У Х В А Л А

07 червня 2021 року м. Чернігівсправа № 927/465/21

Господарський суд Чернігівської області у складі судді Шморгуна В.В., розглянувши матеріали справи

За позовом: Керівника Чернігівської окружної прокуратури Чернігівської області

вул. Шевченка, 1, м. Чернігів, 14000 в інтересах держави в особі

позивачів: 1. Городнянської міської ради Чернігівської області

, вул. Троїцька,13, м. Городня, Чернігівська область, 15100

2. Державної екологічної інспекції у Чернігівській області

, вул. Малясова, 12, м. Чернігів, 14017

до відповідача: Городнянського районного дочірнього агролісогосподарського спеціалізованого підприємства «Городнярайагролісгосп» Чернігівської обласної ради

, вул. Троїцька,134, м. Городня, Чернігівська область, 15100

Предмет спору: про відшкодування шкоди у розмірі 52 999,77 грн, завданої порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища

ВСТАНОВИВ:

Керівником Чернігівської окружної прокуратури в інтересах держави в особі позивачів: Городнянської міської ради Чернігівської області та Державної екологічної інспекції у Чернігівській області подано позов до Городнянського районного дочірнього агролісогосподарського спеціалізованого підприємства «Городнярайагролісгосп» Чернігівської обласної ради, у якому просить суд стягнути з відповідача шкоду у сумі 52 999,77 грн, завдану порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що в ході досудового розслідування за фактом здійснення незаконної порубки дерев було встановлено, що 01.02.2019 поблизу с. Хрипівка Городнянського району у виділі 3 кварталу 163, яке перебуває у постійному користуванні відповідача, виявлено самовільну рубку 14 дерев сосни та одного дерева акації. Зважаючи на те, що відповідачем не дотримано вимог законодавства в частині забезпечення охорони та захисту лісових насаджень, з останнього підлягає стягненню шкода, заподіяна даною незаконною вирубкою дерев в розмірі 52 999,77 грн.

Ухвалою суду від 11.05.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня отримання ухвали для подання до суду та позивачу відзиву на позов з доданими до нього документами.

Копія ухвали суду від 11.05.2021 була отримана відповідачем 14.05.2021.

Отже, останнім днем строку для подання відповідачем відзиву є 31.05.2021.

01.06.2021, до Господарського суду Чернігівської області від відповідача надійшов відзив на позовну заяву. З доказів направлення цього відзиву учасникам справи та суду вбачається, що він був направлений 31.05.2021, тобто у встановлений судом строк.

Суд прийняв до розгляду та долучив до матеріалів справи відзив на позовну заяву з доданими до нього документами, як такий, що поданий у порядку та строк, встановлені Господарським процесуальним кодексом України та судом.

У поданому відзиві відповідач також просить суд розглядати справу у відкритому судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Обґрунтовуючи клопотання про розгляд справи у відкритому судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін відповідач посилається на те, що дана справа має для відповідача винятково важливе значення; характер спірних взаємовідносин, при яких сторони одним і тим самим обставинам справи надають різне правове значення, вимагає з`ясування усіх обставин справи та перевірку їх доказами безпосередньо у судовому засіданні за участі представників обох сторін; відповідач бажає безпосередньо у судових засіданнях користуватися правами, наданими йому ст. 42 ГПК України, зокрема, ставити питання іншим учасникам справи, надавати заяви, клопотання, додаткові пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб.

Розглянувши зазначене клопотання відповідача, суд дійшов висновку про відмову у його задоволенні, з огляду на таке.

Відповідно до ч. 5-7 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін за одночасного існування таких умов: 1) предметом позову є стягнення грошової суми, розмір якої не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, прокурор у позовній заяві посилається на факт встановлений в ході досудового розслідування щодо здійснення незаконної порубки дерев (14 дерев сосни та одного дерева акації) поблизу с. Хрипівка Городнянського району у виділі 3 кварталу 163, яке перебуває у постійному користуванні відповідача. Зважаючи на те, що відповідачем не дотримано вимог законодавства в частині забезпечення охорони та захисту лісових насаджень, з останнього підлягає стягненню шкода, заподіяна даною незаконною вирубкою дерев в розмірі 52 999,77 грн.

Отже, характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі не становить особливої складності та винятково важливого значення.

Посилання відповідача на те, що характер спірних взаємовідносин, при яких сторони одним і тим самим обставинам справи надають різне правове значення, вимагає з`ясування усіх обставин справи та перевірку їх доказами безпосередньо у судовому засіданні за участі представників обох сторін судом не приймається, оскільки суд розглядає справу виключно на підставі наявних у справі доказів, на підставі яких встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини справи, аргументи та заперечення, викладені у заявах по суті, підлягають доведенню учасником судового процесу на загальних підставах (ст. 74-79 ГПК України).

