ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" червня 2021 р. Справа№ 910/12257/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Дідиченко М.А.

суддів: Руденко М.А.

Пономаренка Є.Ю.

при секретарі: Пересенчук Я.Д.

за участю представників сторін:

від позивача: Васильєва Т.С.;

від відповідача : Новіцька І.Л.;

вільний слухач: Артеменко П.М.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного підприємства "Томас&Сімонова"

на рішення Господарського суду міста Києва від 23.02.2021 ( повний текст складено 09.03.2021)

у справі № 910/12257/20 (суддя Шкурдова Л.М.)

за позовом Регіонального відділення Фонду державного майна України по м. Києву

до Приватного підприємства "Томас&Сімонова"

про розірвання договору, -

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог

Регіональне відділення Фонду державного майна України по м. Києву звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного підприємства "Томас&Сімонова" про розірвання договору.

Позовні вимоги обґрунтовані наявністю підстав для розірвання Договору про надання послуг з оцінки об'єкта приватизації №1.1 від 13.02.2020, укладеного між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по місту Києву та Приватним підприємством "ТОМАС & СІМОНОВА".

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття

Рішенням Господарського суду міста Києва від 23.02.2021 року позові вимоги задоволено в повному обсязі.

Розірвано Договір про надання послуг з оцінки об'єкта приватизації №1.1 від 13.02.2020 року, укладений між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по м. Києву та Приватним підприємством "Томас&Сімонова".

Стягнуто з Приватного підприємства "Томас&Сімонова" на користь Регіонального відділення Фонду державного майна України по м. Києву судовий збір у розмірі 2 102 грн. 00 коп.

В обґрунтування прийнятого рішення суд першої інстанції зазначив, що неотримання позивачем очікуваного при укладенні договору у вигляді звіту про оцінку, виконаного Приватним підприємством "ТОМАС & СІМОНОВА", встановлює істотність порушення відповідачем умов договору, а тому позовні вимоги позивача про розірвання договору є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Приватне підприємство "Томас&Сімонова" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 23.02.2021 року у справі №910/12257/20 та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

За доводами апелянта, суд проігнорував клопотання відповідача про зупинення справи у зв'язку із розглядом Окружним адміністративним судом м. Києва справи про визнання рецензій протиправними, які будуть преюдиційними у даній справі. За твердженням апелянта, суд першої інстанції не прийняв до уваги висновок Громадської організації «Всеукраїнська асоціація фахівців оцінки», а прийняв лише докази позивача, що говорить про упередженість суду при винесенні оскаржуваного рішення. Апелянт зазначає, що висновок суду першої інстанції про те, що неотримання позивачем очікуваного при укладенні договору у вигляді звіту про оцінку є істотним порушенням умов договору не відповідає дійсності. Предметом договору є здійснення незалежної оцінки, тобто встановлення об'єктивної реальності щодо вартості майна, а тому незгода позивача з вартістю майна є порушенням принципу незалежності та невтручання в оціночну діяльність. Позивач не надає доказів невиконання відповідачем зобов'язань за договором, а рецензія не вказує на факт невиконання такого договору. Апелянт зазначає, що замовник не виконав свої обов'язки за договором у повній мірі, а також надав інформацію, що не відповідає дійсності, і що призвело до неточностей в надані оцінці.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу №910/12257/20 передано на розгляд колегії суддів у складі: Дідиченко М. А. - головуюча суддя; судді - Євсіков О.О., Руденко М.А.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 12.04.2021 року відкрито провадження по справі та призначено до розгляду на 12.05.2021 року.

Розпорядженням Північного апеляційного господарського суду від 11.05.2021 року №09.1-08/1821/21 призначено повторний автоматизований розподіл судової справи, у зв'язку з перебуванням судді Євсікова О.О. у відпустці.

Витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.05.2021 року для розгляду справи №910/12257/20 сформовано колегію суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя - Дідиченко М.А., судді Пономаренко Є.Ю, Руденко М.А.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 11.05.2021 року апеляційну скаргу Приватного підприємства "Томас&Сімонова" прийнято до свого провадження.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 12.05.2021 відкладено розгляд справи на 02.06.2021.

