РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

24.05.2021Справа №910/2220/20

За позовомДержавного підприємства "Енергоринок"
доДержавного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго"
простягнення 476 901,36 грн.
Суддя Бойко Р.В.
секретар судового засідання Кучерява О.М.
Представники сторін:
від позивача:Гаркуша В.В.
від відповідача:Познякова І.О.
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У лютому 2020 року Державне підприємство "Енергоринок" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" суми штрафу в розмірі 476 901,36 грн.

Позовні вимоги мотивовані невиконанням відповідачем умов договору №16168/01/44/3-80 від 27.12.2018 в частині оплати електричної енергії.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.02.2020 відкрито провадження у справі №910/2220/20; вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін; визначено учасникам справи строки на подання відзиву та відповіді на відзив.

10.03.2020 від відповідача до Господарського суду міста Києва надійшов відзив на позов, в якому Державним підприємством зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго", зокрема, було заявлено клопотання про зупинення провадження у справі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.03.2020 суд постановив здійснювати розгляд справи №910/2220/20 за правилами загального позовного провадження; встановлено сторонам строки для подання відповіді на відзив та заперечень на відповідь на відзив; призначено підготовче засідання.

В подальшому ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.06.2020 клопотання Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" про зупинення провадження у справі №910/2220/20 задоволено. Зупинено провадження у справі №910/2220/20 за позовом Державного підприємства "Енергоринок" до Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" про стягнення 476 901,36 грн. до вирішення справи №910/15252/19 за позовом Державного підприємства "Енергоринок" до Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" про стягнення 696 336 205,62 грн. та набрання рішенням законної сили.

Не погодившись з прийнятим рішенням, Державне підприємство "Енергоринок" звернулось до суду з апеляційною скаргою, в якій просило скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 16.06.2020 у даній справі та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні заяви про зупинення провадження у справі відмовити.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 10.09.2020 апеляційну скаргу Державного підприємства "Енергоринок" задоволено; ухвалу Господарського суду міста Києва від 16.06.2020 у справі №910/2220/20 скасовано, а матеріали справи №910/2220/20 повернуто до Господарського суду міста Києва для продовження розгляду.

15.12.2020 матеріали справи №910/2220/20 повернулись до Господарського суду міста Києва.

У зв`язку з відпусткою судді Морозова С.М. у відповідності до п. 4.1 Засад використання автоматизованої системи документообігу Господарського суду міста Києва, затверджених рішенням зборів суддів №17 від 14.09.2015, та на підставі розпорядження керівника апарату суду №05-23/1793 від 15.12.2020 справу №910/2220/20 передано на повторний автоматизований розподіл.

Згідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.12.2020 справу №910/2220/20 передано на розгляд судді Бойко Р.В.

Ухвалою Господарського суду міста Києва у складі судді Бойка Р.В. від 21.12.2020 прийнято справу №910/2220/20 до свого провадження; вирішено здійснювати її розгляд за правилами загального позовного провадження; визначено сторонам строки на подання заяв по суті спору; підготовче засідання призначено на 26.01.2021.

22.01.2021 через відділ діловодства суду від Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" надійшов відзив на позов з доказами його направлення позивачу, в якому відповідач заперечував проти позову з тих підстав, що позивачем не надано належних доказів на підтвердження очікуваної вартості електричної енергії за спірні періоди, від суми якої обчислюється штраф. Крім того, відповідач зазначає, що виконував функції постачальника "останньої надії" з 01.01.2021 по 01.01.2021 по всій території України та не мав права відмовити в укладенні договору постачання із споживачами, які втратили постачальника електричної енергії. При цьому, споживачі мають заборгованість перед Державним підприємством зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" у розмірі 1 057 941,9 тис. грн., яка не може бути стягнута в примусовому порядку у зв`язку із встановленням законодавцем мораторію. З огляду на наведене, відповідач вказує на наявність правових підстав для зменшення розміру штрафних санкцій відповідно до приписів ст. 551 Цивільного кодексу України та ст. 233 Господарського кодексу України. У відзиві відповідач просив поновити строк на подання відзиву та прийняти його до розгляду.

