ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" червня 2021 р. Справа№ 910/18190/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Гаврилюка О.М.

суддів: Суліма В.В.

Ткаченка Б.О.

за участю секретаря судового засідання: Нікітенко А.В.

за участю представників сторін: згідно із протоколом судового засіданні від 01.06.2021

розглянувши апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Бєлівцова Артема Васильовича

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 02.02.2021

у справі № 910/18190/20 (суддя Миринченко Я.В.)

за позовом Фізичної особи-підприємця Бєлівцова Артема Васильовича

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сервісснаб"

про стягнення 1 302 688,61 грн.

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст ухвали місцевого господарського суду

У листопаді 2020 року Фізична особа-підприємець Бєлівцов Артем Васильович звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сервісснаб" про стягнення 1 302 688,61 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем умов договору поставки №02-20/20П від 20.02.2020 в частині повної та своєчасної оплати за відповідачем утворилась заборгованість за період квітень-травень 2020 у розмірі 1 173 778,32 грн. основного боргу. Окрім того, позивач просить стягнути з відповідача 18 634,79 грн інфляційних втрат, 89 758,97 грн. пені та 20 516,53 грн. 3% річних.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.02.2021 у справі № 910/18190/20 залишено без розгляду позов Фізичної особи-підприємця Бєлівцова Артема Васильовича до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сервісснаб" про стягнення 1 302 688,61 грн.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погоджуючись із винесеною ухвалою місцевого господарського суду, Фізична особа-підприємець Бєлівцов Артем Васильович звернувся до апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою в якій просить ухвалу Господарського суду міста Києва від 02.02.2021 у справі № 910/18190/20 про залишення позову Фізичної особи-підприємця Бєлівцова Артема Васильовича до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сервісснаб" про стягнення 1 302 688,61 грн. без розгляду скасувати, справу № 910/18190/20 передати для продовження розгляду до Господарського суду міста Києва.

Підстави апеляційної скарги обґрунтовуються наступними доводами.

У підготовчому засіданні 22.12.2020 представник позивача був присутній, а як вбачається із ухвали суду про відкриття провадження у справі від 25.11.2020, а також протоколу судового засідання від 22.12.2020 судом не визначена явка сторін обов`язковою, не витребувано у представника позивача будь-яких додаткових доказів не зобов`язано виконати будь-які інші процесуальні дії, які б не були виконані представником позивача та невиконання яких перешкоджало вирішенню спору по суті.

Скаржник вважає, що обґрунтовуючи залишення позову без розгляду через неявку представника позивача, суд першої інстанції мав з`ясувати, яким чином неявка представника позивача перешкоджає вирішенню спору та у чому полягають перешкоди для розгляду та вирішенню спору по суті заявлених позовних вимог за відсутності представника позивача, з урахуванням того, що явка сторін, а саме позивача (представника позивача у справі) не визнана судом обов`язковою, однак, судом першої інстанції у спірній ухвалі жодним чином не обґрунтовано, як саме неявка представника позивача в судове засідання перешкоджає виконанню завдань підготовчого провадження, всебічному, повному та об`єктивному встановленню обставин справи та вирішенню спору.

Також скаржник вважає, що під час прийняття ухвали про залишення позову без розгляду, судом першої інстанції не взято до уваги, що представником відповідача було подано клопотання про відкладення розгляду справи, призначеного на 02.02.2021, у зв`язку із тим, що змінився представник відповідача у справі та виникла необхідність у нового представника відповідача в ознайомленні з матеріалами справи, що є підставою для відкладення розгляду підготовчого засідання на іншу дату та означає, що фактично засідання суду 02.02.2021 не могло відбутись.

Скаржник зазначає, що у зв`язку із тим, що представником відповідача було подано заяву про відкладення розгляду справи, представником позивача до суду було подано заяву у справі № 910/18190/20 від 01.02.2021, згідно із якою з метою надання можливості відповідачу реалізувати своє право на правову допомогу та з метою продовження ведення переговорів щодо можливості укладення мирової угоди між сторонами, представник позивача не заперечує проти відкладення розгляду справи, призначеного на 02.02.2021 на іншу дату.

Скаржник вказує на те, що визначальною умовою залишення позову без розгляду є саме можливість або неможливість вирішення спору по суті при не вчиненні позивачем певних дій. Вищенаведений правовий висновок викладений, зокрема, у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суд від 18.03.2019 у справі № 910/1615/16.

