ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01.06.2021 м. Івано-ФранківськСправа № 909/244/21

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Шкіндер П. А. , секретар судового засідання Попович Л. І., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Товариство з обмеженою відповідальністю "Івано-Франківськгаз збут", вул. Ленкавського, буд.20,м. Івано-Франківськ,76010

до відповідача: Комунальне некомерційне підприємство Снятинської районної ради "Снятинський районний центр первинної медико-санітарної допомоги" вул. Стефаника, 2В,м. Снятин,Івано-Франківська область,78300

про стягнення заборгованості в сумі 53 901, 15 грн.

представники не з"явились

в с т а н о в и в :

до Господарського суду Івано-Франківської області 25.03.2021 звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "Івано-Франківськгаз збут" із позовною заявою до Комунального некомерційного підприємства Снятинської районної ради "Снятинський районний центр первинної медико-санітарної допомоги" про стягнення вартості за поставлений природний газ у зв"язку з невиконанням Договору №41ІВ767-883-19 від 09.10.2019року.

Заявлені позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем договірних зобов`язань, що виникли на підставі договору на постачання газового палива (природного газу), в частині проведення оплати.

Ухвалою від 29.03.2021 суд постановив прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі; здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження; розгляд справи по суті призначити на 11.05.2021.

Про дату та час розгляду справи сторони були повідомлені належним чином. Про належне повідомлення свідчать відмітки про отримання ухвали від 29.03.2021 на рекомендованих повідомленнях про вручення поштового відправлення.

Враховуючи вищевикладені обставини, оскільки поштова кореспонденція направлялась та вручена відповідачу за його місцем реєстрації, зазначеним в Єдиному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, суд вважає, що ним вжито всі залежні від нього заходи для повідомлення позивача про час і місце розгляду справи та забезпечення реалізації ним права на судовий захист своїх прав та інтересів.

Правом участі у судовому засіданні та правом на подачу відзиву на позов відповідач не скористався.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. 4 ст. 13 ГПК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 178 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Аналогічні норми містяться в ч. 9 ст. 165 ГПК України.

За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами, без участі в судовому засіданні представників сторін, запобігаючи безпідставному затягуванню розгляду спору та сприяючи своєчасному поновленню порушеного права.

При розгляді даної справи суд також керувався положеннями п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 про те, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку, що кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п. 35 рішення Європейського суду з прав людини від 07.07.1989 у справі Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain).

Розглянувши та дослідивши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд виходить з наступного.

З 1 липня 2015 року ТОВ «Івано-Франківськзбут» являється постачальником природного газу для всіх категорій споживачів у Івано-Франківської області. Свою діяльність товариство здійснює на підставі ліцензії па постачання природного газу виданої згідно Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі НКРНКП або Регулятор) від 04.06.2015 року № 1679. Постановою НКРЕКП від 16.05.2017 року №653 було видано ТОВ «Івано-Франківськзбут» безстрокову ліцензію на право провадження господарської діяльності з постачання природного газу на території України, у постанову вносяться зміни постановою НКРЕКП від 18.07.2019р. №1509, яка доступна для ознайомлення на офіційному веб-сайті Регулятора.

У своїй діяльності ТОВ «Івано-Франківськзбут»» керується Законом України «Про ринок природного газу» від 09.04.2015 року № 329-УШ, Правилами постачання природного газу, затвердженими постановою Національної комісії, що здійсню державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30 вересня 2015 рок) № 2496 (далі

Правила постачання), які є однаковими для всіх побутових споживачів України та іншими чинними нормативними документами.

Між ТОВ «Івано-Франківськзбут» (Товариство), в особі Коломийського відділу продажів, що здійснює діяльність на підставі ліцензії на постачання природного газу за регульованим тарифом згідно рішення НКРЕКП від 14.09.2015р. №2303, надалі Постачальником та Комунальним некомерційним підприємством Снятинської районної ради "Снятинський районний центр первинної медико-санітарної допомоги" як Споживачем було укладено Договір № 41ІВ767-883-19 від 09.10.2019 року (на постачання природного газу для потреб непобутових споживачів) (далі-Договір) до 31.12.2019р.

