "Інвестиційна", Товариству з обмеженою відповідальністю "Васильківський Таунхаус" та будь-яким іншим особам вчиняти будь-які дії, спрямовані на обмеження, перешкоджання, припинення надання або відключення 61/70 частини нежилого будинку - адміністративного (літери В, Г) за адресою: м. Київ, вул. Івана Мазепи, буд. 10, загальною площею 1 468,5 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 82, від комунальних послуг (водопостачання та приймання стічних вод, вивезення твердих побутових відходів, проведення захисту від шкідників та комплексу протиепідемічних заходів (дератизація), постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії у гарячій воді тощо);

4)заборони органам та суб`єктам, які здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації прав у відповідності до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" - суб`єктам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та державним реєстраторам прав на нерухоме майно вчиняти будь-які дії з державної реєстрації речових прав на нерухоме майно щодо набуття, зміни, припинення речових прав користування нерухомим майном (оренда, суборенда, найм, піднайм тощо) щодо 61/70 частини нежилого будинку - адміністративного (літери В, Г) за адресою: м. Київ, вул. Івана Мазепи, буд. 10, загальною площею 1 468,5 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 82, або приміщень в ньому;

5)заборони Товариству з обмеженою відповідальністю "Кредитна установа "Інвестиційна", Товариству з обмеженою відповідальністю "Васильківський Таунхаус" та будь-яким іншим особам вчиняти будь-які дії щодо перешкоджання Товариству з обмеженою відповідальністю "Рентпроперті" та його суборендарям у доступі та користуванні приміщеннями в об`єкті нерухомого майна - 61/70 частини нежилого будинку - адміністративного (літери В, Г) за адресою: м. Київ, вул. Івана Мазепи, буд. 10, загальною площею 1 468,5 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 82.

10.06.2021 через відділ діловодства суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Рентпроперті" надійшли доповнення до заяви, в яких позивач вказує, що ним було отримано повідомлення від частини своїх орендарів про розміщення на вході в спірну будівлю нового оголошення, що з 14.06.2021 особи, які не переукладуть договори суборенди, не будуть допускатися до спірної будівлі, а також про необхідність сплати заборгованості за період з 01.11.2020 по 31.05.2020. На підтвердження вказаних обставин заявником було долучено до своїх доповнень листи Товариства з обмеженою відповідальністю "Софія Оіл", Фізичної особи-підприємця Мазила Леоніда Ігоровича, Товариства з обмеженою відповідальністю "Мастер-Тур" та фотокопії таких оголошень.

Розглянувши заяву позивача про забезпечення позову, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких вона ґрунтується, суд прийшов до висновку про необхідність її часткового задоволення з огляду на наступне.

У відповідності до ст. 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною 1 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; передачею речі, що є предметом спору, на зберігання іншій особі, яка не має інтересу в результаті вирішення спору; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 - 9 цієї частини.

Заходи до забезпечення позову застосовуються господарським судом як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів особи та гарантія реального виконання рішення суду.

Під забезпеченням позову необхідно розуміти вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, прийнятого за його позовом. Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може приховати майно, розтратити його, продати, знецінити (аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 у справі №381/4019/18).

Варто відзначити, що оскільки позивач звернувся до суду з позовними вимогами немайнового характеру, в даному випадку має застосовуватись та досліджуватись така підстава вжиття заходів забезпечення позову як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду. Має також досліджуватись, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, зокрема, чи зможе позивач їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду Верховного Суду від 16.08.2018 у справі №910/1040/18, а також постановах Верховного Суду від 29.03.2021 у справі №910/16800/20, від 16.03.2021 у справі №921/302/20, від 18.12.2018 у справі №912/1616/18 і від 26.09.2019 у справі №917/751/19.

