РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

20.05.2021Справа № 910/88/21

Господарський суд міста Києва у складі судді Павленка Є.В., за участі секретаря судового засідання Єременок О.В., розглянувши за правилами загального позовного провадження матеріали справи за позовом керівника Житомирської окружної прокуратури в інтересах держави в особі виконавчого комітету Житомирської міської ради до приватного акціонерного товариства "Житомирський меблевий комбінат" про стягнення 845 123,36 грн.,

за участі представників:

прокуратури: Дергунова Д.С. за посвідченням від 1 грудня 2020 року № 058284;

позивача: не з`явився;

відповідача: Ратушинської І.О. за ордером від 7 листопада 2018 року серії АМ № 1008391;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У грудні 2020 року керівник Житомирської місцевої прокуратури Житомирської обласної прокуратури (далі - Прокурор) в інтересах держави в особі виконавчого комітету Житомирської міської ради (далі - Рада) звернувся до Господарського суду міста Києва з вказаним позовом посилаючись на те, що приватне акціонерне товариство "Житомирський меблевий комбінат" (далі - Товариство) при здійсненні реконструкції частини існуючих приміщень з добудовою зали басейнів розміром 22 х 42 м під фізкультурно-оздоровчий клуб, які розташовані за адресою: місто Житомир, вулиця Київська, будинок 77, не виконав зобов`язання щодо внесення коштів пайової участі, чим заподіяв Раді збитки у вигляді упущеної вигоди на суму 845 123,36 грн. У зв`язку з цим Прокурор просив суд стягнути з Товариства вищевказану суму.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11 січня 2021 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачеві строк для усунення її недоліків.

25 січня 2021 року від керівника Житомирської місцевої прокуратури Житомирської обласної прокуратури надішли документи для усунення недоліків позовної заяви.

У зв`язку з наведеними обставинами ухвалою Господарського суду міста Києва від 27 січня 2021 року дану позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі № 910/88/21, вирішено здійснювати її розгляд за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 25 лютого 2021 року.

15 лютого 2021 року через загальний відділ канцелярії суду надійшов відзив Товариства від 12 лютого 2021 року на позовну заяву, в якому останнє заперечило проти задоволення позовних вимог у зв`язку з тим, що відповідач відповідно до вимог чинного законодавства не залучається до сплати внесків пайової участі у розвиток інфраструктури міста Житомира, оскільки спірний об`єкт нерухомості є будівлею фізичної культури і спорту. У зв`язку з цим твердження Прокурора про ухилення Товариства від сплати вказаних коштів, на думку відповідача, є необґрунтованими, а заявлена сума упущеної вигоди в розмірі 845 123,36 грн. - безпідставною.

25 лютого 2021 року через загальний відділ канцелярії суду надійшла відповідь позивача на відзив від 24 лютого 2021 року, в якій останній навів аргументи на спростування викладених відповідачем у відзиві обставин.

У засіданні 25 лютого 2021 року судом без виходу до нарадчої кімнати було постановлено ухвалу про оголошення перерви в підготовчому засіданні до 18 березня 2021 року.

26 лютого 2021 року через загальний відділ канцелярії суду надійшла відповідь Прокурора на відзив від 22 лютого 2021 року № 0304, в якій останній навів аргументи на спростування викладених Товариством у відзиві обставин.

16 березня 2021 року до суду надійшли заперечення відповідача від 12 березня 2021 року на відповіді на відзиви.

Також 16 березня 2021 року до суду надійшли пояснення Київської міської прокуратури від 12 березня 2021 року № 15/2-5769-21 щодо позову.

17 березня 2021 року через загальний відділ канцелярії суду надійшло клопотання Київської міської прокуратури від цієї ж дати № 15/2-5769-21, в якому остання повідомила про зміну найменування органу прокуратури, що звернувся з даним позовом до суду - Житомирської місцевої прокуратури, на Житомирську окружну прокуратуру. Вказана заява прийнята судом до розгляду.

У засіданні 18 березня 2021 року суд без виходу до нарадчої кімнати постановив ухвали про продовження строку підготовчого провадження у даній справі на 30 днів та оголошення перерви у підготовчому засіданні до 15 квітня 2021 року.

У засіданні 15 квітня 2021 року суд без виходу до нарадчої кімнати постановив ухвали про відмову у задоволенні клопотань відповідача про відкладення судового засідання та повернення позовної заяви.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15 квітня 2021 року підготовче провадження у справі № 910/88/21 закрито та призначено її до судового розгляду по суті на 29 квітня 2021 року.

У судовому засіданні 29 квітня 2021 року оголошено перерву до 20 травня 2021 року.

Прокурор у судових засіданнях 29 квітня 2021 року та 20 травня 2021 року підтримав вимоги, викладені у позовній заяві й у відповіді на відзив, та наполягав на їх задоволенні.