У п. 1.1 договору сторони погодили, що постачальник зобов`язується передати у власність споживачу у 2019 природний газ, а споживач зобов`язується прийняти та оплатити вартість газу у розмірах, строки та порядку, що визначені цим договором.

Відповідно до п.9.1 договору цей договір набуває чинності з дати його підписання і діє у частині передачі газу в газової доби, з якої споживачем включений до реєстру споживачів ТОВ "Івано-Франківськгаз збут" в інформаційній платформі ГТС до 31.12.2029, а у частині здійснення рахунків - до їх повного здійснення.

Позивач у період з 01 січня 2020 р. до 05 лютого 2020р. передав у власність Споживача Снятинський районний Центр первинної медико-санітарної допомоги природний газ в обсязі 6582.44 куб.м, про що зазначено на інформаційній платформі оператора І ТС.

Факт, що підтверджує виконання Товариством наданих послуг є акти приймання-передачі природного газу на постачання природного газу, які складено на підставі отриманих даних від Оператора ГРМ, а саме відповідного акта про фактичний обсяг розподіленого ( протранспортованого ) природного газу Споживачу за розрахунковий період, що складений Оператором ГРМ та Споживачем, відповідно до вимог Кодексу ГРМ

Постачальник підготував два примірники акта приймання-передачі природного газу за розрахунковий період, підписаних уповноваженим представником Постачальника: акт №ЗІФ80004477 приймання-передачі природного газу до договору па постачання природною газ) № 411В767-883-19 від 31.01.2020 року на суму 45541,87 гри., акт №ЗІФ80004692 приймання-передачі природного газу до договору на постачання природного газу № 4ПВ767-883-19 від 29.02.2020 року на суму 8359,28грн. Оригінали (підписаних уповноваженою особою Постачальника) вищевказаних документів було надіслано споживачу, для ознайомлення та підписання, за допомогою послуг Національного оператора поштового зв`язку - рекомендованими листами з описом вкладення а саме: супровідний лист№ 767-Сл-585-0220 від 19.02.2020р., акт приймання передачі природного газу за січень 2020р., акт звіряння взаємних розрахунків за період : січень 2020р , супровідний лист№ 767-Сл-792-0320 від 13.03.2020р.; акти приймання передачі природного газу від 31 січня 2020р. та 2е) лютого 2020р.; акт звіряння взаємних розрахунків за період : січень 2020р.- лютий 2020р. від

04.03.2020р.; акти приймання передачі природною газу за січень-лютий 2020р. АТ «Івано-

Франківськгаз»

В супровідних листах позивач просив підписати та повернути у 5-ти денний термін

по одному екземпляру актів приймання передачі природного газу за січень та лютий 2020р. та акт звірки розрахунків за січень-лютий 2020р,

Однак, акти не були підписані та не були повернуті позивачу.Обсяги використання газу, про які вказано в актах споживачем не оспорювалися.

Відповідач направив позивачу лист № 241/01-19 від 27.08.2020, у якому зазначає, що договір на постачання укладався на 2019рік, у 2020 позивач уклав договір на поставку природного газу з переможцем процедури закупівлі з ТОВ "Сервіс групп ЛТД",

Відповідач заборгованість за спожитий природний газ в повному обсязі не сплатив. Сума боргу становить 53 901,15 грн.

Статтею 712 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості регулювання укладення та виконання договорів поставки, у тому числі договору поставки товару для державних потреб.

Відповідно до статті 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Як встановлено судом між сторонами виникли правовідносини з постачання природного газу згідно Договору № 4ІІВ767-883-19 від 09.10.2019.

