ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
"08" червня 2021 р. Справа №909/390/20
Західний апеляційний господарський суд у складі колегії:
Головуючого судді Бонк Т.Б.
Суддів Бойко С.М.
Якімець Г.Г.
секретар судового засідання Борщ І.О.,
представники учасників справи (не з`явились),
розглянувши заяву представника Переріслянської сільської ради об`єднаної територіальної громади Надвірнянського району Івано-Франківської області адвоката Святненка С.В. від 26.04.2021 (вх. суду від 26.04.2021 №01-05/1477/21)
про компенсацію судових витрат, понесених під час розгляду
апеляційної скарги Переріслянської сільської ради об`єднаної територіальної громади Надвірнянського району Івано-Франківської області від 31.08.2020 №754/03-26 (вх. № апеляційного суду 01-05/2388/20 від 02.09.2020)
на рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 03 серпня 2020 року (суддя Фанда О.М., повний текст рішення складено 12.08.2020, м. Івано-Франківськ)
у справі №909/390/20
за позовом ОСОБА_1 , м. Івано-Франківськ
до відповідача Переріслянської сільської ради об`єднаної територіальної громади Надвірнянського району Івано-Франківської області, с. Перерісль, Надвірнянського району, Івано-Франківської області
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестиційні технології безпеки", м. Івано-Франківськ
про стягнення майнової шкоди у вигляді упущеної вигоди в сумі 2 261 374,00 грн.
В С Т А Н О В И В:
У травні 2020року ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду Івано-Франківської області з позовом до Переріслянської сільської ради про стягнення 2 261 374,00 грн майнової шкоди у вигляді упущеної вигоди.

Ухвалою від 18.05.2020 Господарський суд Івано-Франківської області відкрив провадження у справі №909/390/20 за вказаним позовом ОСОБА_1 до Переріслянської сільської ради.
Під час розгляду справи місцевим судом 18.06.2020 представник відповідача адвокат Святненко С. подав попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат, які відповідач очікує понести у зв`язку з розглядом даної справи в сумі 45 227,50грн за надання правничої допомоги АО «Правниче бюро» (том 1,а.с. 114).
Рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 03.08.2020 у справі №909/390/20 позов задоволено. Присуджено до стягнення з відповідача на користь позивача 2 261 374,00грн майнової шкоди у вигляді упущеної вигоди, 30 000,00грн витрат по проведенню експертизи у сфері інтелектуальної власності. Присуджено до стягнення з відповідача в дохід Державного бюджету України 33 920,61грн судового збору.
Постановою Західного апеляційного господарського суду від 20.04.2021 у справі № 909/390/20 апеляційну скаргу Переріслянської сільської ради об`єднаної територіальної громади Надвірнянського району Івано-Франківської області задоволено частково. Рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 03.08.2020 у справі №909/390/20 скасовано, провадження у справі №909/390/20 закрито на підставі п. 1 ч. 1 ст. 231 ГПК України.
При прийнятті вказаної постанови апеляційний суд дійшов висновку, що спір у даній справі за суб`єктивним складом сторін підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства, оскільки позивач звернувся з позовом у даній справі як фізична особа-творець об`єкта інтелектуальної власності щодо захисту своїх прав інтелектуальної власності.
26.04.2021 на адресу апеляційного суду від представника відповідача адвоката Святненка С.В. надійшла заява, в якій він просить вирішити питання про компенсацію судових витрат, пов`язаних з розглядом даної справи, та стягнути з позивача на користь відповідача 50 880,92грн судового збору, сплаченого за подання апеляційної скарги, та 45 227, 50грн витрат за надання правової допомоги.
До вказаної заяви представник відповідача додав:
-договір про надання правничої допомоги №2705/10/132 від 15.06.2020, укладений АО «Правниче бюро» та Переріслянською сільською радою (клієнтом), за умовами якого адвокатське об`єднання на підставі звернення клієнта приймає на себе зобов`язання з надання правничої допомоги по справі №909/390/20 Господарського суду Івано-Франківської області за позовною заявою ОСОБА_1 .