Представник позивача у судовому засіданні 29 квітня 2021 року підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити. Про судове засідання, призначене на 20 травня 2021 року, позивач був повідомлений належним чином, проте явку своїх уповноважених представників у дане засідання не забезпечив, будь-яких заяв чи клопотань на адресу суду не направив.

Представник відповідача проти задоволення позовних вимог Прокурора заперечив з підстав, зазначених у відзиві та запереченнях на відповідь на відзив.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення Прокурора та представника відповідача, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 1311 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом. Розширене тлумачення випадків (підстав) для представництва прокурором інтересів держави в суді не відповідає принципу змагальності, який є однією із засад правосуддя (пункт 3 частини 2 статті 129 Конституції України).

Згідно з частиною 3 статті 23 Закону України "Про прокуратуру" прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, або у разі відсутності такого органу.

Наявність вказаних обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною 4 цієї статті.

Відповідно до частини 4 цієї статті Закону наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це відповідного суб`єкта владних повноважень.

Міська рада входить до органів місцевого самоврядування відповідно до статті 5 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні".

Частиною 1 статті 10 вказаного Закону встановлено, що сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Частиною 3 статті 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" (у редакції Закону, чинному на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що пайова участь у розвитку інфраструктури населеного пункту полягає у перерахуванні замовником до прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію до відповідного місцевого бюджету коштів для створення і розвитку зазначеної інфраструктури.

За змістом статті 60 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" доходи місцевого бюджету є власністю територіальної громади сіл, селищ, міст, районів у містах.

Разом із тим, компетентним органом, який має повноваження на звернення з відповідним позовом до суду, не вчинив необхідних дій для захисту інтересів відповідної територіальної громади.

26 жовтня 2020 року Рада звернулася до Житомирської місцевої прокуратури з листом від цієї ж дати № 36/5162 з клопотанням про вжиття заходів представницького характеру, передбачених статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", у зв`язку з ухиленням Товариства протягом тривалого періоду часу від виконання нормативного обов`язку щодо прийняття пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту та відсутністю в місцевому бюджеті коштів, призначених для сплати судового збору.

Прокурор листом від 23 листопада 2020 року № 32-87-8525вих-20 повідомив позивача про намір звернення до суду в інтересах держави в особі виконавчого комітету Ради.

Оскільки судом встановлено, що позивач, як орган місцевого самоврядування, протягом тривалого періоду часу не здійснював ефективних заходів, направлених на захист інтересів держави, Прокурором правомірно вжито представницькі заходи в даній справі відповідно до статті 23 Закону України "Про прокуратуру".

27 лютого 2014 року Державною архітектурно-будівельною інспекцією України Товариству було надано дозвіл № ІУ56 на виконання будівельних робіт по об`єкту: "Реконструкція з розширенням виробничих цехів по вулиці Київській, 77 в м. Житомирі під торгівельно-розважальний комплекс (реконструкція частини існуючих приміщень з добудовою зали басейнів розміром 22 х 42 м під фізкультурно-оздоровчий клуб)". Код об`єкта - 1265.2, згідно з Державним класифікатором будівель та споруд ДК 018-2000.

За змістом частин 2, 3 статті 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" (далі - Закон), яка була чинна на момент виникнення спірних правовідносин, вбачається, що замовник, який має намір щодо забудови земельної ділянки у відповідному населеному пункті, зобов`язаний взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту, що полягає у перерахуванні замовником до прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію до відповідного місцевого бюджету коштів для створення і розвитку зазначеної інфраструктури.

Частиною 1 цієї статті Закону визначено, що порядок залучення, розрахунку розміру і використання коштів пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту встановлюють органи місцевого самоврядування відповідно до цього Закону.

Величина пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту визначається у договорі, укладеному з органом місцевого самоврядування (відповідно до встановленого органом місцевого самоврядування розміру пайової участі у розвитку інфраструктури), з урахуванням загальної кошторисної вартості будівництва об`єкта, визначеної згідно з будівельними нормами, державними стандартами і правилами (частина 5 статті 40 Закону).

На виконання вищевказаної норми Закону виконавчим комітетом Ради прийнято рішення від 19 грудня 2012 року № 559, яким затверджено Порядок залучення, розрахунку розміру і використання коштів пайової участі у розвитку інфраструктури міста Житомира (далі - Порядок).

Рішенням виконавчого комітету Ради "Про внесення змін та доповнень до рішення виконавчого комітету Житомирської міської ради від 19 грудня 2012 року № 559 "Про порядок залучення, розрахунку розміру і використання коштів пайової участі у розвитку інфраструктури м. Житомира" від 31 жовтня 2014 року № 494 додатки 1-5 до вказаного рішення було викладено в новій редакції.