Скаржник зазначає про те, що як вбачається із матеріалів справи та встановлено спірною ухвалою суду, представник позивача на першому засіданні 22.12.2020 був присутній, а 02.02.2021 до початку розгляду справи представник відповідача подав клопотання про відкладення розгляду справи,я ке представник позивача підтримав своєю письмовою згодою, таким чином, матеріалами справи не підтверджено факту повторного неприбуття позивача (представника позивача), у зв`язку із чим, при прийнятті спірної ухвали суд першої інстанції невірно дійшов висновку про покладення на позивача витрат по сплаті судового збору у сумі 19 540,34 грн. та невірно застосував норми підпункту 4 п. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір».

Узагальнений зміст документів, поданих учасниками справи

12.3.2021 від позивача через відділ канцелярії суду надійшло клопотання, в якому позивач просить ухвалу Господарського суду міста Києва від 02.02.2021 у справі № 910/18190/20 про залишення позову без розгляду - скасувати, справу № 910/18190/20 передати до продовження розгляду до Господарського суду міста Києва, розгляд справи проводити без участі представника позивача. Також позивач зазначив про те, що аналіз змісту пункту 4 частини першої статті 226 ГПК України свідчить про те, що залишення позовної заяви без розгляду з цієї підстави може мати місце лише в тому випадку, якщо позивач, який був належним чином повідомлений про час слухання справи, повторно не з`явився саме в судове засідання, а не в підготовче засідання, це висновок підтверджується та повністю узгоджується з положеннями п. 1 ч. 2 ст. 185 ГПК України, що регламентують процесуальні дії за результатами саме підготовчого засідання, оскільки зазначена норма не містить такої правової підстави для залишення позову без розгляду, як неявка представника позивача, що перешкоджає виконанню завдань підготовчого провадження, всебічному, повному та об`єктивному встановленню обставин справи та вирішенню спору.

Узагальнені доводи відзиву на апеляційну скаргу

Відповідачем не було надано відзив на апеляційну скаргу, що, в свою чергу, не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції відповідно до частини 3 статті 263 Господарського процесуального кодексу України.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 22.02.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Фізичної особи-підприємця Бєлівцова Артема Васильовича на ухвалу Господарського суду міста Києва від 02.02.2021 у справі № 910/18190/20 та призначено справу до розгляду у судовому засіданні 18.03.2021.

Розпорядженням Північного апеляційного господарського суду у зв`язку із перебуванням судді Майданевича А.Г. на лікарняному, призначено повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями.

Витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу № 910/18190/20 передано на розгляд колегії у складі: головуючий суддя - Гаврилюк О.М., судді: Сулім В.В., Ткаченко Б.О.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 17.03.2021 прийнято справу № 910/18190/20 за апеляційною скаргою Фізичної особи-підприємця Бєлівцова Артема Васильовича на ухвалу Господарського суду міста Києва від 02.02.2021 у складі колегії суддів: головуючий суддя - Гаврилюк О.М., судді: судді: Сулім В.В., Ткаченко Б.О.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 18.03.2021 призначено справу № 910/18190/20 за апеляційною скаргою Фізичної особи-підприємця Бєлівцова Артема Васильовича на ухвалу Господарського суду міста Києва від 02.02.2021 до розгляду у судовому засіданні 15.04.2021.

Судове засідання 15.04.2021 не відбулося, у зв`язку із перебуванням головуючого судді Гаврилюка О.М. з 15.04.2021 на лікарняному.

Після виходу головуючого судді Гаврилюка О.М. з лікарняного, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку про призначення справи № 910/18190/20 до розгляду.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 11.05.2021 продовжено строк розгляду апеляційної скарги Фізичної особи-підприємця Бєлівцова Артема Васильовича на ухвалу Господарського суду міста Києва від 02.02.2021 у справі № 910/18190/20. Призначено розгляд апеляційної скарги Фізичної особи-підприємця Бєлівцова Артема Васильовича на ухвалу Господарського суду міста Києва від 02.02.2021 у справі № 910/18190/20 у судовому засіданні 01.06.2021

Згідно з приписами ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожній фізичній або юридичній особі гарантується право на розгляд судом упродовж розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, в якій вона є стороною.