У статті 12 Закону України "Про ринок природного газу" визначено, що постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором (ч.1). Права та обов`язки постачальників і споживачів визначаються цим Законом, Цивільним і Господарським кодексами України, правилами постачання природного газу, іншими нормативно-правовими актами, а також договором постачання природного газу (ч.3).

Згідно пункту 1 Правил постачання природного газу, які затверджені постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 №2496 та зареєстровані в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 за № 1382/27827, (надалі - Правила), Правила розроблені на виконання пункту 17 частини 3 статті 4 Закону України "Про ринок природного газу" та регулюють відносини, які виникають між постачальниками та споживачами природного газу, з урахуванням їх взаємовідносин з операторами газорозподільної системи/газотранспортної системи (далі - Оператори ГРМ/ГТС).

Дія цих Правил поширюється на постачальників, споживачів природного газу - фізичних осіб (побутових споживачів), фізичних осіб - підприємців, юридичних осіб та Операторів ГРМ/ГТС.

Пунктом 5 глави 1 розділу 1 Кодексу газотранспортної системи (надалі - Кодекс ГТС) встановлено, що інформаційна платформа - це електронна платформа у вигляді веб-додатка в мережі Інтернет, функціонування та керування якою забезпечується оператором газотранспортної системи, яка використовується для забезпечення надання послуг транспортування природного газу відповідно до вимог цього Кодексу.

За змістом пунктів 1 та 2 глави 3 розділу IV Кодексу ГТС для забезпечення електронної взаємодії та документообігу між суб`єктами ринку природного газу, у тому числі для організації замовлення та супроводження послуг транспортування природного газу в умовах добового балансування газотранспортної системи, а також між суб`єктами ринку природного газу та операторами торгових платформ оператор газотранспортної системи зобов`язаний створити та підтримувати функціонування інформаційної платформи.

Відповідно до пункту 1 глави 3 розділу IV Кодексу ГТС, з метою уніфікації та однозначної ідентифікації суб`єктів ринку природного газу та точок комерційного обліку, розміщених на об`єктах газової інфраструктури, та для забезпечення спрощення процедур зміни постачальників природного газу та електронного обміну даними між суб`єктами ринку природного газу, на національному рівні використовується система кодування, рекомендована Європейською мережею операторів газотранспортних систем (ENTSOG).

Згідно частини 3 глави 3 розділу IV Кодексу ГТС обмін даними між уповноваженими особами користувачів інформаційної платформи та інформаційною платформою (оператором газотранспортної системи) відбувається через електронну пошту та інтерфейс користувача інформаційної платформи веб-додатка. У разі якщо електронна пошта недоступна, уповноважена особа користувача платформи повинна повідомити про це оператора газотранспортної системи. З метою контролю цілісності і достовірності інформації, яка передається в електронному вигляді, а також підтвердження її авторства під час обміну інформацією оператор газотранспортної системи забезпечує використання електронного цифрового підпису.

Оператор газотранспортної системи за заявою суб`єкта ринку природного газу, що займається оптовою купівлею-продажем або постачанням газу, присвоює суб`єкту унікальний ЕІС-код.

Оператор газорозподільної системи присвоює ЕІС-коди всім споживачам, що приєднані до газорозподільної системи відповідного оператора та відповідних ЕІС-кодів їх точок комерційного обліку (за необхідності).

Як свідчать досліджені судом докази, Комунальному некомерційному підприємству Снятинської районної ради "Снятинський районний центр первинної медико-санітарної допомоги" присвоєно ЕІС - код 56XS00012MOP7008 .

Згідно пункту 2 глави 4 розділу IV Кодексу ГТС, інформація про споживачів в інформаційній платформі має містити, зокрема, ЕІС-код споживача та за наявності ЕІС-коди його точок обліку, що обумовлює відсутність в інформаційній платформі даних щодо назв споживачів, кодів ЄДР та можливості ідентифікації споживача за цими даними.

Відповідно до положень Кодексу ГТС реєстром споживачів постачальника є перелік споживачів, які в інформаційній платформі закріплені за певним постачальником у розрахунковому періоді (пункт 5 глави 1 розділу І Кодексу ГТС).