Протокольними ухвалами суду від 26.01.2021 поновлено строк на подання відзиву на позов, оскільки причини пропуску такого строку є поважними; прийнято відзив на позов до розгляду; оголошено перерву в підготовчому засіданні до 11.02.2021.

02.02.2021 засобами поштового зв`язку від Державного підприємства "Енергоринок" надійшла відповідь на відзив з доказами її направлення відповідачу, в якій позивач зазначає, що щоденні погодинні обсяги та фактичні обсяги електричної енергії визначає оператор систем розподілу та оператор системи передачі. Крім того, з огляду на наведені позивачем у відповіді на відзив формули розрахунків, останній вказує, що відповідач був обізнаний з очікуваною вартістю електричної енергії за розрахунковий місяць за кожен день розрахункового місяця. Також Державне підприємство "Енергоринок" вказує, що при визначенні очікуваної вартості електричної енергії, керувалось правилами ОРЕ та положеннями ІПР, як це передбачено ДЧОРЕ та договором №16168/01/44/3-80 від 27.12.2018, а правильність таких розрахунків підтверджується щомісячними звітами аудитора ринку. Щодо заявленого відповідачем клопотання про зменшення розміру штрафних санкцій, то позивач вказує, що Державним підприємством зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" не доведено існування обставин непереборної сили та їх надзвичайний характер; не надано доказів вжиття ним усіх залежних від нього заходів для примусового стягнення заборгованості із своїх контрагентів та обмеження їх споживання. До того ж, позивач вважає, що відповідачем не вживаються всі належні та вичерпні дії для покращення фінансової дисципліни своїх боржників та покращення свого власного фінансового стану.

Протокольною ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.02.2021 задоволено клопотання відповідача та оголошено перерву в підготовчому засіданні до 18.02.2021 для надання можливості відповідачу надати заперечення на відповідь на відзив.

17.02.2021 через відділ діловодства суду від Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" надійшли заперечення на відповідь з доказами їх направлення позивачу, в яких відповідач зазначає, що очікуваний обсяг для постачальника "останньої надії" визначити неможливо, з підстав того, що договір з постачальником "останньої надії" не передбачає постачання всього обсягу фактичного споживання електричної енергії споживачам у певний період часу. Крім того, відповідач стверджує, що згідно законодавства він повинен передавати до ДПЕ фактичні обсяги купленої електричної енергії по кожному електропостачальнику у місяці, що є наступним за розрахунковим. Таким чином, Державне підприємство зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" не направляло на адресу ДПЕ повідомлення на заявлений обсяг купівлі електричної енергії, оскільки визначити обсяг фактичного споживання електричної енергії споживачем неможливо з підстав того, що приєднання споживачів до постачальників "останньої надії" відбувається безакцептово, а фактичні обсяги купівлі електричної енергії за місяць розподіляються між попереднім електропостачальником споживача та постачальником "останньої надії" за формулою, визначеною Розділом 7 Тимчасового порядку визначення обсягів купівлі електричної енергії на оптовому ринку електричної енергії електропостачальниками та операторами систем розподілу на перехідний період до дати початку дії нового ринку електричної енергії, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №2118 від 28.12.2018.

Протокольними ухвалами Господарського суду міста Києва від 18.02.2021 продовжено строк для подачі заперечень на відповідь на відзив та прийнято їх до розгляду; закрито підготовче провадження у справі №910/2220/20, встановлено порядок дослідження доказів - в порядку їх розміщення в матеріалах справи та призначено розгляд справи по суті на 16.03.2021.

15.03.2021 засобами поштового зв`язку від Державного підприємства "Енергоринок" надійшли письмові пояснення з доказами їх направлення відповідачу, в яких позивач зазначає, що він просить стягнути штраф за порушення строків здійснення платежів, визначених від очікуваної вартості електричної енергії, розрахованої оперативно на підставі щоденних погодинних обсягів купівлі електричної енергії, тобто предметом спору є стягнення штрафу за несвоєчасне здійснення розрахунків. Крім того, позивач вказує, що поняття "заявлений очікуваний обсяг електричної енергії" та "очікувана вартість електричної енергії" є різними поняттями, визначення яких відображено в розділі 2 спірного договору.