Європейський суд з прав людини щодо критеріїв оцінки розумності строку розгляду справи визначився, що строк розгляду має формувати суд, який розглядає справу. Саме суддя має визначати тривалість вирішення спору, спираючись на здійснену ним оцінку розумності строку розгляду в кожній конкретній справі, враховуючи її складність, поведінку учасників процесу, можливість надання доказів тощо.

Поняття розумного строку не має чіткого визначення, проте розумним слід уважати строк, який необхідний для вирішення справи відповідно до вимог матеріального та процесуального законів.

При цьому, Європейський суд з прав людини зазначає, що розумність тривалості провадження повинна визначатися з огляду на обставини справи та з урахуванням таких критеріїв: складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади, а також ступінь важливості предмета спору для заявника (рішення Європейського Суду з прав людини у справах Савенкова проти України від 02.05.2013, Папазова та інші проти України від 15.03.2012).

Європейський суд щодо тлумачення положення "розумний строк" в рішенні у справі "Броуган (Brogan) та інші проти Сполученого Королівства" роз`яснив, що строк, який можна визначити розумним, не може бути однаковим для всіх справ, і було б неприродно встановлювати один строк в конкретному цифровому виразі для усіх випадків. Таким чином, у кожній справі виникає проблема оцінки розумності строку, яка залежить від певних обставин.

Враховуючи викладене, перебування головуючого судді Гаврилюка О.М. на лікарняному з 15.04.2021 по 29.04.2021, включно, з метою повного, всебічного та об`єктивного розгляду справи, з огляду на положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, справа № 910/18190/20 розглядалась протягом розумного строку.

Явка учасників у судове засідання

Представники позивача та відповідача у судове засідання, призначене на 01.06.2021, не з`явились, про причини неявки суду не повідомили, про дату, час та місце судового засідання були повідомлені належним чином, що підтверджується відповідними поштовими повідомленнями, наявними у матеріалах справи.

Згідно із ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи, які містять докази повідомлення всіх учасників судового процесу про дату, час та місце судового засідання, враховуючи положення ч. 12 ст. 270 ГПК, судова колегія ухвалила розглядати апеляційну скаргу за відсутності представників позивача та відповідача.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

У листопаді 2020 року Фізична особа-підприємець Бєлівцов Артем Васильович звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сервісснаб» про стягнення 1 302 688,61 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем умов договору поставки №02-20/20П від 20.02.2020 в частині повної та своєчасної оплати за відповідачем утворилась заборгованість за період квітень-травень 2020 у розмірі 1173778,32 грн основного боргу. Окрім того, позивач просить стягнути з відповідача 18 634,79 грн інфляційних втрат, 89 758,97 грн пені та 20 516,53 грн 3% річних.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.11.2020 відкрито провадження у справі № 910/18190/20 та постановлено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, справу призначено до розгляду у підготовчому засіданні.

У судовому засіданні 22.12.2020 представником позивача було заявлено усне клопотання про відкладення судового засідання.

01.02.2021 через загальний відділ діловодства Господарського суду міста Києва від позивача надійшли пояснення до відзиву на позовну заяву.

В підготовче засідання, призначене на 02.02.2021 представник позивача не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, клопотання про розгляд справи за відсутності представника не подав.

В підготовче засідання, призначене на 02.02.2021 представник відповідача не з`явився, разом з тим, до початку судового засідання було подано клопотання про відкладення розгляду справи, слід зазначити, що позивач - Фізична особа-підприємець Бєлівцов Артем Васильович був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, що підтверджується протоколом судового засідання від 22.12.2020 та підписом уповноваженого представника позивача у повідомленні про відкладення розгляду справи.

02.02.2021 через загальний відділ діловодства Господарського суду міста Києва від позивача надійшла заява, в якій позивач не заперечує проти відкладення справи в межах процесуальних строків, визначених ГПК України.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.02.2021 у справі № 910/18190/20 залишено без розгляду позов Фізичної особи-підприємця Бєлівцова Артема Васильовича до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сервісснаб" про стягнення 1 302 688,61 грн.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно зі ст. 2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" суд здійснює правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Частиною першою статті 8 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" передбачено, що ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом.

Водночас порядок звернення до господарського суду, а також здійснення судового провадження у господарській справі регламентовано відповідними нормами процесуального права - ГПК України.