Пунктом 2 глави 5 розділу IV Кодексу ГТС передбачено, що постачальник має право визначити по споживачу в інформаційній платформі кінцеву дату постачання природного газу такому споживачу (з якої споживач буде виключений з Реєстру такого постачальника) та/або визначити періоди постачання природного газу такому споживачу.

Матеріалами справи підтверджено, що споживач - Комунальне некомерційне підприємство Снятинської районної ради "Снятинський районний центр первинної медико-санітарної допомоги" з ЕІС-кодом 56XS00012MOP7008 був закріплений з 16.10.2019 по 05.02.2020 в Реєстрі споживачів постачальника за постачальником ТОВ "Івано-Франківськгаз збут".

За приписами розділу ІІ Правил підставою для постачання природного газу споживачу є: наявність у споживача, об`єкт якого підключений до газорозподільної системи, договору розподілу природного газу, укладеного в установленому порядку між споживачем та Оператором ГРМ, та присвоєння споживачу Оператором ГРМ персонального ЕІС-коду як суб`єкту ринку природного газу; наявність у споживача, об`єкт якого підключений до газотранспортної системи, договору транспортування природного газу, укладеного в установленому порядку між споживачем та Оператором ГТС, та присвоєння споживачу Оператором ГТС персонального ЕІС-коду як суб`єкту ринку природного газу; наявність у споживача укладеного з постачальником договору постачання природного газу та дотримання його умов; включення споживача до Реєстру споживачів постачальника у відповідному розрахунковому періоді; відсутність простроченої заборгованості споживача за поставлений природний газ перед діючим постачальником (за його наявності), що має підтверджуватися письмовою довідкою діючого постачальника або складеним з ним актом звірки взаєморозрахунків.

Згідно пункту 4 глави І розділу І Кодексу ГТС, затвердженого Постановою НКРЕКП №2493 від 30.09.2015 інформаційна платформа - електронна платформа у вигляді веб-додатка в мережі Інтернет, функціонування та керування якою забезпечується оператором газотранспортної системи, яка використовується для забезпечення надання послуг транспортування природного газу відповідно до вимог цього Кодексу. За приписами пункту 1 глави 4 розділу IV Кодексу ГТС інформаційна платформа має містити такі дані, зокрема: перелік точок входу/виходу до/із газотранспортної системи; інформацію про всіх суб`єктів ринку природного газу, включаючи споживачів, яким в установленому порядку присвоєні ЕІС-коди; інформацію про постачальника "останньої надії"; інформацію про постачальників із спеціальними обов`язками; інформацію про Реєстри споживачів постачальників.

Інформація про споживачів в інформаційній платформі має містити щонайменше:

ЕІС-код споживача та за наявності ЕІС-коди його точок обліку; EIC-код фізичної точки виходу з газотранспортної системи; дані закріплених за споживачем діючих постачальників та визначені ними періоди постачання; дані щодо зміни постачальників із початку функціонування інформаційної платформи; інформацію про прогнози споживання природного газу на кожну газову добу (D) для споживачів, по яких відбір/споживання не вимірюється щодобово; інформацію про попередні обсяги споживання кожної газової доби (D); інформацію про фактичне добове споживання; інформацію про фактичне споживання кожного газового місяця (М); дані періодів відсутності у споживача закріпленого постачальника (за їх наявності) з початку функціонування інформаційної платформи; дані періодів обмеження (припинення) газопостачання споживачу (якщо такі дані вносились по споживачу) з початку функціонування інформаційної платформи; період вимірювання (відбір/споживання, що вимірюється щодобово, або відбір/ споживання, що не вимірюється щодобово); належність споживача до категорії споживачів, постачання яким може здійснюватися в рамках спеціальних обов`язків, які в установленому порядку покладені рішенням Кабінету Міністрів України на підставі статті 11 Закону України "Про ринок природного газу"; строк надання повідомлення споживачу про припинення газопостачання відповідно до чинного законодавства (не менше ніж за три доби до дати, на яку воно заплановано, для споживачів та не менше ніж за п`ять діб для підприємств металургійної та хімічної промисловості).