У відповідності до ст. 86 ГПК України, жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Стосовно доводів відповідача про його бажання безпосередньо у судових засіданнях користуватися правами, наданими йому ст. 42 ГПК України, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1-4 ст. 90 Господарського процесуального кодексу України, учасник справи має право поставити в першій заяві по суті справи або у додатку до неї не більше десяти запитань іншому учаснику справи про обставини, що мають значення для справи. Учасник справи, якому поставлено питання іншим учасником справи, зобов`язаний надати вичерпну відповідь окремо на кожне питання по суті. Відповіді на запитання подаються до суду учасником справи фізичною особою, керівником або іншою посадовою особою юридичної особи у формі заяви свідка, у справі, що розглядається в порядку спрощеного провадження, за п`ять днів до першого судового засідання. Копія такої заяви свідка у той самий строк надсилається учаснику справи, який поставив письмові запитання. Якщо поставлене запитання пов`язане з наданням доказів, що підтверджують відповідні обставини, учасник справи разом із заявою свідка надає такі докази.

Тобто, при розгляді справи в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін, відповідач не позбавлений процесуального права поставити запитання іншим учасникам справи в порядку ст. 90 ГПК України.

Статтею 161 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що при розгляді справи судом в порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Підстави, час та черговість подання заяв по суті справи визначаються цим Кодексом або судом у передбачених цим Кодексом випадках. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Суд може дозволити учаснику справи подати додаткові пояснення щодо окремого питання, яке виникло при розгляді справи, якщо визнає це необхідним.

У відзиві відповідач викладає заперечення проти позову. Якщо відзив не містить вказівки на незгоду відповідача з будь-якою із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, відповідач позбавляється права заперечувати проти такої обставини під час розгляду справи по суті, крім випадків, якщо незгода з такою обставиною вбачається з наданих разом із відзивом доказів, що обґрунтовують його заперечення по суті позовних вимог, або відповідач доведе, що не заперечив проти будь-якої із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, з підстав, що не залежали від нього (ч. 1,4 ст. 165 ГПК України).

За змістом ч. 1, 3, 4 ст. 167 Господарського процесуального кодексу України, у запереченні відповідач викладає свої пояснення, міркування та аргументи щодо наведених позивачем у відповіді на відзив пояснень, міркувань та аргументів і мотиви їх визнання або відхилення. До заперечення застосовуються правила, встановлені частинами третьою-шостою статті 165 цього Кодексу. Заперечення подається в строк, встановлений судом. Суд має встановити такий строк подання заперечення, який дозволить іншим учасниками справи отримати заперечення завчасно до початку розгляду справи по суті.

Таким чином, з урахуванням зазначених приписів, кожен з учасників справи, в тому числі відповідач, при розгляді справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін може користуватися своїми процесуальними правами, визначеними Господарським процесуальним кодексом України та не позбавлений процесуального права викладати свої аргументи, пояснення, міркування, заперечення у письмових заявах по суті.

По суті усі заперечення відповідача зводяться до правової оцінки поведінки відповідача та оцінки наданих доказів, що безпосередньо здійснюється судом в нарадчій кімнаті під час ухвалення рішення, а не в судовому засіданні, а відповідні доводи, аргументи та заперечення у достатній мірі можуть бути викладені учасниками у письмовому виді відповідно до викладених судом вище висновків.

Приймаючи до уваги що, предметом позову є стягнення грошової суми у розмірі 52 999,77 грн, що не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання відповідача про розгляд справи у відкритому судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

При цьому суд враховує, що практика Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) з питань гарантій публічного характеру провадження у судових органах у контексті пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) свідчить про те, що публічний розгляд справи може бути виправданим не у кожному випадку (рішення від 08 грудня 1983 року у справі «Аксен проти Німеччини», заява № 8273/78; рішення від 25 квітня 2002 року «Варела Ассаліно проти Португалії», заява № 64336/01). Так, у випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права, розгляд письмових заяв, на думку ЄСПЛ, є доцільнішим, ніж усні слухання, і розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім. Заявник (в одній із зазначених справ) не надав переконливих доказів на користь того, що для забезпечення справедливого судового розгляду після обміну письмовими заявами необхідно було провести також усні слухання. Зрештою, у певних випадках влада має право брати до уваги міркування ефективності й економії. Зокрема, коли фактичні обставини не є предметом спору, а питання права не становлять особливої складності, та обставина, що відкритий розгляд не проводився, не є порушенням вимоги пункту 1 статті 6 Конвенції про проведення публічного розгляду справи.

Саме лише суб`єктивне бажання відповідача на проведення судового засідання та викладення своїх доводів або бажання поставити питання позивачу (прокурору) виключно у судовому засіданні не є достатньою та обґрунтованою підставою для відступлення від наведених вище висновків суду.

Керуючись ст. 42, 90, 161, 167, 234, 235, 247, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

Відмовити Городнянському районному дочірньому агролісогосподарському підприємству «Городнярайагролісгосп» Чернігівської обласної ради у задоволенні клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею 07.06.2021 та не підлягає оскарженню.

Веб-адреса Єдиного державного реєстру судових рішень: http://reyestr.court.gov.ua/.

Суддя В.В. Шморгун