ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

про відмову у відкритті апеляційного провадження

10 червня 2021 року м. ОдесаСправа № 923/291/19
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі:

головуючого судді Савицького Я.Ф.,

суддів Головея В.М.,

Разюк Г.П.,

перевіривши апеляційну скаргу та клопотання про поновлення строку на її подання, розглянувши клопотання про відстрочення сплати судового збору Фізичної особи-підприємця Лошкарьова Федіра Анатолійовича

на рішення Господарського суду Херсонської області

від 20 травня 2019 року (повний текст складено 20.05.2019р.)

по справі № 923/291/19

за позовом Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПРИВАТБАНК»

до відповідачів:

1.Адвокатського об`єднання «МІМІР»

2. Фізичної особи-підприємця Лошкарьова Федіра Анатолійовича

про солідарне стягнення 70 547,85грн., -

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Господарського суду Херсонської області від 20.05.2019р. по справі №923/291/19 (суддя Гридасов Ю.В.) позовні вимоги Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПРИВАТБАНК» до Адвокатського об`єднання «МІМІР» та Фізичної особи-підприємця Лошкарьова Федіра Анатолійовича задоволено у повному обсязі.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Фізична особа-підприємець Лошкарьов Федір Анатолійович звернувся до Південно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить змінити рішення Господарського суду Херсонської області від 20.05.2019р. по справі №923/291/19 та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволені позовних вимог до Лошкарьова Федіра Анатолійовича .

Разом з апеляційною скаргою Фізичною особою-підприємцем Лошкарьовим Ф.А. заявлені клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та клопотання про відстрочення сплати судового збору.

Обґрунтовуючи клопотання про відстрочення сплати судового збору апелянт зазначає, що майновий стан апелянта перешкоджає сплаті судового збору

Дослідивши клопотання апелянта про відстрочення від сплати судового збору у зв`язку з важким фінансовим становищем, судова колегія зазначає наступне.

За положеннями ч.1 ст. 8 Закону України "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Враховуючи що скаржник, згідно з положеннями частини 2 статті 8 Закону України "Про судовий збір" не підпадає під категорію осіб, яким суд, враховуючи майновий стан, може своєю ухвалою за їх клопотанням відстрочити сплату судового збору, а позов не спрямований на захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю, судова колегія доходить висновку, що підстави задоволення клопотання про відстрочення апелянту сплати судового збору слід визначати на підставі частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір».

Проте, судова колегія зауважує, що скаржником не надано жодних доказів, які б підтверджували його скрутне матеріальне становище.

За таких обставин, оскільки підстави для застосування до клопотання скаржника приписів статті 8 Закону України „Про судовий збір" відсутні, колегія суддів дійшла висновку про відмову скаржнику в задоволенні клопотання про відстрочення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

Статтею 258 Господарського процесуального кодексу України встановлено вимоги до форми і змісту апеляційної скарги.

Відповідно до п.2 ч.3 ст. 258 Господарського процесуального кодексу України до апеляційної скарги додаються докази сплати судового збору.

За вимогами п. 4 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" ставки судового збору встановлюються у таких розмірах: за подання до господарського суду апеляційної скарги на рішення суду; апеляційних скарг у справі про банкрутство; заяви про перегляд рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами - 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" ставка судового збору за подання до господарського суду позовної вимоги майнового характеру становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Приймаючи до уваги наведене, оскаржуючи рішення місцевого господарського суду у даній справі, апелянт повинен був сплатити судовий збір у розмірі 2881,50 грн. (1921 грн. х 150 %).

Дослідивши апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Лошкарьова Федіра Анатолійовича на рішення Господарського суду Херсонської області від 20.05.2019р. по справі №923/291/19, колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду зазначає, що апелянтом не надано жодних доказів сплати судового збору за подання відповідної апеляційної скарги у встановленому законодавством порядку та розмірі.

Щодо клопотання апелянта про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення, судова колегія зазначає наступне.

В обґрунтування клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження апелянт зазначає, що про існування оскаржуваного рішення він дізнався лише 28.05.2021р. після отримання рекомендованим листом 674 постанови приватного виконавця виконавчого округу Херсонської області 28.04.2021р. про відкриття виконавчого провадження.