Позиції представників сторін

05.05.2021 через відділ документального забезпечення суду від позивача надійшв відзив на апеляційну скаргу, в якому останній заперечив проти доводів та вимог апеляційної скарги відповідача.

Заявлені клопотання та результати їх розгляду

12.05.2021 через відділ документального забезпечення суду від представника апелянта надійшло клопотання про витребування доказів, а саме копії первинних матеріалів попередньої (повної) інвентаризації станом на 31.01.2020 об'єкта нерухомого майна: майнового комплексу - санаторію (недіючого) загальною площею 1061,90 кв.м., а саме: водолікарні (літера А) загальною площею 793,00 кв.м., ізолятора (літера Б) загальною площею 158,5 кв.м., літнього павільйону (літера В) загальною площею 87,3 кв.м., майстерня (літера Г) загальною площею 13,50 к.в.м., туалету (літера Д) загальною площею 9,8 кв.м. за адресою м. Київ, вул.. Федора Максименка (Червонофлотський), 3 та зобов'язати позивача надати у письмовому вигляді відповіді на питання, перелічені у клопотанні.

Згідно ст. 81 Господарського процесуального кодексу України, учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений в частинах другій та третій статті 80 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

У клопотанні про витребування судом доказів повинно бути зазначено: який доказ витребовується (крім клопотання про витребування судом групи однотипних документів як доказів); обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; заходи, яких особа, яка подає клопотання, вжила для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу; причини неможливості отримати цей доказ самостійно особою, яка подає клопотання.

В той же час, апелянтом не було обґрунтовано, яким чином витребувані докази можуть підтвердити обставини, на які сторони посилаються в якості своїх пояснень та заперечень. Крім того, відповідачем була надана відповідь № 29.04.2021 від 30-10/3486 на адвокатський запит позивача, в якому, зокрема, було повідомлено, що позивачу листом від 04.03.2021 вже надавались документи щодо інвентаризації майна, а саме наказ № 90 від 29.01.2020 «Про проведення інвентаризації та незалежної оцінки об'єкта малої приватизації державної власності - окремого майна - об'єкта нерухомого майна: майнового комплексу санаторію (недіючого) за адресою м. Київ, вул.. Федора Максименка (Червонофлотський), 3; зведений акт інвентаризації та посадові інструкції голови та членів інвентаризаційної комісії.

А тому, колегія суддів дійшла до висновку про відмову у задоволенні клопотання про витребування доказів.

Стосовно іншої вимоги про зобов'язання відповідача надати у письмовому вигляді відповіді на питання колегія суддів відмовляє у їх задоволенні, оскільки в розумінні ст. 90 ГПК України такі питання повинні бути заявлені в першій заяві по суті справи.

Оскільки такі запитання були подані не у першій заяві по суті справи, колегія суддів дійшла висновку про відмову у задоволенні такого клопотання.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

13.02.2020 року між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по м. Києву (Замовник) та Приватним підприємством "ТОМАС & СІМОНОВА" (Суб'єкт оціночної діяльності) укладено Договір про надання послуг з оцінки об'єкта приватизації №1.1, відповідно до умов якого Суб'єкт оціночної діяльності за завданням Замовника надає послуги з незалежної оцінки об'єкта малої приватизації державної власності - окремого майна - майнового комплексу - санаторію (недіючого) загальною площею 1061,9 кв.м., а саме: водолікарні (літера А) загальною площею 793,0 кв.м., ізолятора (літера Б) загальною площею 158,3 кв.м., літнього павільйону (літера В) загальною площею 87,3 кв.м., майстерні (літера Г) загальною площею 13,5 кв.м., туалету (літера Д) загальною площею 9,8 кв.м., розташованого за адресою: м. Київ, вул. Федора Максименка (Червонофлотська),3, а замовник зобов'язується прийняти надані послуги та оплатити їх.