Відповідно до п.4.2 договору за надання послуг клієнт сплачує винагороду у фіксованому розмірі 45 227,50грн, що становить 20% від ціни позову.
-додаткову угоду №1 до договору про надання правничої допомоги №2705/10/132 від 15.06.2021, якою сторони продовжили дію договору до 31.12.2021 та внесли зміни до п.4.2 договору, згідно з яким за надання послуг клієнт сплачує винагороду у фіксованому розмірі 45 227,50грн, з яких 20 000,00грн клієнт сплачує у 2020році та 25 227,50грн сплачує у 2021році;
- підписані АО «Правниче бюро» та Переріслянською сільською радою акти виконаних робіт №1від 15.06.2020 на суму 10 000,00грн, №2від 23.10.2020 на суму 10 000,00грн; від 23.04.2021 на суму 25 227,50грн;
-платіжне доручення №185 від 16.06.2020, згідно з яким Переріслянська сільська рада перерахувала АО «Правниче бюро» 10 000,00грн з призначенням платежу «оплата за юридичні послуги, акт вик. Робіт №1 від 15.06.2020»; платіжне доручення №352 від 23.10.2020, згідно з яким Переріслянська сільська рада перерахувала АО «Правниче бюро» 10 000,00грн з призначенням платежу «оплата за юридичні послуги, акт вик. Робіт №2 від 23.10.2020»; платіжне доручення №105 від 26.04.2021, згідно з яким Переріслянська сільська рада перерахувала АО «Правниче бюро» 25 227,50грн з призначенням платежу «оплата за юридичні послуги, акт вик. Робіт №3 від 23.04.2021».
Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 12.05.2021 призначено судове засідання з розгляду вказаної заяви представника відповідача на 08.06.2021.
07.06.2021 надійшов відзив позивача на заяву відповідача про розподіл судових витрат, в якому він просить відмовити у відшкодуванні позивачем понесених відповідачем судових витрат. Відповідач вказує, зокрема, що відповідно до ст. 7 ЗУ «Про судовий збір» у випадку закриття провадження у справі сума сплаченого судового збору повертається, а не стягується з іншої сторони. Зазначає, також що провадження у даній справі закрите на підставі п. 1 ч. 1 ст. 231 ГПК України, оскільки спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства, що є об`єктивною обставиною, прийнятою без вказівки на неї жодною зі сторін.
У судове засідання 08.06.2021 учасники справи не забезпечили явки своїх представників.
08.06.2021 представник відповідача подав клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з його участю у іншому судовому засіданні Івано-Франківського апеляційного суду.
Розглянувши вказане клопотання, колегія суддів відхиляє його, оскільки надання адвокатом переваги одному судовому засіданню над іншим не можна вважати поважною причиною неможливості його явки в судове засідання. Крім того, апеляційний суд не визнав обов`язковою явку представників сторін в судове засідання і його нез`явлення не унеможливлює розгляду справи.
Розглянувши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку про відмову у задоволенні заяви представника відповідача адвоката Святненка С.В. про компенсацію судових витрат з огляду на наступне.
Відповідно до статті 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Частиною третьою вказаної статті передбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Частиною 1 статті 126 ГПК України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За змістом частини четвертої статті 129 ГПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову на відповідача; 2) у разі відмови в позові на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
У даній справі провадження було закрито на підставі п.1 ч.1 ст. 231 ГПК України у зв`язку з тим, що спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства.
Статтею 130 ГПК України встановлені спеціальні правила, які стосуються окремих випадків розподілу судових витрат.
Відповідно до положень частини п`ятої та шостої статті 130 Господарського процесуального кодексу України у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача. У випадках, встановлених частинами третьою - п`ятою цієї статті, суд може вирішити питання про розподіл судових витрат протягом п`ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду, рішення про задоволення позову у зв`язку з його визнанням, за умови дотримання відповідною стороною вимог частини восьмої статті 129 цього Кодексу.