В обґрунтування своєї заяви позивач вказує, що має місце неправомірна поведінка відповідачів, що полягає у незаконному заволодінні спірним будинком та послідуючим його відчуженням, а також переданням у користування. При цьому, на даний час, за твердженнями позивача, він є законним орендарем 61/70 частин спірного будинку на підставі чинного договору оренди від 01.07.2019, проте відповідачами вчиняються різні дії (ініціюється укладення договорів оренди, укладаються договори оренди, ініціюється укладення договорів суборенди) для передачі у користування спірного майна іншим особам. Зокрема, було повідомлено суборендарів позивача (які користуються спірним майно на підставі укладених з позивачем договорів суборенди) про необхідність укласти нові договору суборенди із відповідачем-3. Так, позивач вказує, що якщо до вирішення спору у даній справі буде укладено інші договори оренди, це дозволить іншим незаконним користувачам: 1)здійснювати користування спірним майном в обхід законного орендаря - Товариства з обмеженою відповідальністю "Рентпроперті"; 2) передавати приміщення у спірному будинку в суборенду іншим особам в обхід існуючих суборендарів, які уклади договори суборенди з Товариством з обмеженою відповідальністю "Рентпроперті"; 3) укласти нові договори про надання комунальних послуг в обхід законного замовника та платника за комунальні послуги - Товариства з обмеженою відповідальністю "Рентпроперті".

Позивач вказує, що у разі невжиття заходів забезпечення позову, для Товариства з обмеженою відповідальністю "Рентпроперті" може бути втрачена можливість захистити та відновити своє порушене право оренди спірного майна, оскільки до вирішення спору по суті дане майно може й надалі передаватись в оренду наступним незаконним орендарям без жодного обмеження та перешкод.

В свою чергу, предметом позову у справі №910/9010/21 є захист порушеного та оспорюваного (за твердженнями позивача) права Товариства з обмеженою відповідальністю "Рентпроперті" користування 61/70 частини нежилого будинку - адміністративного (літери В, Г) за адресою: м. Київ, вул. Івана Мазепи, буд. 10, загальною площею 1 468,5 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 82.

Також заявник вказує, що наказом Міністерства юстиції України №3744/5 від 27.10.2020 скасовані всі незаконні реєстраційні дії щодо протиправного вибуття нежилого будинку з власності Товариства з обмеженою відповідальністю "Грос Компані", а також реєстраційні дії щодо подальшого незаконного відчуження спірного будинку на користь відповідача-3 з тих підстав, що реєстрація переходу права власності на нежилий будинок від Товариства з обмеженою відповідальністю "Грос Компані" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інвестохілс Веста" та в подальшому до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ріал Істейт М" була здійснена з порушенням законодавства. Однак, у зв`язку з тим, що станом на дату скасування Міністерством юстиції України даних реєстраційних дій спірне майно вже було відчужене на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Ріал Істейт М", то відповідно наразі в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно власником спірного майна значиться відповідач-1 (витребування спірного майна з незаконного володіння Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредитна установа "Інвестиційна" є предметом спору в межах справи №910/17367/20).

На підтвердження обставин, на які посилається заявник, ним було долучено до позовної заявим лист Товариства з обмеженою відповідальністю "Ріал Істейт М" з пропозицією до Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредитна установа "Інвестиційна" укласти договір оренди спірного майна; роздруківку електронного листа з повідомленням про необхідність всіх резидентів спірного офісного приміщення укласти договори оренди, а також копії оголошень про необхідність звернення до Товариства з обмеженою відповідальністю "Тріумф Фаворит" з метою укладення договорів оренди; про необхідність переукладення договорів суборенди до 14.06.2021 та недопуск у спірне приміщення осіб, які не переукладуть відповідні договори; про необхідність сплати заборгованості за період з 01.11.2020 по 31.05.2021.

Таким чином, із наявних в матеріалах справи документів вбачається, що титульним володільцем (власником) спірного майна станом на дату розгляду заяви про забезпечення позову є Товариство з обмеженою відповідальністю "Кредитна установа "Інвестиційна", яке уклало договір оренди спірного майна з Товариством з обмеженою відповідальністю "Ріал Істейт М", в той час як позивач стверджує, що право користування частиною спірного майна належить йому на підставі господарського договору оренди від 01.07.2019.

Дана ситуація (існування одночасно кількох договорів оренди одного і того ж майна, в той час як оспорюється як вибуття із власності спірного майна, так і правомірність послідуючої передачі у користування такого майна), враховуючи запис в реєстрі про реєстрацію права власності на майно за Товариством з обмеженою відповідальністю "Кредитна установа "Інвестиційна" з яким відповідачем-3 укладено договір оренди, свідчить про наявність як у відповідача-1, так і відповідача-3 повноцінних правомочностей щодо розпорядження таким майном, в тому числі можливість передачі його у користування третіх осіб як частинами, так і єдиним об`єктом.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення (правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 15.01.2020 по справі №915/1912/19).