Суб'єкт оціночної діяльності зобов'язаний надати послуги з оцінки Об'єкта оцінки на дату оцінки 31.01.2020. (п.4.1 Договору)

У п.4.2 Договору зазначено, що надання послуг з оцінки Об'єкта оцінки здійснюється в два етапи:

перший етап - складання звіту про оцінку Об'єкта оцінки. Строк надання послуг з оцінки Об'єкта оцінки - 15 (п'ятнадцять) календарних днів від дати підписання цього Договору.

другий етап - доопрацювання звіту про оцінку Об'єкта оцінки з метою приведення його у відповідність із Методикою оцінки, національними стандартами оцінки та іншими нормативно-правовими актами з оцінки майна у строк, що не перевищує 15 календарних днів, у разі: виявлення Замовником невідповідності звіту про оцінку Об'єкта оцінки нормативно - правовим актам; виявлення під час рецензування недоліків у звіті про оцінку об'єкта оцінки.

Загальна вартість надання послуг з оцінки об'єкта оцінки становить 10 660,00 грн. (п.5.1 Договору)

Згідно з п.6.2 Договору Суб'єкт оціночної діяльності зобов'язаний своєчасно надавати послуги з оцінки Об'єкта оцінки відповідно до абзацу другого пункту 4.2 розділу 4 Договору та в разі потреби своєчасно доопрацювати звіт про оцінку Об'єкта оцінки відповідно до абзацу другому пункту 4.2 розділу 4 Договору.

Відповідно до п.6.3 Договору Суб'єкт оціночної діяльності зобов'язаний доводити правильність оцінки (її достовірність та об'єктивність). Одночасно з виконанням звіту про оцінку Об'єкта оцінки Суб'єкт оціночної діяльності забезпечує надання рецензії на звіт, виконаної Експертною Радою Саморегулівної організації оцінювачів.

Пунктом 6.10 Договору передбачено, що Суб'єкт оціночної діяльності зобов'язаний скласти Звіт про оцінку Об'єкта оцінки та висновок про його вартість відповідно до вимог Національного стандарту №1 "Загальні засади оцінки майна і майнових прав", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10,09.2003 № 1440. із застосуванням офіційно-ділового стилю. Мова Звіту про оцінку Об'єкта оцінки та висновок про його вартість повинна відповідати сучасним правописним нормам.

Відповідно до п.7.1 Договору після завершення надання послуг з оцінки у строк, передбачений абзацом другим пункту 4.2 розділу 4 Договору, Суб'єкт оціночної діяльності передає Замовнику звіт про оцінку Об'єкта оцінки у двох примірниках та висновок про його вартість у трьох примірниках, що оформлені в установленому порядку. Суб'єкт оціночної діяльності на вимогу Замовника зобов'язаний надати роз'яснення щодо звіту про оцінку Об'єкта оцінки. У разі потреби Суб'єкт оціночної діяльності доопрацьовує звіт про оцінку Об'єкта оцінки з метою приведення його у відповідність із нормативно-правовими актами. Строк доопрацювання Суб'єктом оціночної діяльності звіту про оцінку Об'єкта оцінки узгоджується із Замовником. Доопрацювання звіту про оцінку Об'єкта оцінки відбувається в строк, передбачений абзацом третім пункту 4.2 розділу 4 Договору.

Згідно з п.7.2 Договору одночасно з передачею звіту про оцінку Об'єкта оцінки Суб'єкт оціночної діяльності передає Замовнику всю інформацію щодо Об'єкта оцінки, яку було зібрано ним у процесі надання послуг з оцінки Об'єкта оцінки, та проект акту приймання-передачі послуг з оцінки Об'єкта оцінки.