Протокольною ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.03.2021 оголошено перерву в судовому засіданні до 06.04.2021; запропоновано сторонам надати пояснення та докази до наступного засідання.

01.04.2021 через відділ діловодства суду від Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" надійшли заперечення на письмові пояснення з доказами їх направлення позивачу, в яких відповідач вказує, що між сторонами існує розбіжність у визначенні обсягів фактичного споживання електричної енергії, про що сторонами складались акти із розбіжностями та в подальшому здійснювалось коригування обсягів. Зокрема, такі розбіжності зумовлені споживанням одним споживачем протягом одного місяця електричної енергії у відповідача як електропостачальника "останньої надії" та іншого енергопостачальника. Відтак, є неможливим визначення очікуваного обсягу електричної енергії для Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" як постачальника "останньої надії".

05.04.2021 засобами поштового зв`язку від Державного підприємства "Енергоринок" надійшли додаткові письмові пояснення із доказами їх направлення відповідачу, в яких позивач стверджує, що всі учасники ринку були ознайомлені із результатами щоденних розрахунків платежів та відповідно ДП "Енергоринок" направляв щоденні розрахунки обсягів електричної енергії та платежів ДПЗД "Укрінтеренерго" на електронні адреси.

Протокольною ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.04.2021 оголошено перерву в судовому засіданні до 20.04.2021.

20.04.2021 через відділ діловодства суду від Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" надійшли пояснення на поставлені судом питання, у відповідності до яких, відповідач вказав, що специфіка функціонування постачальника "останньої надії" зумовлює передачу до ДПЕ фактичних обсягів купівлі електричної енергії по кожному енергопостачальнику у місяці, що є наступним за розрахунковим. Також, відповідач вказує, що платежі очікуваної вартості електричної енергії відповідно п. 4.1.1 Договору, здійснювалися на підставі алгоритму розподілу коштів, встановленого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №169 від 08.02.2019, згідно якої всі кошти, які надходили на рахунок Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго", уповноважений банк перераховував безпосередньо ДП "Енергоринок". Таким чином, відповідач вказує, що питання розрахунків між сторонами було вирішене на законодавчому рівні та позивач знав про неспроможність відповідача здійснювати планові платежі очікуваної вартості електричної енергії.

Протокольними ухвалами Господарського суду міста Києва від 20.04.2021 встановлено відповідачу строк для надання доказів направлення електронних листів, які надано до суду, а також для надання іншого листування з позивачем - до наступного засідання; оголошено перерву в судовому засіданні до 29.04.2021.

Призначене на 29.04.2021 судове засідання не відбулося у зв`язку з перебуванням судді Бойка Р.В. на лікарняному, тому ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.05.201 призначено наступне судове засідання по справі №910/2220/20 на 24.05.2021.

18.05.2021 засобами поштового зв`язку від Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" надійшли заперечення на додаткові пояснення позивача з доказами їх направлення ДП "Енергоринок", в яких відповідач звертає увагу суду на подання позивачем доказів із порушенням встановлених Господарським процесуальним кодексом України порядку та строків подання доказів.

В судове засідання 24.05.2021 представники сторін з`явились, надали пояснення по суті спору, за змістом яких представник позивача позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити повністю, а представник відповідача проти позову заперечував та просив відмовити в задоволенні позову.

В судовому засіданні 24.05.2021 судом завершено розгляд справи №910/2220/20 по суті, оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

У засіданнях здійснювалася фіксація судового процесу технічним засобами у відповідності до статті 222 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

27.12.2018 між Державним підприємством "Енергоринок" (ДПЕ) та Державним підприємством зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" (енергопостачальник) укладено договір №16168/01/44/3-80 (надалі - Договір), у відповідності до п. 1.1 якого ДПЕ зобов`язалось продавати, а електропостачальник зобов`язався купувати електричну енергію з метою виконання своєї функції постачальника "останньої надії" відповідно до умов договору.