Відповідно до ч.ч. 1-4 ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно зі ст. 181 ГПК України для виконання завдання підготовчого провадження в кожній судовій справі, яка розглядається за правилами загального позовного провадження, проводиться підготовче засідання. Дата і час підготовчого засідання призначаються суддею з урахуванням обставин справи і необхідності вчинення відповідних процесуальних дій. Підготовче засідання має бути розпочате не пізніше ніж через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі.

Вжиття заходів для ефективного розгляду та вирішення судового спору є обов`язком не тільки для держави, але й для осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 зі справи "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Відповідно до ч. 4 ст. 202 ГПК України у разі неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Пунктом 4 частини 1 статті 226 ГПК України встановлено, що суд залишає позов без розгляду, якщо позивач без поважних причин не подав витребувані судом докази, необхідні для вирішення спору, або позивач (його представник) не з`явився у судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Слід зазначити, що на відміну від п. 5 ч. 1 ст. 81 ГПК України в редакції, чинній до 15.12.2017, яка як підставу залишення позовної заяви без розгляду передбачала неподання позивачем витребуваних господарським судом матеріалів, необхідних для вирішення спору, або неявку представника позивача на виклик у засідання господарського суду, якщо його нез`явлення перешкоджає вирішенню спору, наведені положення ст.ст. 202, 226 ГПК України в чинній редакції не пов`язують можливість залишення позовної заяви без розгляду з необхідністю надання судом оцінки можливості вирішення спору за відсутності представника позивача, який не з`явився на виклик суду, не повідомив про причини неявки, був належним чином повідомлений про призначення справи до розгляду. Наведене, однак, не стосується випадків, коли позивач подав заяву про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору. Тобто оцінка можливості вирішення спору по суті за відсутності представника позивача має обов`язково надаватись судами в разі, якщо позивач не з`явився на виклик суду, однак звернувся із заявою про розгляд цієї справи за його відсутності.

Наведена правова позиція викладена у постанові Об`єднаної Палати Касаційного господарського суду від 13.09.2019 у справі № 916/3616/15 та постанові Верховного Суду від 06.11.2019 у справі № 904/2423/18.

Відповідно до ч. 4 ст. 236 ГПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Як встановлено місцевим господарським судом та перевірено судом апеляційної інстанції, у судове засідання, призначене на 02.02.2021, представник позивача не з`явився, хоча про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином. При цьому, матеріали справи не містять доказів повідомлення позивача про причини неявки або заяв про розгляд справи за його відсутності.

Що стосується посилання позивача на заяву, подану 02.02.2021 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва, слід зазначити, що дана заява була залишена без розгляду, оскільки була подана до суду в електронній формі без скріплення електронним цифровим підписом.

Крім того, заява позивача від 02.02.2021 за своїм змістом не є заявою про розгляд справи № 910/18190/21 за його відсутності.

Колегія суддів апеляційного господарського суду зазначає, що згідно із нормами ГПК України відкладення розгляду справи є правом, а не обов`язком суду.

Також слід також зазначити, що норми ст.ст. 202, 226 ГПК України не передбачають й необхідності у повторності чи систематичності невчинення позивачем (його представником) зазначених дій.

Вказане підтверджується також і змістом ч.ч. 1, 2 ст. 202 ГПК України, якими не передбачено такої підстави для відкладення судового засідання, як неявка представника позивача та неповідомлення ним поважних причин неявки.

Крім того, згадані приписи стосуються дій саме позивача, що цілком відповідає принципам змагальності та диспозитивності господарського процесу, оскільки кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Такої правової позиції дотримується Верховний Суд у постанові від 13.11.2019 у справі № 910/5187/19.

При цьому, відповідно до висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 06.11.2019 у справі № 904/2423/18, норми статті 226 ГПК України не пов`язують можливість залишення позову без розгляду із стадією судового розгляду та не містять заборони залишення позову без розгляду на стадії підготовчого провадження.

За таких обставин, господарський суд першої інстанції дійшов правомірного та обґрунтованого висновку про залишення позову Фізичної особи - підприємця Бєлівцова Артема Васильовича без розгляду на підставі п. 4 ч. 1 ст. 226 ГПК України.