У п.7.3 Договору зазначено, що Замовник забезпечує рецензування звіту про оцінку Об'єкта оцінки. Відповідно до доручення ФДМУ №К/4 від 20.01.2020 рецензування звіту здійснює рецензент, що працює в центральному апараті Фонду державного майна України. Висновок про вартість Об'єкта оцінки підлягає затвердженню відповідно до вимог Методики оцінки, якщо за результатами рецензування такий звіт кваліфікується за категорією, ознаки якої зазначені в абзаці другому або третьому пункту 67 Національного стандарту № 1 "Загальні засади оцінки майна і майнових прав", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10 вересня 2003 року № 1440. Наявність такої рецензії та затвердженого висновку про вартість Об'єкта оцінки є підставою для підготовки та підписання акту приймання-передачі послуг з оцінки Об'єкта оцінки.

Датою завершення надання послуг з оцінки Об'єкта оцінки є дата підписання акту приймання-передачі послуг з оцінки Об'єкта оцінки. (п.7.6 Договору).

Договір набирає чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін та діє до повного виконання сторонами своїх зобов'язань за Договором, але не пізніше ніж до 31.12.2020 року. (розділ 10 Договору).

02.03.2020 за вих. 14230-09/1956 Регіональне відділення ФДМУ по м. Києву направило на адресу Фонду державного майна України (далі - Фонд) лист, яким було надіслано на рецензування Звіт про незалежну оцінку майна.

За результатами рецензування, проведеного Фондом (Рецензія № 99-20-0097 від 18.03.2020), встановлено, що звіт про оцінку не повною мірою відповідає вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна і має значні недоліки, що вплинули на достовірність оцінки, але може використовуватися з метою, зазначеною у звіті, після виправлення зазначених недоліків.

Листом від 01.06.2020 за вих. № 06/01-20 відповідач направив на адресу позивача звіт про незалежну оцінку майна.

05.06.2020 за вих. № 30-09/4577 Регіональне відділення ФДМУ по м. Києву повторно направило на адресу Фонду державного майна України на рецензування після доопрацювання Звіт про оцінку, виконаний суб'єктом оціночної діяльності ПП "ТОМАС&СІМОНОВА".

Фонд забезпечив рецензування наданого Звіту про оцінку, за результатами якого у Рецензії № 99-20- 0210 від 26.06.2020 встановлено, що Звіт про оцінку є неякісним та/або непрофесійним і не може бути використаний. Відповідно, Звіт про оцінку не може бути прийнятий Регіональним відділенням ФДМУ як Замовником за Договором та використаний в подальшій роботі.

Регіональне відділення ФДМУ по м. Києву направило лист від 03.07.2020 за вих. №30-09/5464 з договором про припинення договору про надання послуг з оцінки об'єкта приватизації від 13.02.2020 №1.1 на підписання Приватному підприємству "ТОМАС&СІМОНОВА".

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, Позивач зазначає, що звіт про незалежну оцінку є таким, що не відповідає вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна, є неякісним та непрофесійним і не може бути використаний, що визначено рецензію на звіт. За таких підстав, просить суд розірвати Договір про надання послуг з оцінки об'єкта приватизації, укладений між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по м. Києву та Приватним підприємством "ТОМАС & СІМОНОВА".

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Частиною першою статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином (частина 7 статті 193 Господарського кодексу України).

Згідно зі ст. 902 Цивільного кодексу України виконавець повинен надати послугу особисто. У випадках, встановлених договором, виконавець має право покласти виконання договору про надання послуг на іншу особу, залишаючись відповідальним в повному обсязі перед замовником за порушення договору.

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору (п. 1 ч. 1 ст. 611 ЦК України).

Зміст господарського договору на підставі ст. 180 ГК України становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов'язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов'язкові умови договору відповідно до законодавства. Господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода.

Як встановлено статтею 188 Господарського кодексу України зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором. Сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором. Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду. У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

Зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору (частини 1, 2 статті 651 ЦК України).