У Договорі наведено наступне визначення термінів:

- макет 30900 - фактичні щодобові погодинні дані щодо обсягів купівлі електричної енергії енергопостачальника;

- орієнтовна вартість електричної енергії за розрахунковий місяць - вартість електроенергії, визначена на підставі заявленого електропостачальником обсягу купівлі електричної енергії на ОРЕ та встановленої Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП) прогнозованої оптової ринкової ціни (з урахуванням ПДВ);

- очікувана вартість електричної енергії за розрахунковий місяць - вартість електроенергії, визначена оперативно (наростаючим підсумком з першого по останній день розрахункового місяця) відповідно до Правил ОРЕ (Правила Оптового ринку електричної енергії України) на підставі щоденних погодинних обсягів купівлі електричної енергії електропостачальником у ДПЕ за розрахунковий місяць (з урахуванням ПДВ).

Згідно п. 2.2 Договору розрахунковим періодом є календарний місяць (з першого по останнє число включно).

Пунктом 4.4.1 Договору передбачено, що електропостачальник здійснює платежі на поточний рахунок із спеціальним режимом використання ДПЕ відповідно до наступного графіку оплати; 25 числа в розмірі, не менше очікуваної вартості електричної енергії 10 діб поточного місяця, та 05 числа місяця наступного за розрахунковим в розмірі, не меншому очікуваної вартості 20 діб розрахункового місяця. Дані результатів щоденних розрахунків купівлі-продажу електричної енергії надаються електропостачальнику ДПЕ відповідно до ІПР (Інструкція про порядок здійснення розрахунків на Оптовому ринку електричної енергії України).

Пунктом 5.5 Договору визначено, що у випадку нездійснення електропостачальником оплати згідно п. 4.4.1 (з урахуванням пункту 4.3) Договору, ДПЕ може виставити електропостачальнику вимогу про сплату штрафу у розмірі 0,05% від неоплаченої суми. Штраф повинен бути сплачений протягом 6 банківських днів з моменту отримання електропостачальником письмового повідомлення (вимоги) від ДПЕ.

Договір вступає в силу з 27.12.2018 та діє до 30.06.2019 (включно). Договір може бути розірвано в разі письмового повідомлення про це однією стороною договору іншої сторони за місяць до дати розірвання договору. В цьому випадку дія договору в частині купівлі-продажу електричної енергії припиняється, а в частині розрахунків дія договору припиняється після повного виконання сторонами своїх зобов`язань (п. 8.5 Договору).

Позивач стверджує, що в період з лютого по червень 2019 року Державне підприємство зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" оплату згідно п. 4.4.1 Договору не проводило, у зв`язку з чим наявні правові підстави для застосування та стягнення з відповідача передбаченого п. 5.5 Договору штрафу в розмірі 476 901,36 грн.

В свою чергу, відповідачем не заперечуються обставини не здійснення оплат у передбачених п. 4.4.1 Договору порядку та строки, однак Державне підприємство зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" вказує, що виконання вказаних умов Договору є унеможливленим з огляду на те, що воно у спірний період виконувало функції постачальника "останньої надії".

Отже, фактично суть спору зводиться до вирішення питання наявності правових підстав для застосування до відповідача передбаченого п. 5.5 Договору штрафу.

Вирішуючи дане питання, судом враховано наступне.

По-перше, пунктом 4.4.1 Договору передбачено, що електропостачальник здійснює платежі на поточний рахунок із спеціальним режимом використання ДПЕ відповідно до наступного графіку оплати; 25 числа в розмірі, не менше очікуваної вартості електричної енергії 10 діб поточного місяця, та 05 числа місяця наступного за розрахунковим в розмірі, не меншому очікуваної вартості 20 діб розрахункового місяця. Дані результатів щоденних розрахунків купівлі-продажу електричної енергії надаються електропостачальнику ДПЕ відповідно до ІПР.

Відповідач стверджує, що йому не відомо до завершення місяця точна вартість очікуваної вартості електричної енергії, в тому числі за першу декаду поточного місяця.

Такі твердження відповідача мотивовані тим, що дані щодо обсягів споживання електричної енергії надаються йому у звіті оператором лише по завершенню місяця. При цьому, у зв`язку із специфікою діяльності постачальника "останньої надії", навіть вказані дані не завжди являються остаточними та інколи відбувається коригування спожитої електричної енергії та відповідно її вартості.