З наведених положень законодавства слід дійти висновку, що постачання природного газу здійснюється виключно через та за допомогою Інформаційної платформи Оператора ГТС.

Інформаційна платформа є доступною для постачальника природного газу та містить, зокрема, інформацію про період закріплення в Реєстрі постачальника того чи іншого споживача, а також про фактичне добове споживання природного газу та інформацію про фактичне споживання кожного газового місяця.

Разом з цим, за правилами пункту 1 глави 1 Розділу ІХ Кодексу газорозподільних систем (надалі - Кодекс ГРМ) комерційний облік природного газу в газорозподільній системі організовується та здійснюється з метою визначення повної та достовірної інформації про об`єми (обсяги) природного газу, які надійшли до ГРМ від суміжних суб`єктів ринку природного газу (ГДП, ВБГ, Оператора ГТС), та об`єми (обсяги) природного газу, які розподілені (передані) з ГРМ підключеним до неї споживачам і суміжним Операторам ГРМ, та подальшого використання інформації у взаємовідносинах між суб`єктами ринку природного газу, у тому числі для взаєморозрахунків між ними.

За приписами пункту 6 глави 3 розділу ІХ Кодексу ГРМ визначені Оператором ГРМ в акті приймання-передачі природного газу фактичні об`єм та обсяг розподілу та споживання природного газу по об`єкту споживача за підсумками розрахункового періоду (календарного місяця) передаються Оператору ГТС у встановленому Кодексом ГТС порядку для проведення ним остаточної алокації по постачальнику споживача і є підставою для їх використання у взаємовідносинах між суб`єктами ринку природного газу, у тому числі для взаєморозрахунків між споживачем та його постачальником.

Відповідно до пункту 5 глави 1 Розділу І Кодексу ГТС, алокація - це обсяг природного газу, віднесений оператором газотранспортної системи в точках входу/виходу до/з газотранспортної системи по замовниках послуг транспортування (у тому числі в розрізі їх контрагентів (споживачів)) з метою визначення за певний період обсягів небалансу таких замовників. За приписами пункту 3 глави 1 Розділу ХІІ Кодексу ГТС алокація природного газу по кожному замовнику послуг транспортування природного газу, поданих (отриманих) ним у точці входу та відібраних (переданих) у точці виходу за певний період, визначається оператором газотранспортної системи та доводиться ним до відома замовника послуг транспортування природного газу у порядку, визначеному цим Кодексом. У точках виходу до газорозподільної системи з метою проведення остаточної алокації щодобових відборів/споживання, що не вимірюються щодобово, оператор газорозподільної системи до 08 числа газового місяця (М+1) надає оператору газотранспортної системи інформацію про фактичний місячний відбір/споживання природного газу окремо по кожному споживачу, відбір/споживання якого не вимірюється щодобово. У випадку якщо комерційний вузол обліку обладнаний обчислювачем (коректором) з можливістю встановити за результатами місяця фактичне щодобове споживання природного газу, така інформація додатково надається в розрізі газових днів газового місяця (М) (пункт 2 глави 7 розділу ХІІ Кодексу ГТС). За вимогами пункту 2 глави 7 розділу ХІІ Кодексу ГТС у точках виходу до газорозподільної системи оператор газотранспортної системи здійснює остаточну алокацію щодобових відборів замовника послуг транспортування природного газу з урахуванням інформації про прогнозовані та фактичні обсяги споживання по кожному окремому споживачу замовника послуг транспортування природного газу з урахуванням вимог цієї глави.

Судом встановлено, що факт постачання позивачем природного газу в період з 01.01.2020 по 29.02.2020 на об`єкти відповідача підтверджується даними Інформаційної платформи SAP Оператора газотранспортної системи з відомостями остаточної алокації відборів споживача за ЕІС-кодом 56XS00012MOP7008 за січень 2020 обсяг 5561,6 м.куб., за лютий 2020 1020,84м.куб.