З посиланням на ст. 256 Господарського процесуального кодексу України, апелянт вважає, що причини пропуску строку на подання апеляційної скарги є поважними та просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали суду першої інстанції.

Дослідивши клопотання апелянта про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали, судова колегія зазначає наступне.

Статтею 129 Конституції України встановлено основні засади судочинства, якими, зокрема, є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом.

Виходячи з приписів ст.ст. 55, 124 Конституції України, ст. 14 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", порядок застосування та користування встановленими правами на судовий захист, апеляційне та касаційне оскарження рішення суду регламентується відповідними процесуальними нормами, в даному випадку - нормами Господарського процесуального кодексу України.

Отже, реалізація конституційного права на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення ставиться в залежність від положень процесуального закону.

За положеннями ч. 1 ст. 119 Господарського процесуального кодексу України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Судова колегія зазначає, що поважними визнаються лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними і пов`язані з дійсними істотними труднощами для вчинення відповідних процесуальних дій.

Поновлення пропущеного процесуального строку є правом господарського суду, яке він використовує виходячи із поважності причин пропуску строку на оскарження.

Відповідно до статті 256 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження:

1) рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду;

2) ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений у разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 261 цього Кодексу.

Питання про поважність причин пропуску процесуального строку в розумінні статті 256 Господарського процесуального кодексу України вирішується судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Колегія суддів зауважує, що повний текст оскаржуваного рішення було складено 20.05.2019р., але до суду апеляційної інстанції відповідну апеляційну скаргу на вказане рішення відповідачем було подано 31.05.2021р., тобто з пропуском встановленого чинним законодавством строку.

Обґрунтовуючи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження відповідач-2 зазначає, що про наявність судового рішення у даній справі він дізнався випадково 28.05.2021р., у зв`язку з чим не міг раніше подати апеляційну скаргу.

Разом з тим, у матеріалах справи міститься рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення за штрихкодовим ідентифікатором 8628 (а.с. 53), яким відповідачу було направлено копію рішення від 20.05.2019р. у справі №923/291/19 та відповідно до якого вказане рішення отримано особисто Лошкарьовим Федіром Анатолійовичем 27.05.2019р., про що свідчить підпис останнього на вказаному поштовому повідомленні (а.с. 53 зворотн. стор.).

Таким чином, з належний та допустимий доказ свідчить, що Лошкарьов Федір Анатолійович дізнався про існування оскаржуваного рішення Господарського суду Херсонської області від 20.05.2019р. у справі №923/291/19 ще 27.05.2019р., що спростовує твердження апелянта про випадкове дізнання про існування оскаржуваного рішення лише 28.05.2021р.

При цьому, судом першої інстанції встановлено та перевірено апеляційною колегією, що згідно Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, офіційним зареєстрованим місцем знаходження Фізичної особи-підприємця Лошкарьова Федіра Анатолійовича (код РНОКПП НОМЕР_1 ) є АДРЕСА_1 .

Саме на вказану адресу відповідача і направлялась поштова кореспонденція місцевим господарським судом.

Відповідно до вимог ч. 1 та ч. 4 ст. 10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань", якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного держаного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін.

Більш того, ухвала Господарського суду Херсонської області від 16.04.2019р., якою було відкрито провадження у справі №923/291/19, також надіслана на вищевказану адресу Фізичної особи-підприємця Лошкарьова Федіра Анатолійовича та отримана останнім 26.04.2019р., що вбачається з рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення за штрихкодовим ідентифікатором 014, яке міститься у матеріалах справи. (а.с. 42).

Отже, про існування судового провадження у справі №923/291/19 за позовом Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПРИВАТБАНК» до Фізичної особи-підприємця Лошкарьова Федіра Анатолійовича останній дізнався ще 26.04.2019р.

При цьому, як вбачається з Єдиного державного реєстру судових рішень, доступ до якого є відкритим, оскаржуване рішення від 20.05.2019р. було оприлюднено 22.05.2019р., а відтак, з урахуванням вищенаведеного, вказана скаржником у апеляційній скарзі підстава для поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Херсонської області від 20.05.2019р. у справі №923/291/19, на думку судової колегії, не є поважною.