Пунктом 66) ч. 1 ст. 1 Закону України "Про ринок електричної енергії" визначено, що постачальник "останньої надії" - це визначений відповідно до цього Закону електропостачальник, який за обставин, встановлених цим Законом, не має права відмовити споживачу в укладенні договору постачання електричної енергії на обмежений період часу.

Частиною 1 статті 6 Закону України "Про ринок електричної енергії" передбачено, що державне регулювання ринку електричної енергії здійснює Регулятор у межах повноважень, визначених цим Законом та іншими актами законодавства.

Регулятором є Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (п. 72) ч. 1 ст. 1 Закону України "Про ринок електричної енергії"), яка відповідно затверджує методики (порядку) формування ціни, за якою здійснюється постачання електричної енергії споживачам постачальником "останньої надії"; методики розрахунку ціни (тарифу) на послуги постачальника "останньої надії", а також встановлює ціни (тарифи) на послуги постачальника універсальної послуги, постачальника "останньої надії" у випадках, передбачених статтями 63 та 64 цього Закону (п.п. 6), 7) ч. 3 ст. 6 Закону України "Про ринок електричної енергії").

Також згідно ч. 11 ст. 56 Закону України "Про ринок електричної енергії" Регулятор затверджує примірний договір постачання електричної енергії споживачу, типовий договір постачання електричної енергії споживачу на умовах надання універсальної послуги та типовий договір постачання електричної енергії споживачу постачальником "останньої надії".

За приписами частини 1 статті 64 Закону України "Про ринок електричної енергії" постачальник "останньої надії" надає послуги з постачання електричної енергії споживачам у разі: 1) банкрутства, ліквідації попереднього електропостачальника; 2) завершення строку дії ліцензії, зупинення або анулювання ліцензії з постачання електричної енергії споживачам попереднього електропостачальника; 3) невиконання або неналежного виконання електропостачальником правил ринку, правил ринку "на добу наперед" та внутрішньодобового ринку, що унеможливило постачання електричної енергії споживачам; 4) необрання споживачем електропостачальника, зокрема після розірвання договору з попереднім електропостачальником; 5) в інших випадках, передбачених правилами роздрібного ринку.

Визначення постачальника "останньої надії" здійснюється рішенням Кабінету Міністрів України за результатами конкурсу, проведеного у порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України (ч. 2 ст. 64 Закону України "Про ринок електричної енергії").

Розпорядження Кабінету Міністрів України від 12.12.2018 №1023 "Про визначення державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" постачальником "останньої надії" Державне підприємство зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" визначено постачальником "останньої надії" з 1 січня 2019 року до 31 грудня 2021 року на території України, крім території, на якій органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження.

Постачальник "останньої надії" здійснює постачання електричної енергії у порядку, визначеному правилами роздрібного ринку, на умовах типового договору постачання електричної енергії постачальником "останньої надії", що затверджується Регулятором, та є публічним договором приєднання. Постачальник "останньої надії" оприлюднює відповідний договір на своєму офіційному веб-сайті (ч. 6 ст. 64 Закону України "Про ринок електричної енергії").

Згідно частин 8 та 9 ст. 64 Закону України "Про ринок електричної енергії" постачальник "останньої надії" здійснює постачання з моменту припинення постачання електричної енергії попереднім електропостачальником. Договір постачання електричної енергії між постачальником "останньої надії" і споживачем вважається укладеним з початку фактичного постачання електричної енергії такому споживачу. Постачальник "останньої надії" постачає електричну енергію споживачу протягом строку, що не може перевищувати 90 днів. Після завершення зазначеного строку постачальник "останньої надії" припиняє електропостачання споживачу.

Порядок заміни електропостачальника на постачальника "останньої надії" визначається правилами роздрібного ринку (ч. 10 64 Закону України "Про ринок електричної енергії").