Колегія суддів апеляційної інстанції керується наведеними вище висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 13.09.2019 у справі № 916/3616/15 та від 06.11.2019 у справі № 904/2423/18, які в силу приписів ч. 4 ст. 236 ГПК України підлягають врахуванню судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

Так, ЄСПЛ у рішенні від 07 листопада 2017 року у справі "Sukhanov and Others v. Russia" (заяви №№ 56251/12, 23302/13, 53116/15) дійшов висновку, що присутність у судовому засіданні є правом, але не обов`язком позивача.

Водночас у цьому випадку саме позивачем не дотримано порядку, передбаченого нормами ст.ст. 202, 226 ГПК України, лише за умов дотримання якого можливе виникнення у позивача права на розгляд справи за його відсутності.

Колегія суддів апеляційного господарського суду вважає за необхідне зазначити про те, що особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення обставин, що були підставою для залишення позову без розгляду, має право звернутися до суду повторно (ч. 4 ст. 226 ГПК України).

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнає, що доступ до суду не є абсолютним і національним законодавством може обмежуватись, зокрема для дотримання правил судової процедури і це не є порушенням права на справедливий суд (рішення у справі "Станков проти Болгарії" від 12 липня 2007 року).

Отже, залишення позовної заяви без розгляду через неявку позивача у судове засідання, у разі ненадання ним заяви про розгляд справи за його відсутності не призводить до порушення права на справедливий судовий розгляд.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 05.06.2020 у справі № 910/16978/19.

Таким чином, доводи позивача, викладені в апеляційній скарзі, судом відхиляються як необґрунтовані та такі, що не відповідають нормам процесуального законодавства.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що позовна заява Фізичної особи - підприємця Бєлівцова Артема Васильовича підлягала залишенню без розгляду, на підставі ст.ст. 202, 226 ГПК України.

З приводу решти доводів скаржника, викладених в його скарзі, колегія суддів звертає увагу, такі аргументи були почуті, враховані апеляційним судом, при цьому зазначає, що оскаржена ухвала є вмотивованою, місцевим судом зазначено з достатньою ясністю підстави, на яких ґрунтуються його висновки, що відповідає практиці Європейського суду з прав людини (рішення у справах "Хаджинастасиу проти Греції", "Кузнєцов та інші проти Російської Федерації").

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Колегія суддів зазначає, що враховуючи положення частини 1 статті 9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів № 2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006 № 3477-IV (3477-15) "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

У рішенні Суду у справі Трофимчук проти України № 4241/03 від 28.10.2010 Європейським судом з прав людини зазначено, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод сторін.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України та частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (частини 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України).

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (статті 76 Господарського процесуального кодексу України).

Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, що їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї (частини 8 статті 80 Господарського процесуального кодексу України).

Таким чином, скаржником не надано до суду належних і допустимих доказів на підтвердження тих обставин, на які він посилається в апеляційній скарзі. Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на припущеннях та зводяться до намагань здійснити переоцінку обставин справи, вірно встановлених судом першої інстанції.

Отже, підсумовуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржувана ухвала суду прийнята відповідно до вимог процесуального права, підстав її скасовувати або змінювати не вбачається.

Таким чином, апеляційна скарга Фізичної особи - підприємця Бєлівцова Артема Васильовича на ухвалу Господарського суду міста Києва від 02.02.2021 у справі № 910/18190/20 задоволенню не підлягає. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 02.02.2021 у справі № 910/18190/20 слід залишити без змін.

З урахуванням відмови в задоволенні апеляційної скарги, судовий збір за розгляд справи в суді апеляційної інстанції покладаються на скаржника в порядку статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 124, 129-1 Конституції України, ст.ст. 8, 11, 49, 74, 129, 180, 226, 255, 267-270, 273, 275, 276, 281-284 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства Фізичної особи-підприємця Бєлівцова Артема Васильовича на ухвалу Господарського суду міста Києва від 02.02.2021 у справі № 910/18190/20 залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 02.02.2021 у справі № 910/18190/20 залишити без змін.

3. Судовий збір за розгляд апеляційної скарги покласти на Фізичну особу-підприємця Бєлівцова Артема Васильовича.

4. Справу № 910/18190/20 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у випадках, передбачених ст. 287-291 Господарського процесуального кодексу України, з урахуванням приписів п. 2 ч. 3 ст. 287 Господарського процесуального кодексу України.

Текст постанови складено та підписано 10.06.2021.

Головуючий суддя О.М. Гаврилюк

Судді В.В. Сулім

Б.О. Ткаченко