ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

09.06.2021 Справа № 917/917/21

Господарський суд Полтавської області у складі судді Безрук Т. М., розглянувши

заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг»

про забезпечення позову

за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кременчукгаз-постачання»

про стягнення 78 530 534,33 грн

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» звернулося до Господарського суду Полтавської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кременчукгаз-постачання» про стягнення 78 530 534,33 грн., у тому числі: 66 928 969,60 грн. основного боргу за природний газ, поставлений згідно з рамковим договором № 1зб-КрГП від 03.09.2020 та Індивідуальним договором № 02/21- КрГП від 29.01.2021, 1 273 133,57 грн пені, 270 075,57 грн - 3 % річних, 9 589 852,80 штрафу, 468 502,79 грн інфляційних втрат.

Відповідно до протоколу атоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.06.2021 вказану справу передано для розгляду судді Безрук Т. М.

Разом з позовною заявою позивач подав заяву про забезпечення позову.

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 09.06.2021 заяву про забезпечення позову ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» передано для розгляду судді Безрук Т. М.

В заяві про забезпечення позову Товариство з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» прохає накласти арешт на грошові кошти, що належать Товариству з обмеженою відповідальністю «Кременчукгаз-постачання» в межах ціни позову в розмірі 78 30 534,33 грн, які знаходяться (обліковуються) на всіх рахунках Товариства з обмеженою відповідальністю «Кременчукгаз-постачання» в усіх банківських установах або інших кредитно-фінансових установах на території України.

В обґрунтування заяви заявник посилається на те, що:

- позивач належним чином виконав зобов`язання за Індивідуальним договором № 02/21- КрГП від 29.01.2021 до Рамкового договору купівлі-продажу природного газу № 1зб-КрГП від 03.09.2020 щодо постачання природного газу, а Товариство з обмеженою відповідальністю «Кременчукгаз-постачання» порушило зобов`язання, передбачені договором в частині оплати поставленого газу;

- сума простроченого та несплаченого основного боргу відповідача перед позивачем становить 66 928 969,60 грн.;

- в проваженні Господарського суду Полтавської області перебуває справа № 917/1790/20 за позовом Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кременчукгаз-постачання» про стягнення 448 552 631,87 грн;

- листом від 12.02.2021 № 170-21 відповідач повідомив позивача про те, що отримав збитки від постачання природного газу населенню в січні лютому 2021 р.;

- наявність судового процесу № 917/1790/20 про стягнення з відповідача 448 552 631,87 грн, отримання відповідачем збитків у 2021 році від постачання природного газу населенню, свідчить про недобросовісне ставлення відповідача до виконання прийнятих на себе зобов"язань перед кредиторами, перенаправлення відповідачем потоків грошових коштів на закупівлю товарів для майбутніх періодів від інших постачальників, що в подальшому позбавить відповідача можливості здійснити погашення боргових зобов"язань перед позивачем.

Розглянувши заяву «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» про вжиття заходів забезпечення позову, суд дійшов до висновку, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 136 ГПК України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з п.1 ч. 1 ст. 137 ГПК України, позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Згідно з ч.1 ст. 140 ГПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Положеннями абз. 1 ч. 6, ч. 3, 4 ст. 140 ГПК України визначено, що про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову. Суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, може викликати особу, що подала заяву про забезпечення позову, для надання пояснень або додаткових доказів, що підтверджують необхідність забезпечення позову, або для з`ясування питань, пов`язаних із зустрічним забезпеченням. У виняткових випадках, коли наданих заявником пояснень та доказів недостатньо для розгляду заяви про забезпечення позову, суд може призначити її розгляд у судовому засіданні з викликом сторін.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Особа, яка подала заяву про забезпечення, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову. У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів із врахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної заяви, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірність утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Згідно з Постановою Верховного Суду Касаційного господарського суду від 13 січня 2020 року у справі № 922/2163/17 забезпечення позову - це, по суті обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача з метою реалізації в майбутньому актів правосуддя й задоволених вимог позивача.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб`єкта користуватися та розпоряджатися наданими йому правами.

Так, як вбачається з поданої заяви позивач просить суд накласти арешт на суму 78 530 534,33 грн, що знаходяться (обліковуються) на всіх банківських рахунках установах або інших кредитно-фінансових установах на території України відповідача.

На думку суду, вказані заходи направлені на обмеження реалізації відповідачем його прав наданих положеннями чинного законодавства, а застосування такого заходу забезпечення позову призведе до втручання у звичайну діяльність останнього.

Посилання позивача на неналежне виконання відповідачем зобов`язань та перебування в провадженні Господарського суду Полтавської області справи № 917/1790/20 за позовом Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кременчукгаз-постачання» про стягнення 448 552 631,87 грн не є достатньою підставою для вжиття заходів до забезпечення позову.

Посилання позивача на недобросовісне ставлення відповідача до виконання прийнятих на себе зобов"язань перед кредиторами, перенаправлення відповідачем потоків грошових коштів на закупівлю товарів для майбутніх періодів від інших постачальників, не підтверджено жодними доказами.

Відповідно до ч.1, 3 ст.74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно із ст.76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ст.77 ГПК України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Згідно зі ст.78 ГПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ст.79 ГПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Між тим, на переконання суду, у заяві позивача про забезпечення позову відсутні посилання на наявність будь-яких доказів задля встановлення обставин, з якими позивачем пов`язується необхідність застосування певного виду забезпечення позову.

При цьому, господарський суд зазначає, що така підстава, як припущення про існування можливості настання негативних наслідків за умови не виконання договору, не може бути безумовною підставою для забезпечення позову, тому не можна розглядати твердження позивача, як безспірні та такі, що обґрунтовують необхідність забезпечення поданого позову.

За таких обставин, здійснивши оцінку обґрунтованості доводів позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог щодо забезпечення позову, оскільки, заявником не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження вчинення відповідачем будь-яких дій, спрямованих на уникнення виконання рішення у даній справі, а також не надано суду жодних належних та допустимих доказів на підтвердження наявності обставин, які можуть істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Відповідно до ч. 6 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Керуючись ст.ст. 136, 137, 138-140, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ухвалив:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» у забезпеченні позову.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання. Ухвала може бути оскаржена протягом десяти днів шляхом подання апеляційної скарги до Східного апеляційного господарського суду через Господарський суд Полтавської області згідно з підп.17.5 п. 17 ч. 1 розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України.

Дата підписання ухвали: 09.06.2021.

Суддя Т. М. Безрук