Тобто йдеться про таке порушення договору однією зі сторін, яке тягне для другої сторони неможливість досягнення нею цілей договору. Істотність порушення визначається виключно за об`єктивними обставинами, що склалися у сторони, яка вимагає розірвання договору. У такому випадку вина (як суб`єктивний чинник) сторони, що припустилася порушення договору, не має будь-якого значення і для оцінки порушення як істотного, і для виникнення права вимагати розірвання договору на підставі ч. 2 ст. 651 ЦК України. Іншим критерієм істотного порушення договору закон визнає розмір завданої порушенням шкоди, який не дозволяє потерпілій стороні отримати очікуване при укладенні договору. Водночас, йдеться не лише про грошовий вираз завданої шкоди, прямі збитки, а й випадки, коли потерпіла сторона не зможе використати результати договору. Вирішальне значення для застосування зазначеного положення закону має співвідношення шкоди з тим, що могла очікувати від виконання договору сторона.

Оцінка порушення договору як істотного здійснюється судом відповідно до критеріїв, установлених зазначеною нормою. Вирішуючи питання про оцінку істотності порушення стороною договору, суди повинні з`ясувати не лише наявність істотного порушення договору, але й наявність шкоди, завданої цим порушенням другою стороною, яка може бути виражена у виді реальних збитків та (або) упущеної вигоди, її розмір, який не дозволяє потерпілій стороні отримати очікуване при укладенні договору, а також установити, чи є справді істотною різниця між тим, на що має право розраховувати сторона, укладаючи договір, і тим, що в дійсності вона змогла отримати.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 18.09.2013 №6-75цс13,а також підтримується у постановах Верховного Суду від 10.10.2018 №910/21862/17, від 16.10.2018 №910/23976/16, від 29.01.2019 у справі №926/708/18, від 26.02.2019 №926/709/19.

Згідно з розділом 2 Договору про надання послуг з оцінки об'єкта приватизації оцінка об'єкта оцінки проводиться з метою приватизації шляхом викупу.

Відповідно до п.7.1 Договору після завершення надання послуг з оцінки у строк, передбачений абзацом другим пункту 4.2 розділу 4 Договору, Суб'єкт оціночної діяльності передає Замовнику звіт про оцінку Об'єкта оцінки у двох примірниках та висновок про його вартість у трьох примірниках, що оформлені в установленому порядку. Суб'єкт оціночної діяльності на вимогу Замовника зобов'язаний надати роз'яснення щодо звіту про оцінку Об'єкта оцінки. У разі потреби Суб'єкт оціночної діяльності доопрацьовує звіт про оцінку Об'єкта оцінки з метою приведення його у відповідність із нормативно-правовими актами. Строк доопрацювання Суб'єктом оціночної діяльності звіту про оцінку Об'єкта оцінки узгоджується із Замовником. Доопрацювання звіту про оцінку Об'єкта оцінки відбувається в строк, передбачений абзацом третім пункту 4.2 розділу 4 Договору.

У п.7.3 Договору зазначено, що Замовник забезпечує рецензування звіту про оцінку Об'єкта оцінки. Відповідно до доручення ФДМУ №К/4 від 20.01.2020 рецензування звіту здійснює рецензент, що працює в центральному апараті Фонду державного майна України. Висновок про вартість Об'єкта оцінки підлягає затвердженню відповідно до вимог Методики оцінки, якщо за результатами рецензування такий звіт кваліфікується за категорією, ознаки якої зазначені в абзаці другому або третьому пункту 67 Національного стандарту № 1 "Загальні засади оцінки майна і майнових прав", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10 вересня 2003 року № 1440. Наявність такої рецензії та затвердженого висновку про вартість Об'єкта оцінки є підставою для підготовки та підписання акта приймання-передачі послуг з оцінки Об'єкта оцінки.

Згідно з рецензію від 26.06.2020 на звіт про незалежну оцінку з незалежної оцінки об'єкта малої приватизації державної власності, складеною Сімоновою Л.М., звіт класифікується за ознакою абзацу п'ятого пункту 67 Національного стандарту №1 "Загальні засади оцінки майна і майнових прав", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10.09.2003 №1440, як такий, що не відповідає вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна, є неякісним та непрофесійним і не може бути використаний.

Апелянт зазначає, що судом першої інстанції при розгляді спору не були враховані висновки ГО "Всеукраїнське об'єднання "Українське товариство оцінювачів" та ГО "Всеукраїнська асоціація фахівців оцінки" від 17.03.2020.