Судом враховано, що щодо спірного майна протягом короткого проміжку часу було вчинено низку правочинів щодо передачі права користування таким майном іншим особам, що дає підстави для обґрунтованих припущень, що до закінчення розгляду даної справи майно, право користування яким, за твердженнями заявника, з 01.07.2019 по даний час належить Товариству з обмеженою відповідальністю "Рентпроперті", може бути в черговий раз передано іншим особам. Крім того, заявником надано докази невизнання (оспорення) його права користування спірним майном шляхом виставлення ультиматуму користувачам спірного майна (офісного центру), частина яких користується спірним майном на підставі укладених з позивачем договорів суборенди, переукласти договори суборенди з іншими особами.

Вказане свідчить про те, що існує реальна загроза, що невжиття заходів забезпечення позову (шляхом заборони відповідачам 1 та 2 та будь-яким іншим особам вчиняти дії щодо укладення договори щодо передачі в користування (оренду, суборенду, найм, піднайм тощо) 61/70 частини спірного нежилого будинку), також заборони проводити державну реєстрацію речових прав на спірне нерухоме майно щодо набуття, зміни, припинення речових прав користування нерухомим майном (оренда, суборенда, найм, піднайм тощо) може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених прав позивача (у разі задоволення позову), за захистом яких він звернувся до суду. Адже у разі, якщо до закінчення розгляду даної справи відповідачами будуть вчинятись дії щодо укладення договорів оренди, або інших договорів, що передбачають перехід права користування, щодо якого існує спір між позивачем та відповідачами, заявник, у випадку задоволення позовних вимог у межах розгляду даної справи не зможе захистити або поновити свої права в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду, що істотно ускладнить чи взагалі унеможливить поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів третьої особи з самостійними вимогами на предмет спору.

Вказане свідчить про те, що між позовними вимогами та такими заходами забезпечення позову (шляхом заборони відповідачам 1 та 2 та будь-яким іншим особам вчиняти дії щодо укладення договори щодо передачі в користування (оренду, суборенду, найм, піднайм тощо) 61/70 частини спірного нежилого будинку), також заборони проводити державну реєстрацію речових прав на спірне нерухоме майно щодо набуття, зміни, припинення речових прав користування нерухомим майном (оренда, суборенда, найм, піднайм тощо) існує зв`язок.

Заявлені заходи забезпечення позову (шляхом заборони відповідачам 1 та 2 та будь-яким іншим особам вчиняти дії щодо укладення договори щодо передачі в користування (оренду, суборенду, найм, піднайм тощо) 61/70 частини спірного нежилого будинку), також заборони проводити державну реєстрацію речових прав на спірне нерухоме майно щодо набуття, зміни, припинення речових прав користування нерухомим майном (оренда, суборенда, найм, піднайм тощо) є адекватними та спроможними забезпечити фактичне виконання рішення в разі задоволення позову, захистити права та законні інтереси сторін при вирішенні справи по суті.

При цьому, заходи забезпечення позову шляхом заборони відповідачам 1 та 2 та будь-яким іншим особам вчиняти дії щодо укладення договори щодо передачі в користування (оренду, суборенду, найм, піднайм тощо) 61/70 частини спірного нежилого будинку), також заборони проводити державну реєстрацію речових прав на спірне нерухоме майно щодо набуття, зміни, припинення речових прав користування нерухомим майном (оренда, суборенда, найм, піднайм тощо) є тимчасовими, на період вирішення спору по суті, з метою запобігання розширення кола осіб, прав і інтересів яких стосується вирішення спору (у даному випадку у разі укладення нових договорів, предметом яких є перехід спірного права користування щодо майна) та вчинення під час розгляду справи дій, які матимуть відповідні юридичні наслідки, що можуть істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Більш того, вжиття заходів до забезпечення позову шляхом встановлення заборон відповідачам вчиняти дії та встановлення заборони державної реєстрації таких дій не обмежить їх права та законні інтереси, а також інших осіб, адже такі заходи мають тимчасовий характер та стосуються спірного об`єкта нерухомого майна.

Застосування заходів забезпечення позову шляхом заборони відповідачу вчиняти дії щодо предмету спору є адекватним та ефективним способом забезпечення позову ТОВ "Рентпроперті", останнє не зможе захистити або поновити свої права в межах цього судового провадження без нових звернень до суду, що може призвести до виникнення між сторонами інших суперечок та відповідно може також збільшити тягар витрат на відновлення заявлених до захисту прав, що істотно ускладнить чи унеможливить поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Вказане узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду, викладеною в постанові від 16.08.2018 у справі №910/1040/18, а також Верховного Суду в постановах від 21.02.2020 у справі №910/9498/19 та від 25.02.2019 у справі №924/789/18.