Пунктом 1.2.9. Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою НКРЕКП №312 від 14.03.2018 (надалі - Правила роздрібного ринку електричної енергії), визначено, що постачальник "останньої надії" здійснює постачання електричної енергії на підставі договору про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії", зміст якого визначається постачальником "останньої надії" на основі Типового договору про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії" (додаток 7 до цих Правил), є публічним договором приєднання та вважається укладеним у визначених законодавством України та цими Правилами випадках, у разі настання яких споживач безакцептно приймає умови договору про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії".

Згідно 3.4.4. Правил роздрібного ринку електричної енергії постачальник "останньої надії" здійснює постачання з моменту припинення постачання електричної енергії попереднім електропостачальником. Договір постачання електричної енергії між постачальником "останньої надії" і споживачем вважається укладеним з початку фактичного постачання електричної енергії такому споживачу. У цьому випадку покази засобу вимірювання визначаються постачальником послуг комерційного обліку на дату початку фактичного постачання електричної енергії в порядку, встановленому Кодексом комерційного обліку.

Споживач має право до моменту його переведення на постачання електричної енергії постачальником "останньої надії" (протягом 5 днів з дня повідомлення адміністратором комерційного обліку про його переведення на постачання електричної енергії постачальником "останньої надії") укласти договір з обраним електропостачальником або постачальником універсальних послуг (для споживачів, які мають на це право) шляхом приєднання споживача до розробленого електропостачальником договору на умовах комерційної пропозиції, опублікованої електропостачальником, або за згодою сторін на інших умовах, відмінних від тих, які містяться в комерційних пропозиціях, оприлюднених на офіційному сайті електропостачальника (п. 6.2.5. Правил роздрібного ринку електричної енергії).

Пунктом 7.1 Тимчасового порядку визначення обсягів купівлі електричної енергії на ринку електричної енергії електропостачальниками та операторами систем розподілу на перехідний період, затвердежного постановою НКРЕКП від 28.12.2018 №2118 (надалі - Тимчасовий порядок) визначено, що після отримання від ДПЕ офіційної інформації про дату припинення продажу електричної енергії електропостачальнику починаючи з доби n ОСР всі обсяги споживання електричної енергії споживачами такого електропостачальника (які розраховуються відповідно до глав 4 та 5 цього Порядку) відносить до обсягів купівлі електричної енергії за кожну добу постачальником "останньої надії" (далі - ПОН).

За наведених норм законодавства вбачається, що постачання електроенергії постачальником "останньої надії" є специфічним видом діяльності, за якого у постачальника відсутня можливість контролювати кількість споживачів електричної енергії та обсяги споживання електричної енергії.

Наведені висновки суду ґрунтуються на тому, що будь-який споживач починає споживати електричну енергію від постачальника "останньої надії" з моменту припинення постачання електричної енергії попереднім електропостачальником (дані обставини можуть настати як на початку, так і посеред та наприкінці місяця).

Специфіка приєднання споживача до постачальника "останньої надії", порядок здійснення обліку спожитої ним електричної енергії унеможливлюють обізнаність постачальника "останньої надії" щодо кількості споживачів електроенергії, обсягу спожитої електричної енергії та вартості такої електричної енергії.

Зокрема, із наданих відповідачем документів вбачається, що доволі частими є розбіжності між сторонами щодо обсягів та вартості закупленої електричної енергії та як наслідок відбувається коригування таких показників. Наведені розбіжності обумовлені тим, що інформація про обсяг електричної енергії з`являється пізніше та надається оператором системи розподілу (який також інколи дає невірну інформацію).

Таким чином, обсяг та відповідно вартість електричної енергії визначається по завершенню звітного місяця та після одержання інформації від оператора системи розподілу.

Отже, електропостачальник "останньої надії" навіть наприкінці звітного місяця не завжди має чітку інформацію щодо кількості споживачів, які споживали електричну енергію протягом звітного місця, та обсягу спожитої електричної енергії, а відповідні відомості остаточно визначаються після складення сторонами актів за результатами звітного місяця та інколи після коригування таких відомостей за наслідками одержаної від оператора системи розподілу інформації щодо звітного місяця.