Так, за висновком Громадської організації "Всеукраїнське об'єднання "Українське товариство оцінювачів" пункт 67 НСО-1 не передбачає рецензування звіту по оцінці об'єкта, по якому неможливо визначити найбільш ефективне використання, зокрема, виходячи з принципу юридичної дозволеності внаслідок невизначеності прав на земельну ділянку, на якій розташований зруйнований будинок.

Згідно з рецензією на звіт про незалежну оцінку, складеною Всеукраїнською асоціацією фахівців оцінки від 17.08.2020 року, відповідно до п. 67 Національного Стандарту № 1 "Загальні засади оцінки майна і майнових прав" Звіт про незалежну оцінку майна, що рецензується, класифікується за такою ознакою: "Звіт не повною мірою відповідає вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна і має значні недоліки, що вплинули на достовірність оцінки, але може використовуватися з метою, визначеною у Звіті, після виправлення зазначених недоліків".

Крім того, як вбачається з протоколу засідання Екзаменаційної комісії Фонду державного майна України №123 від 24.09.2020 року, за результатами рецензування встановлено, що звіти про оцінку класифікуються за ознакою абзацу 4 п.67 Національного стандарту №1 як такі, що не повною мірою відповідають вимогам нормативно - правових актів з оцінки майна, і мають значні недоліки, що вплинули на достовірність оцінки, але можуть використовуватись з метою, визначеною у звітах, після виправлення значних недоліків. Прийнято рішення надати методичні рекомендації оцінювачу Сімоновій Л.М. для застосування їх в процесі оцінки і професійної оціночної діяльності в подальшому.

Таким чином, факт невідповідності звіту про незалежну оцінку, виконаного Приватним підприємством "ТОМАС & СІМОНОВА", вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна, а також наявності значних недоліків, що вплинули на достовірність оцінки, окрім рецензії від 26.06.2020 р. на звіт, складеною Стегнюком О.Д. підтверджено також рецензією на звіт про незалежну оцінку, складеною Всеукраїнською асоціацією фахівців оцінки від 17.08.2020 року, а також на засіданні Екзаменаційної комісії Фонду державного майна України №123 від 24.09.2020 р.

Відповідачем не надано до матеріалів справи доказів на підтвердження виправлення ним виявлених у звіті про незалежну оцінку недоліків, які були встановлені в рецензії.

Вказане свідчить про те, що в порушення умов Договору про надання послуг відповідачем складено звіт про оцінку Об'єкта оцінки та висновок про його вартість всупереч вимог Національного стандарту №1 "Загальні засади оцінки майна і майнових прав", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10,09.2003 № 1440, тобто не були виконані його зобов'язання належним чином, що дає можливість дійти висновку про неотримання Позивачем очікуваного при укладенні договору у вигляді звіту про оцінку об'єкта малої приватизації державної власності - окремого майна - майнового комплексу - санаторію (недіючого) загальною площею 1061,9 кв.м., а саме: водолікарні (літера А) загальною площею 793,0 кв.м., ізолятора (літера Б) загальною площею 158,3 кв.м., літнього павільйону (літера В) загальною площею 87,3 кв.м., майстерні (літера Г) загальною площею 13,5 кв.м., туалету (літера Д) загальною площею 9,8 кв.м., розташованого за адресою: м. Київ, вул. Федора Максименка (Червонофлотська), 3.

Крім того, наказом Фонду держаного майна України №1630 від 08.10.2020 року анульовано сертифікат суб'єкта оціночної діяльності від 05.04.2019 року №274/19, виданий Фондом державного майна України Приватному підприємству "ТОМАС & СІМОНОВА".

Що стосується заперечень відповідача в частині того, що Стегнюк О.Д., який проводив рецензування на звіт, не має досвіду практичної роботи з оцінки майна, а отже проведена ним рецензія є недійсною та неналежним доказом, колегія суддів зазначає наступне.