Крім того, про правомірність вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони вчиняти дії щодо укладення договорів оренди, або інших договорів, що передбачають перехід права власності/оренди/користування, прав вимоги на приміщення майнового комплексу свідчить постанова Північного апеляційного суду від 09.02.2021 у справі №910/17014/21, якою залишено без змін ухвалу Господарського суду міста Києва від 09.11.2020 в цій частині.

Варто відзначити, у постанові від 26.01.2021 у справі №916/3200/17(916/2146/20) Верховний Суд зазначив, що суди попередніх інстанцій, встановивши, що наданими позивачем доказами підтверджується обґрунтованість припущення позивача щодо можливості зміни власника/передачі в оренду/передачі в управління спірного майна особам, які наразі не є учасниками справи, що в подальшому ускладнить ефективне поновлення права у разі задоволення позову, дійшли правильного висновку про задоволення заяви позивача про забезпечення позову, шляхом заборони будь-яким суб`єктам державної реєстрації прав та державним реєстраторам прав на нерухоме майно проведення будь-яких реєстраційних дій в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо об`єкту нерухомого майна: торговельно-допоміжної прибудови (тобто, об`єкту нерухомого майна).

Також судом враховано, що у даному випадку вбачається, що з приводу спірного майна (в тому числі, щодо права користування ним) існує системний спір між певним колом осіб, яке має тенденцію до розширення. Водночас, в незалежності від наслідків розгляду даного спору існує необхідність у збереженні об`єкта та матеріальних цінностей у ньому, якісних характеристик такого об`єкту, що буде унеможливлено за відсутності належного обслуговування такого об`єкту нерухомого майна. Погіршення стану спірного об`єкту нерухомого майна та його якісних характеристик буде не на користь ні жадній стороні спору у справі №910/9010/21, ні орендарям (суборендарям) даного майна (його частин), а також в подальшому може мати наслідком звернення особи (в незалежності від наслідків вирішення даної справи) до суду із позовом про стягнення збитків.

Відтак, суд вбачає за необхідне вжити такий захід забезпечення позову як заборонити Товариству з обмеженою відповідальністю "Кредитна установа "Інвестиційна", Товариству з обмеженою відповідальністю "Васильківський Таунхаус" та будь-яким іншим особам вчиняти будь-які дії, спрямовані на обмеження, перешкоджання, припинення надання або відключення спірного майна від комунальних послуг (водопостачання та приймання стічних вод, вивезення твердих побутових відходів, проведення захисту від шкідників та комплексу протиепідемічних заходів (дератизація), постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії у гарячій воді тощо), з метою збереження об`єкта об`єкту нерухомого майна та його якісних характеристик, а також з огляду на те, що даний захід забезпечення позову не нашкодить ні жодній із сторін (учаснику) в даній справі, ні користувачам такої будівлі (як суборендарям позивача, так суборендарям/орендарям відповідачів), а отже не обмежить їх права та законні інтереси, а також інших осіб, адже такі заходи мають тимчасовий характер та стосуються спірного об`єкта нерухомого майна.

При цьому, суд обізнаний із змістом постанови Верховного Суду від 15.04.2021 у справі №910/16370/20, в якій суд касаційної інстанції визнав неправомірним вжиття заходів забезпечення позову, які стосувалися заборони ТОВ "КУ "Інвестиційна", ТОВ "ФК "Інвестохіллс Веста", ТОВ "Васильківський Таунхаус" вчиняти дії щодо передачі спірного майна в користування (оренду, суборенду, найм, піднайм тощо).

Однак, такий висновок Верховного Суду був обумовлений тим, що ТОВ "КУ "Інвестиційна", ТОВ "ФК "Інвестохіллс Веста", ТОВ "Васильківський Таунхаус" не являлись учасниками спору у справі №910/16370/20 та жодних позовних вимог у межах даної справи до них не пред`явлено. При цьому, суд касаційної інстанції також зазначив, що такі обмеження реалізації третіми особами права користування спірним майном, яке є похідним від права власності, не має жодного відношення до предмета заявленого у цій справі віндикаційного позову.

Тобто, заборони ТОВ "КУ "Інвестиційна", ТОВ "ФК "Інвестохіллс Веста", ТОВ "Васильківський Таунхаус" вчиняти дії щодо передачі спірного майна в користування (оренду, суборенду, найм, піднайм тощо) є необґрунтованою у межах віндикаційного позову.