Отже, відповідно до приписів частини п`ятої статті 130 Господарського процесуального кодексу України для стягнення компенсації здійснених відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи, відповідачу необхідно довести, а суду - встановити і зазначити про це в судовому рішенні, які саме необґрунтовані дії позивача були ним здійснені у ході розгляду справи, та в чому вони виражені, зокрема: чи діяв позивач недобросовісно, пред`явивши позов; чи систематично протидіяв правильному вирішенню спору; чи недобросовісний позивач мав на меті протиправну мету - ущемлення прав та інтересів відповідача; чи були дії позивача умисні та який ступінь його вини й чим це підтверджується.
Сукупний аналіз норм процесуального кодексу, якими врегульовано питання розподілу судових витрат, статей 129 -130 Господарського процесуального кодексу України дає підстави для висновку, що у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду суд зобов`язаний виходити з положень частини 5 статті 130 Господарського процесуального кодексу України.
У разі закриття провадження у справі відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача. Отже відповідач повинен обґрунтовано заявити про наявність витрат, які виникли у зв`язку із поданням позову до нього і у подальшому з закриттям провадження у справі. Тобто, стягнення з позивача компенсації понесених відповідачем витрат, зокрема витрат на правничу допомогу, у разі закриття провадження у справі можливе лише у випадку встановлення необґрунтованості дій позивача.
Однак, звертаючись із заявою про компенсацію витрат, пов`язаних з розглядом справи, відповідач наведеного не врахував, будь-яких доводів на підтвердження необґрунтованості дій позивача не навів, відповідних доказів на їх підтвердження не надав.
При цьому колегія суддів враховує висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постанові від 18 грудня 2019 року у справі № 640/1029/18, згідно з якими сам по собі факт закриття провадження у справі не підтверджує ні відсутність спору позивача з відповідачем, ні відсутність предмета спору, ні свідоме порушення позивачем правил суб`єктної юрисдикції та не свідчить про наявність безумовних підстав для компенсації судових витрат відповідачу.
Аналогічна правова позиція Великої Палати Верховного Суду викладена в ухвалах від 07.07.2020 у справі №906/961/17 та від 08.07.2020 у справі №810/3711/18.
З урахуванням наведеного, а також те, що, закриваючи провадження в цій справі, колегія суддів апеляційного суду не встановлювала факт зловживання позивачем його процесуальними правами, апеляційний суд дійшов висновку про відсутність підстав для покладення на позивача понесених відповідачем витрат на правову допомогу.
Щодо заявленої представником відповідача вимоги про відшкодування за рахунок позивача сплаченого ним 50 880,92грн судового збору за подання апеляційної скарги, колегія суддів зазначає про відсутність підстав для стягнення такого за рахунок позивача у зв`язку з закриттям провадження даній справі. Разом з тим, відповідно до пункту 5 частини першої статті 7 Закону України від 8 липня 2011 року № 3674-VІ Про судовий збір у разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях, сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду.
Отже, відповідач не позбавлений права звернутись до суду з відповідним клопотанням про повернення сплаченого ним судового збору за подання апеляційної скарги на підставі зазначеного п. 5 ч. 1 ст. 7 ЗУ «Про судовий збір».
На підставі викладеного, керуючись статтями 123, 129, 130 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд
УХВАЛИВ :
1. У задоволенні заяви представника Переріслянської сільської ради об`єднаної територіальної громади Надвірнянського району Івано-Франківської області адвоката Святненка С.В. від 26.04.2021 (вх. суду від 26.04.2021 №01-05/1477/21) про компенсацію судових витрат, понесених під час розгляду справи відмовити.
2. Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку у строки та в порядку, визначені статтями 286-291 ГПК України.
Головуючий (суддя-доповідач): Т.Б. Бонк
Судді С.М.Бойко
Г.Г. Якімець