Щодо тверджень відповідача про те, що суд першої інстанції оцінюючи надану відповідачем рецензію на звіт про оцінку майна керувався ч. 2 ст. 13 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" проте не врахував того, що Стегнюк О.Д., який проводив рецензування Звіту з оцінки майна, не має досвіду саме практичної роботи з оцінки майна слід зазначити наступне.

У п.7.3 Договору зазначено, що замовник забезпечує рецензування звіту про оцінку Об'єкта оцінки. Відповідно до доручення ФДМУ №К/4 від 20.01.2020 рецензування звіту здійснює рецензент, що працює в центральному апараті Фонду державного майна України.

Згідно зі ст. 5 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" суб'єктами оціночної діяльності є в т.ч. органи державної влади та органи місцевого самоврядування, які отримали повноваження на здійснення оціночної діяльності в процесі виконання функцій з управління та розпорядження державним майном та (або) майном, що є у комунальній власності, та у складі яких працюють оцінювачі. Права, обов'язки та відповідальність суб'єктів оціночної діяльності встановлюються цим та іншими законами.

Оцінювачами можуть бути громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які склали кваліфікаційний іспит та одержали кваліфікаційне свідоцтво оцінювача відповідно до вимог цього Закону (ч.1 ст. 6 Закону України).

Відповідно до ч.2 ст. 13 Закону України рецензування звіту про оцінку майна (акта оцінки майна) може виконувати оцінювач, який має не менш ніж дворічний досвід практичної діяльності з оцінки майна, експертні ради, що спеціально створені саморегулівними організаціями оцінювачів з метою контролю за якістю оцінки майна, яка проводиться оцінювачами - членами саморегулівної організації, оцінювачі, які мають не менш ніж дворічний досвід практичної діяльності з оцінки майна та працюють у Фонді державного майна України, а також інших органах, зазначених у статті 5 цього Закону.

Положення про порядок рецензування звітів про оцінку майна та майнових прав рецензентами, що працюють у штаті Фонду державного майна України, його регіональних відділень та представництв, затверджене Наказом Фонду державного майна України 31.10.2011 № 1585/1, визначає процедуру проведення рецензування звітів про оцінку майна та майнових прав (далі - звіти про оцінку майна) рецензентами, що працюють в апараті Фонду державного майна України, його регіональних відділень та представництв (далі - регіональних відділень), з метою забезпечення процедури рецензування з дотриманням вимог статті 13 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" (далі - Закон), положень пунктів 62-67 Національного стандарту № 1 "Загальні засади оцінки майна і майнових прав", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10.09.2003 № 1440 (далі - Національний стандарт № 1)

У п.2.2 Положення зазначено, що рецензенти, що працюють в апараті Фонду державного майна України та його регіональних відділеннях, забезпечують рецензування звітів про оцінку майна у випадках прийняття, погодження та затвердження оцінки майна державними органами приватизації або іншим органом державної влади чи органом місцевого самоврядування на підставі письмового запиту.

Відповідно до положень статті 4 Закону рецензування звіту про оцінку майна полягає в його критичному розгляді та наданні висновків щодо його повноти, правильності виконання та відповідності застосованих процедур оцінки майна вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна в порядку, визначеному Законом та нормативно-правовими актами з оцінки майна. Рецензування звіту про оцінку майна рецензентами Фонду державного майна України та його регіональних відділень забезпечується в межах повноважень, визначених Законом, положеннями пунктів 62-67 Національного стандарту № 1, іншими нормативно-правовими актами з оцінки майна та посадовими інструкціями. (п.п.4.1, 4.2 Положення)

Як вбачається з Державного реєстру оцінювачів, розміщеного на офіційному веб-сайті Фонду державного майна України, Стегнюк О.Д., має кваліфікаційне свідоцтво оцінювача, внесений до Державного реєстру оцінювачів та суб'єктів оціночної діяльності на підставі свідоцтва №5906 від 05.04.2008 р. за напрямом оцінки майна "Оцінка об'єктів у матеріальній формі" та спеціалізаціями в межах цього напряму: 1.1. "Оцінка нерухомих речей (нерухомого майна, нерухомості), у тому числі земельних ділянок та майнових прав на них", 1.2. "Оцінка машин і обладнання"; 1.3 "Оцінка колісних транспортних засобів"; 1.7 "Оцінка рухомих речей, крім таких, що віднесені до машин, обладнання, колісних транспортних засобів, літальних апаратів, судноплавних засобів та тих, що становлять культурну цінність".