Пунктом 4.4.1 Договору передбачено, що електропостачальник здійснює платежі на поточний рахунок із спеціальним режимом використання ДПЕ відповідно до наступного графіку оплати; 25 числа в розмірі, не менше очікуваної вартості електричної енергії 10 діб поточного місяця, та 05 числа місяця наступного за розрахунковим в розмірі, не меншому очікуваної вартості 20 діб розрахункового місяця. Дані результатів щоденних розрахунків купівлі-продажу електричної енергії надаються електропостачальнику ДПЕ відповідно до ІПР (Інструкція про порядок здійснення розрахунків на Оптовому ринку електричної енергії України).

За приписами ст. 637 Цивільного кодексу України тлумачення умов договору здійснюється відповідно до статті 213 цього Кодексу.

Статтею 213 Цивільного кодексу України визначено, що при тлумаченні змісту правочину беруться до уваги однакове для всього змісту правочину значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів. Якщо буквальне значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів не дає змоги з`ясувати зміст окремих частин правочину, їхній зміст встановлюється порівнянням відповідної частини правочину зі змістом інших його частин, усім його змістом, намірами сторін. Якщо за правилами, встановленими частиною третьою цієї статті, немає можливості визначити справжню волю особи, яка вчинила правочин, до уваги беруться мета правочину, зміст попередніх переговорів, усталена практика відносин між сторонами, звичаї ділового обороту, подальша поведінка сторін, текст типового договору та інші обставини, що мають істотне значення.

Очікуваною вартістю електричної енергії за розрахунковий місяць, у відповідності до Договору, є вартість електроенергії, визначена оперативно (наростаючим підсумком з першого по останній день розрахункового місяця) відповідно до Правил ОРЕ (Правила Оптового ринку електричної енергії України) на підставі щоденних погодинних обсягів купівлі електричної енергії електропостачальником у ДПЕ за розрахунковий місяць (з урахуванням ПДВ).

Тобто, необхідною умовою для визначення розміру очікуваної вартості електричної енергії за розрахунковий місяць є обізнаність постачальника "останньої надії" про щоденні погодинні обсяги купівлі електричної енергії.

В той же час, такі обсяги коригуються в залежності від інших факторів, які станом на визначення щоденних погодинних обсягів можуть бути невідомими як енергопостачальнику "останньої надії", так і оператору системи розподілу (наприклад, у випадку, якщо споживач не повідомив адміністратора комерційного обліку про його переведення на постачання електричної енергії постачальником "останньої надії").

До прикладу, представник відповідача стверджує, а представником відповідача не заперечувались такі твердження, що лише за березень-червень 2019 року ДП "Енергоринок" було надмірно нараховано ДПЗД "Укрінтеренерго" заборгованість у розмірі більш як 24 мільйони гривень, яка в подальшому, за наслідками коригування, була зменшена.

Таким чином, навіть якщо припустити, що ДПЕ надаються енергопостачальнику "останньої надії" щоденні погодинні обсяги електричної енергії, то відповідні дані є орієнтовними та неостаточними.

Попри наведене, представником позивача не доведено факт направлення ДП "Енергоринок" ДПЗД "Укрінтеренерго" щоденних погодинних обсягів купівлі електричної енергії (зокрема, не надано жодних доказів пересилання таких розрахунків обсягів електричної енергії, ціни та вартості на електронні адреси відповідача (наприклад, скрін-шотів електронного листування), в той час як сам представник позивача підтвердив, що аудитор ДП "Енергоринок" не перевіряв кожний факт направлення таких розрахунків відповідачу).

Відтак, є неможливим визначення чіткого розміру очікуваної вартості електричної енергії 10 діб та відповідно 20 діб поточного місяця, розрахунок якої передбачає врахування щоденних погодинних обсягів електричної енергії (зокрема, без одержання інформації від оператора системи розподілу).

Натомість умови Договору передбачають складення сторонами актів купівлі-продажу електричної енергії лише у наступному за розрахунковим місяці.

Таким чином, пункт 4.4.1 Договору в частині встановлення обов`язку відповідача до 25 числа поточного місяця оплатити кошти у розмірі, не менше очікуваної вартості електричної енергії за 10 діб поточного місяця, а до 05 числа наступного за розрахунковим місяця - у розмірі, не менше очікуваної вартості 20 діб розрахункового, місяця не визначає чіткої суми оплати та не надає можливості постачальнику "останньої надії" її визначення.