Натомість в межах спору у справі №910/9010/20 має місце спір про захист права користування, тому висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 15.04.2021 у справі №910/16370/20 не є релевантним до даних правовідносин.

У відповідності до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно із ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" при здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Перший протокол/Конвенція) встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

У відповідності до приписів ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до ст. 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

З огляду на закріплені в наведених положеннях принципи з урахуванням практики Європейського суду з прав людини щодо їх застосування (рішення від 29.06.2006 у справі "Пантелеєнко проти України", від 31.07.2003 у справі "Дорани проти Ірландії", від 17.07.2008 у справі "Каіч та інші проти Хорватії") вбачається, що Держава Україна несе обов`язок перед зацікавленими особами забезпечити ефективний засіб захисту порушених прав, зокрема - через належний спосіб захисту та відновлення порушеного права. Причому обраний спосіб захисту порушеного права має бути ефективним та забезпечити реальне відновлення порушеного права.

На це вказується, зокрема, і в пункті 4 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 02.11.2004 №15-рп/2004 у справі №1-33/2004, де зазначено, що верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, яка здійснюється, зокрема і судом як основним засобом захисту прав, свобод та інтересів у державі.

Крім того, Конституційний Суд України у п. 9 мотивувальної частини рішення від 30.01.2003 №3-рп/2003 у справі № 1-12/2003 наголошує на тому, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

З огляду на викладене, суд вбачає наявність зв`язку між заявленими до застосування заходами забезпечення позову в частині заборони вчиняти правочини, предметом яких є перехід права користування на спірне майна, заборони здійснювати реєстрацію такого переходу права користування та заборону вчиняти дії, спрямовані на обмеження, перешкоджання, припинення надання комунальних послуг, і предметом спору у справі №910/9010/21, співмірність та адекватність заходів із позивними вимогами, адже існує спір щодо права користування спірним майном.

Попри наведене, щодо першої вимоги заяви про забезпечення позову, то суд вбачає конкретизувати дане обмеження та встановити заборону вчиняти не будь-які дії та укладати договори, а будь-які дії щодо укладення договорів щодо передачі в користування (оренду, суборенду, найм, піднайм тощо) та відповідно укладати такі договори.

Що стосується вимоги заявника про заборону Товариству з обмеженою відповідальністю "Кредитна установа "Інвестиційна", Товариству з обмеженою відповідальністю "Васильківський Таунхаус" та будь-яким іншим особам вчиняти будь-які дії та укладати договори щодо забезпечення комунальними послугами (водопостачання та приймання стічних вод, вивезення твердих побутових відходів, проведення захисту від шкідників та комплексу протиепідемічних заходів (дератизація), постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії у гарячій воді тощо) щодо спірного майна, то суд не вбачає необхідності та доцільності у вжитті таких заходів з огляду на встановлення судом заборони вчиняти будь-які дії, спрямовані на обмеження, перешкоджання, припинення надання або відключення спірного майна від комунальних послуг.

Щодо вимоги заявника про заборону Товариству з обмеженою відповідальністю "Кредитна установа "Інвестиційна", Товариству з обмеженою відповідальністю "Васильківський Таунхаус" та будь-яким іншим особам вчиняти будь-які дії щодо перешкоджання Товариству з обмеженою відповідальністю "Рентпроперті" та його суборендарям у доступі та користуванні спірними приміщеннями, то відповідно до ч. 11 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Тобто, господарський суд не повинен вживати таких заходів до забезпечення позову, які фактично є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті (п. 9 постанови пленуму Вищого господарського суду України №16 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову").

В той же час, встановлення заборони вчиняти будь-які дії щодо перешкоджання Товариству з обмеженою відповідальністю "Рентпроперті" та його суборендарям у доступі та користуванні приміщеннями в об`єкті нерухомого майна - 61/70 частини нежилого будинку - адміністративного (літери В, Г) за адресою: м. Київ, вул. Івана Мазепи, буд. 10, загальною площею 1 468,5 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 82, фактично

матиме наслідком вирішення спору по суті без встановлення дійсних правовідносин між сторонами та обставин справи, а відтак є неможливим.

Згідно із ч. 6 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає, зокрема, вид забезпечення позову і підстави його обрання.

За таких обставин, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Рентпроперті" про забезпечення позову.