Таким чином, колегія суддів вважає безпідставними посилання апелянта як на необізнаність про розгляд даної справи взагалі, так і про наявність рішення Господарського суду Херсонської області від 20.05.2019р. у справі №923/291/19.

Тобто, враховуючи подання апеляційної скарги на вказане рішення 31.05.2021р., колегія суддів зазначає, що остання надіслана відповідачем до суду з пропуском процесуального строку, встановленого діючим законодавством на апеляційне оскарження, майже на 2 роки.

Суд зазначає, що клопотання чи заява про відновлення процесуального строку повинна містити роз`яснення причин пропуску і підстави, з яких заявник вважає ці причини поважними. В клопотанні чи заяві повинні бути докази того, що здійснити відповідні процесуальні дії у визначений строк у заявника не було можливості.

Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами у справі процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

Проаналізувавши доводи апелянта щодо поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження рішення та враховуючи вищевикладені положення законодавства, судова колегія зазначає, що апелянтом взагалі не наведено обставин, які стали підставою пропуску строку на апеляційне оскарження рішення суду.

Саме лише посилання апелянта на норми законодавства не є належним обґрунтуванням поважності причин пропуску строку.

При цьому, слід зазначити, що одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Рябих проти Росії").

Натомість подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції більше ніж через 2 роки після його прийняття за відсутності об`єктивних поважних причин пропуску встановленого законом строку, є порушенням принципу юридичної визначеності.

В обґрунтування клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження заявником не зазначено обставин, які можуть бути віднесені судом до особливих чи непереборних обставин, що зумовили значний пропуск строку встановленого на апеляційне оскарження.

Посилання апелянта на те, що про наявність оскаржуваного рішення він дізнався лише 28.05.2021р. не заслуговують на увагу, з огляду на відсутність будь-яких належних чи допустимих доказів в розумінні ст.ст.76-79 Господарського процесуального кодексу України.

Враховуючи, що Фізична особа-підприємець Лошкарьов Федір Анатолійович був повідомлений про розгляд справи судом першої інстанції, а обставини викладені в обґрунтування клопотання про поновлення процесуального строку не можуть об`єктивно свідчити про неможливість своєчасного звернення з апеляційною скаргою та залежали виключно від волевиявлення апелянта, судова колегія приходить до висновку про неповажність причин пропуску скаржником строку на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Херсонської області від 20.05.2019р. у справі №923/291/19.

З огляду на викладене, враховуючи неповажність підстав пропуску скаржником строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції, а також те, що апелянтом не наведено інших об`єктивних обставин щодо поважності причин пропуску строку на оскарження, судова колегія приходить до висновку про відмову в задоволенні клопотання про поновлення строку на подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду Херсонської області від 20.05.2019р. у справі №923/291/19.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 261 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи, що наведені апелянтом підстави пропуску строку на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Херсонської області від 20.05.2019р. по справі №923/291/19 не є поважними, колегія суддів приходить до висновку про відмову у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Фізичної особи-підприємця Лошкарьова Федіра Анатолійовича.

Відповідно до ч. 4 ст. 261 Господарського процесуального кодексу України копія ухвали про відмову у відкритті апеляційного провадження надсилається учасникам справи у порядку, визначеному статтею 242 цього Кодексу. Скаржнику надсилається копія ухвали про відмову у відкритті апеляційного провадження разом з апеляційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.

Керуючись статтями 234, 258, 260, 261 Господарського процесуального кодексу України, Південно-західний апеляційний господарський суд, -

У Х В А Л И В:

1. У задоволенні клопотань Фізичної особи-підприємця Лошкарьова Федіра Анатолійовича про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Херсонської області від 20.05.2019р. у справі №923/291/19 та про відстрочення сплати судового збору - відмовити.

2. Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Фізичної особи-підприємця Лошкарьова Федіра Анатолійовича на рішення Господарського суду Херсонської області від 20.05.2019р. по справі №923/291/19.

Додаток (на адресу скаржника): апеляційна скарга з додатками на 9 аркушах.

Ухвала набирає законної сили відповідно до вимог ст. 235 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржена до Верховного суду у 20-денний строк.

Головуючий суддя Я.Ф. Савицький

Суддя В.М. Головей

Суддя Г.П. Разюк