Отже, умова пункту 4.4.1 Договору сформована некоректно для постачальників "останньої надії", оскільки унеможливлює однозначне розуміння щодо суми коштів, які мають бути сплачені енергопостачальником.

Відсутність однозначного розуміння пункту 4.4.1 Договору унеможливлює як його належне виконання енергопостачальником "останньої надії", так і висновок щодо порушення енергопостачальником "останньої надії" такого пункту договору.

Натомість п. 3 ч. 1 ст. 614 Цивільного кодексу України передбачає, що правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки, настають за умови порушення зобов`язання.

По-друге, пунктом 5.5 Договору визначено, що у випадку нездійснення електропостачальником оплати згідно п. 4.4.1 (з урахуванням пункту 4.3) Договору, ДПЕ може виставити електропостачальнику вимогу про сплату штрафу у розмірі 0,05% від неоплаченої суми. Штраф повинен бути сплачений протягом 6 банківських днів з моменту отримання електропостачальником письмового повідомлення (вимоги) від ДПЕ.

Відповідно до статті 231 Господарського суду України законом щодо окремих видів зобов`язань може бути визначений розмір штрафних санкцій, зміна якого за погодженням сторін не допускається. У разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

У відповідності до норм частини 1 статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (ч. 2 ст. 549 Цивільного кодексу України).

Судом встановлено, що станом на 25 число поточного (звітного) місяця та 05 числа наступного за розрахунковим місяця (у разі відсутності інформації від оператора системи розподілу та складених сторонами актів купівлі-продажу електричної енергії) відсутня можливість визначення остаточної (чіткої) суми, яка підлягає сплаті у відповідності до п. 4.4.1 Договору.

Відтак, відсутня база для нарахування пені - неоплачена сума, яка підлягала оплаті станом на погоджені сторонами дати), що унеможливлює застосування передбаченого п. 5.5 Договору штрафу.

По-третє, частиною 1 статті 614 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання.

Враховуючи, що відповідачу, як енергопостачальнику "останньої надії" не відомо, який саме обсяг електричної енергії ним закуповується щоденно погодинно, неможливість визначення такого обсягу, а відтак - очікуваної вартості електричної енергії відповідачем самостійно, в той час як позивачем не доведено факти направлення відповідачу розрахунків щоденних погодинних обсягів споживання, суд приходить до висновку про відсутність у ДПЗД "Укрінтеренерго" вини у невиконанні пункту 4.4.1 Договору.

Відсутність у ДПЗД "Укрінтеренерго" вини у невиконанні пункту 4.4.1 Договору виключає правомірність застосування до нього штрафних санкцій.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів сторін та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, суд ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" (рішення Європейського суду з прав людини від 18.07.2006). Зокрема, Європейський суд з прав людини у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

У даній справі суд дійшов висновку, що ним було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах, а інші доводи, викладені у заявах сторін по суті спору, не спростовують обґрунтованих та правомірних таких висновків суду.

З огляду на наведене, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову ДП "Енергоринок" до ДПЗД "Укрінтеренерго" про стягнення штрафу у розмірі 476 901,36 грн.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на позивача, з огляду на відмову в задоволенні позову повністю.

Керуючись ст.ст. 13, 74, 129, 233, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову Державного підприємства "Енергоринок" (01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд. 27; ідентифікаційний код 21515381) до Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" (04080, м. Київ, вул. Кирилівська, буд. 85; ідентифікаційний код 19480600) про стягнення 476 901,36 грн. відмовити повністю.

2. Судові витрати, пов`язані із розглядом справи, в частині сплаченого судового збору покласти на Державне підприємство "Енергоринок".

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення. Відповідно до п.17.5 ч.1 ПЕРЕХІДНИХ ПОЛОЖЕНЬ Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга подається до Північного апеляційного господарського суду або через Господарський суд міста Києва.

Повний текст рішення складено 07.06.2021.

Суддя Р.В. Бойко