Листом №10-59-17331 від 01.09.2020 року Фонд державного майна України підтвердив, що Стегнюк О.Д. вчасно проходив навчання за програмою підвищення кваліфікації та дія його кваліфікаційного свідоцтва оцінювача з дати видачі не зупинялась.

Вищевикладене свідчить про те, що відповідно до вимог Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" Стегнюк О.Д. одержав кваліфікаційне свідоцтво оцінювача відповідно до вимог цього Закону, має не менш, ніж дворічний досвід практичної діяльності з оцінки майна та працює у Фонді державного майна України, а тому є оцінювачем в розумінні вимог цього Закону та мав право на здійснення рецензування звіту про оцінку майна.

За таких підстав, колегія суддів зазначає, що судом першої інстанції обґрунтовано враховано складену Стегнюком О.Д. рецензію на звіт про незалежну оцінку, на підтвердження невідповідності звіту про незалежну оцінку майна, виконаного Приватним підприємством "ТОМАС & СІМОНОВА", вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна, а також на підтвердження того, що він є неякісним та непрофесійним і не може бути використаний.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позовних вимог з огляду на те, що виконаний відповідачем звіт про незалежну оцінку майна не відповідає вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна, є неякісним та непрофесійним, а тому не може бути використаний позивачем з метою приватизації шляхом викупу, тобто неможливо досягнути цілей договору. Вказане свідчить про те, що у зв'язку з невиконанням відповідачем зобов'язань за Договором, позивач значною мірою позбавляється того, на що він розраховував при укладенні договору, що є істотним порушенням відповідачем умов договору.

Також є безпідставними твердження відповідача про те, що суд першої інстанції неправомірно відмовив у задоволенні клопотання про зупинення провадження до розгляду Окружним адміністративним судом міста Києва справи №640/27720/20 про визнання рецензії від 30.06.2020 року на звіт про оцінку майна незаконної та її скасування.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 227 ЦК України якою відповідач обґрунтовував клопотання про зупинення провадження у справі суд зобов'язаний зупинити провадження у справі у випадках об'єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку в т.ч. адміністративного судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об'єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Разом з тим, відповідачем не обґрунтовано того, яким чином розгляд іншої справи про визнання рецензії неправомірною унеможливлює розгляд даної господарської справи з огляду на те, що у матеріалах справи наявні інші докази, які дозволяють встановити та оцінити обставини ступеню та якості виконання відповідачем своїх зобов'язань за договором, а саме складена Всеукраїнською асоціацією фахівців оцінки Рецензія від 17.08.2020 р. на звіт, з урахуванням того, що відповідачем не надано доказів виправлення зазначених у вказаній рецензії недоліків, а також протоколом засідання Екзаменаційної комісії Фонду державного майна України №123 від 24.09.2020 р.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

За таких обставин, висновки суду першої інстанції про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, а тому рішення Господарського суду міста Києва від 23.02.2021 року у справі № 910/12257/20 відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи і підстав для його скасування чи зміни не вбачається.

Згідно із ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на заявника.

Керуючись ст.ст. 74, 129, 269, 275, 276, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В :

1. Апеляційну скаргу Приватного підприємства "Томас&Сімонова" на рішення Господарського суду міста Києва від 23.02.2021 року у справі № 910/12257/20 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 23.02.2021 року у справі № 910/12257/20 залишити без змін.

3. Судові витрати зі сплати судового збору за подачу апеляційної скарги покласти на апелянта.

4. Матеріали справи № 910/12257/20 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання її повного тексту.

Повний текст постанови складено 08.06.2021

Головуючий суддя М.А. Дідиченко

Судді М.А. Руденко

Є.Ю. Пономаренко