Керуючись статтями 2, 13, 74, 76, 136, 137, 138, 139, 140, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В:

1.Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Рентпроперті" про забезпечення позову задовольнити частково.

2.До набрання законної сили рішенням Господарського суду міста Києва у справі № 910/9010/21 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Рентпроперті" заборонити Товариству з обмеженою відповідальністю "Кредитна установа "Інвестиційна" (01030, м. Київ, вул. Богдана Хмельницького, буд. 30/10, офіс 1-А; ідентифікаційний код 40340380), Товариству з обмеженою відповідальністю "Васильківський Таунхаус" (08636, Київська обл., Васильківський р-н, село Велика Бугаївка, вул. Тараса Шевченка, буд. 6; ідентифікаційний код 34851246) та будь-яким іншим особам вчиняти будь-які дії щодо укладення та укладати договори щодо передачі в користування (оренду, суборенду, найм, піднайм тощо) 61/70 частини нежилого будинку - адміністративного (літери В, Г) за адресою: м. Київ, вул. Івана Мазепи, буд. 10, загальною площею 1 468,5 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 82, або приміщень по ньому.

3.До набрання законної сили рішенням Господарського суду міста Києва у справі №910/9010/21 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Рентпроперті" заборонити Товариству з обмеженою відповідальністю "Кредитна установа "Інвестиційна" (01030, м. Київ, вул. Богдана Хмельницького, буд. 30/10, офіс 1-А; ідентифікаційний код 40340380), Товариству з обмеженою відповідальністю "Васильківський Таунхаус" (08636, Київська обл., Васильківський р-н, село Велика Бугаївка, вул. Тараса Шевченка, буд. 6; ідентифікаційний код 34851246) та будь-яким іншим особам вчиняти будь-які дії, спрямовані на обмеження, перешкоджання, припинення надання або відключення 61/70 частини нежилого будинку - адміністративного (літери В, Г) за адресою: м. Київ, вул. Івана Мазепи, буд. 10, загальною площею 1 468,5 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 82, від комунальних послуг (водопостачання та приймання стічних вод, вивезення твердих побутових відходів, проведення захисту від шкідників та комплексу протиепідемічних заходів (дератизація), постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії у гарячій воді тощо).

4.До набрання законної сили рішенням Господарського суду міста Києва у справі №910/9010/21 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Рентпроперті" заборонити будь-яким державним реєстраторам у розумінні Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" вчиняти будь-які дії з державної реєстрації речових прав на нерухоме майно щодо набуття, зміни, припинення речових прав користування нерухомим майном (оренда, суборенда, найм, піднайм тощо), крім як на виконання судових рішень, які набрали законної сили, стосовно 61/70 частини нежилого будинку - адміністративного (літери В, Г) за адресою: м. Київ, вул. Івана Мазепи, буд. 10, загальною площею 1 468,5 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 82, або приміщень в ньому.

5. В іншій частині в задоволенні заяви відмовити.

6.Ухвала про забезпечення позову набирає законної сили з 11.06.2021, підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження відповідно до ч. 1 ст. 144 Господарського процесуального кодексу України.

7.Ухвала про забезпечення позову може бути пред`явлена до виконання в порядку передбаченому Законом України "Про виконавче провадження" протягом 3 (трьох) років з наступного дня після набрання ухвалою законної сили.

8.Стягувачем за даною ухвалою є - Товариство з обмеженою відповідальністю "Рентпроперті" (01103, м. Київ, вул. Німанська, буд. 10; ідентифікаційний код 41951644).

9.Боржниками за даною ухвалою є - 1. Товариство з обмеженою відповідальністю "Кредитна установа "Інвестиційна" (01030, м. Київ, вул. Богдана Хмельницького, буд. 30/10, офіс 1-А; ідентифікаційний код 40340380); 2. Товариство з обмеженою відповідальністю "Васильківський Таунхаус" (08636, Київська обл., Васильківський р-н, село Велика Бугаївка, вул. Тараса Шевченка, буд. 6; ідентифікаційний код 34851246).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскарження протягом десяти днів шляхом подання у відповідності до п. 17.5 ч. 1 ПЕРЕХІДНИХ ПОЛОЖЕНЬ Господарського процесуального кодексу України апеляційної скарги до Північного апеляційного господарського суду або через Господарський суд міста Києва.

Повний текст складено та підписано 11.06.2021

Суддя Сергій Васильович Стасюк