Суд приймає до уваги, що відповідачем жодним чином не спростовує дані Оператора ГРМ та не заперечує достовірність інформаційних показників Оператора ГТС (ТОВ "Оператор газотранспортної системи України"), якими підтверджується факт поставки позивачем природного газу відповідачу у спірний період та у визначеному обємі.

Відповідно до частини 2 статті 13 Закону України "Про ринок природного газу" споживач зобов`язаний, зокрема, забезпечувати своєчасну та повну оплату вартості природного газу згідно з умовами договорів та не допускати несанкціонованого відбору природного газу.

Статтею 714 Цивільного кодексу України визначено, що за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами.

Пунктом 2 розділу 2 Правил постачання природного газу передбачено, що постачання природного газу споживачу здійснюється за договором постачання природного газу, який укладається відповідно до вимог цього розділу, за яким постачальник зобов`язаний поставити споживачу природний газ у необхідних для споживача об`ємах (обсягах), а споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені договором.

Договір постачання природного газу укладається на весь очікуваний обсяг споживання природного газу в розрахунковому періоді, необхідний споживачу, або по його точці комерційного обліку, якій присвоєно окремий EIC-код.

Правилами постачання природного газу передбачений порядок та право постачальник на ініціювання виключення споживача із Реєстру споживачів постачальника своєчасно (одночасно з наданням повідомлення Оператору ГТС відповідно до вимог Кодексу газотранспортної системи), повідомляти споживача про вчинення таких дій, а також укладати договір припинення (обмеження) постачання природного газу з Оператором ГРМ, у газорозподільній зоні якого розташований споживач такого постачальника.

З урахуванням системного аналізу викладених положень законодавства, суд зазначає, що закінчення дії договору постачання природного газу не є підставою для автоматичного виключення споживача з Реєстру споживачів постачальника, а також не свідчить про припинення можливості доступу споживача до точок входу/виходу з газорозподільної системи оператора, відтак, зазначені обставини не свідчать про відсутність у відповідача можливості самостійного споживання природного газу поза межами дїї укладеного між сторонами договору.

За умовами укладеного між сторонами Договору, а саме пункту 4.2 передбачено, що споживач зобов`язаний провести повний розрахунок із постачальником до 25 числа місяця, що передує місяцю поставки.

Суд зазначає, що на позивача покладено обов`язок постачати природний газ до 31.12.2019, в той час як відповідач мав можливість здійснювати самостійний відбір природного газу з точки виходу з газорозподільної системи оператора та був зобов`язаний провести повний розрахунок із постачальником за природний газ, спожитий споживачем, і дія цього договору між сторонами передбачена до повного розрахунку.

Суд зазначає про те, що до моменту укладення споживачем договору постачання природного газу з іншим постачальником, чинний постачальник (позивач) не має права припинити або обмежити постачання природного газу на об`єкт цього споживача. І з метою забезпечення безперебійного постачання природного газу, чинний постачальник здійснює постачання природного газу споживачу до дня початку постачання природного газу новим постачальником.

Зазначений висновок логічно пов`язаний з тим, що кінцевим строком дії договору визначено період часу, який припадає на опалювальний сезон, а тому, як постачальник (позивач), так і споживач (відповідач) не можуть довільно припинити договірні зобов`язання та автоматично припинити постачання природного газу тільки лише з настанням певної конкретної дати, наприклад 31.12.2019, і за умовами договору момент припинення договірних відносин нерозривно пов`язаний з сукупністю й інших обставин, в тому числі закріплено обов`язковість вибору споживачем нового постачальника та укладення з ним договірних правовідносин.

Як вже зазначалось вище, Договір на постачання природного газу №4ІІВ767-883-19 від 09.10.2019 укладений між сторонами до 31.12.2019.

В той же час, оскільки матеріалами справи підтверджується фактичне споживання відповідачем газу у спірний період саме через постачальника - позивача, а також враховуючи, що відповідачем не надано доказів припинення доступу до точок входу газорозподільної системи або звернення до позивача з такої ініціативою або щодо виключення його з реєстру, суд дійшов висновку про те, що відносини між сторонами були пролонговані за наслідками конклюдентних дій відповідача з реалізації свого права на отримання природного газу за договором №4ІІВ767-883-19 від 09.10.2019.

При цьому, судом враховується також й те, що в матеріалах справи відсутні докази надсилання позивачу обґрунтованої відмови відповідача від підписання актів приймання-передачі, а також відповідач не наводить аргументів та не надає доказів щодо інших обсягів споживання, самостійного обмеження (припинення) власного газоспоживання , а тому надані позивачем акти приймання-передачі, є належними та допустимими доказами у даній справі, котрі підтверджують обсяги споживання природного газу відповідачем протягом спірного періоду.

За приписами частини 1 та 2 статті 642 Цивільного кодексу України відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом.

Суд зазначає, що правовідносини між оператором ГРМ та споживачем щодо послуг із транспортування природного газу регулюються договором, що укладається відповідно до Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого Постановою НКРЕКП від 30.09.2015 року № 2500.

Укладання такого договору відповідно до вимог чинного законодавства є обов`язковою та необхідною передумовою для постачання природного газу споживачу у необхідних для нього об`ємах (обсягах).

І у випадку, якщо споживач здійснює фактичні дії щодо його виконання (зокрема, отримання природного газу), то в такому разі обставина відсутності договору у формі єдиного документа, підписаного обома сторонами, сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від обов`язку оплатити вартість послуг у повному обсязі, якщо він фактично користується цими послугами зі згоди виконавця послуг.

У відповідності до вимог статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язання є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Положеннями частини 1 статті 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1 статті 692 Цивільного кодексу України встановлено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавство не встановлений інший строк оплати товару.

Отже, обов`язок покупця оплатити товар, зважаючи на приписи статті 692 Цивільного кодексу України, виникає з моменту його прийняття.

З наведених підстав слід дійти висновку, що чинним законодавством не передбачено можливості як бездоговірного, так і безоплатного постачання Оператором ГРМ і використання споживачами природного газу, натомість визначено обов`язок покупця оплатити товар з моменту його отримання.

Враховуючи вищевстановлені обставини справи в їх сукупності та норми законодавства, які підлягають застосуванню у спірних правовідносинах, суд дійшов висновку про наявність у відповідача зобов`язання з оплати вартості поставленого позивачем об`єму природного газу після закінчення строку договору, оскільки таке зобов`язання виникло безпосередньо з актів цивільного та господарського законодавства, спеціальних Правил постачання природного газу та Кодексу ГТС, а також з фактичних конклюдентних дій постачальника та споживача цих послуг.

З урахуванням вищенаведеного, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача 53901,15грн. заборгованості за поставлений природний газ за період з 01.01.2020 по 29.02.2020.

Судові витрати на підставі статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відтак, на відповідача покладається 2270,00 грн. витрат на оплату судового збору.

Враховуючи наведене та керуючись статтями 2, 13, 73, 74, 80, 129, 236, 238, 248 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив

1.Позов задовольнити повністю.

2. Cтягнути з Комунального некомерційного підприємства Снятинської районної ради "Снятинський районний центр первинної медико-санітарної допомоги" (юридична адреса: вул. Стефаника,2В , м. Снятин. Івано-Франківська обл„ 78300. код , ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Івано-Франківськгаз збут" (вул. Ленкавського, буд. 20, м. Івано-Франківськ, 76010; ідентифікаційний код 39595350) 53901,15грн. заборгованості та 2270,00грн.. судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається відповідно до п. п. 17.5 п. 17 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складений 10.06.2021.

Суддя Шкіндер П.А.