Відповідно до статті 73 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" акти ради, прийняті в межах наданих їм повноважень, є обов`язковими для виконання всіма розташованими на відповідні території органами виконавчої влади, об`єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами.

Згідно з пунктом 2.2 Порядку пайова участь замовників у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста є обов`язковим внеском, який замовник має сплатити до бюджету міста Житомира без урахування ПДВ.

Пунктом 4.4.4 Порядку встановлено, що замовник упродовж 10 робочих днів з дня реєстрації декларації про початок будівельних робіт або отримання дозволу на виконання будівельних робіт в інспекції ДАБК в Житомирській області звертається до управління капітального будівництва Ради із заявою про укладення договору пайової участі у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста Житомира.

Судом встановлено, що в матеріалах справи наявна належним чином засвідчена копія договору наміру щодо пайової участі замовників будівництва (реконструкції) у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста Житомира від 15 квітня 2013 року.

Проте такий договір пайової участі укладений між сторонами не був.

У той же час 20 вересня 2019 року було прийнято Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні", який набрав чинності 17 жовтня 2019 року, підпунктом 3 пункту 13 якого виключено статтю 40 Закону.

Частиною 2 розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень вказаного Закону встановлено, що протягом 2020 року замовники будівництва на земельній ділянці у населеному пункті перераховують до відповідного місцевого бюджету кошти для створення і розвитку інфраструктури населеного пункту в розмірі 4 % загальної кошторисної вартості будівництва об`єкта для нежитлових будівель та споруд (якщо менший розмір не встановлено рішенням органу місцевого самоврядування, чинним на день набрання чинності цим Законом).

Отже, попри виключення статті 40 із Закону, вказаним нормативно-правовим актом збережено на 2020 рік існування у замовників будівництва обов`язку щодо сплати коштів в рахунок такої пайової участі.

У зв`язку з прийняттям Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні" виконавчим комітетом Ради було прийнято рішення "Про пайову участь замовників будівництва" від 26 грудня 2019 року № 1481, пунктами 3, 4 якого встановлено, що з 1 січня 2020 року для проведення розрахунку та визначення розміру пайової участі замовників будівництва щодо об`єктів будівництва на території міста Житомира та села Вереси Житомирського району упродовж 2020 року підлягають застосовуванню норми частини 2 розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні". Замовники будівництва зобов`язані протягом 10 робочих днів після початку будівництва об`єкта звернутися до виконавчого комітету Ради із заявою про визначення розміру пайової участі щодо об`єкта будівництва.

Наведені правові норми свідчать про наявність, як до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні", так і після цього, впродовж 2020 року в кожної фізичної або юридичної особи, яка має намір щодо забудови території міста Житомира імперативного обов`язку прийняти пайову участь у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури вказаного населеного пункту, що передбачає собою звернення у визначений термін до виконавчих органів Ради, однак у жодному разі не пізніше дати прийняття об`єкта в експлуатацію, надання останнім документів, необхідних для розрахунку пайового внеску замовника будівництва, та сплати визначеного розміру пайової участі.

21 січня 2020 року комісією у складі представників замовника будівництва: генерального підрядника - товариства з обмеженою відповідальністю "Будгенсервіс", субпідрядників: товариства з обмеженою відповідальністю "Укрдах", товариства з обмеженою відповідальністю "Євроспецпром", товариства з обмеженою відповідальністю "Монтажна компанія "Титан", товариства з обмеженою відповідальністю "Терра Фірма Плюс", товариства з обмеженою відповідальністю "Уют Строй", головного архітектора проекту та інженера технічного нагляду, складено акт готовності до експлуатації спірного об`єкта (код об`єкта згідно з Державним класифікатором будівель та споруд ДК 018-2000 - 1265.2).

28 січня 2020 року Державною архітектурно-будівельною інспекцією України видано відповідний сертифікат № ІУ78 на цей об`єкт будівництва.

У подальшому, на підставі заяви генерального директора Товариства Бірюченка М.В. від 28 лютого 2020 року про поділ, 4 березня 2020 року державним реєстратором Високівської сільської ради Черняхівського району Житомирської області Богушем О.В. проведено державну реєстрацію права власності відповідача на фізкультурно-оздоровчий клуб, площею 4 157,3 кв.м.

24 липня 2020 року між товариством з обмеженою відповідальністю "Спорт Оренда-6" та Товариством було укладено договір оренди нерухомого майна, за умовами якого останнє передало товариству з обмеженою відповідальністю "Спорт Оренда-6" в оренду спірне приміщення.

Враховуючи зміну законодавства, позивач неодноразово звертався до відповідача з листами про сплату пайового внеску.

Крім того, 18 серпня 2020 року Рада звернулася до відповідача з листом від цієї ж дати № 24/3852, до якого долучила рахунок на сплату пайової участі замовника будівництва щодо об`єкта: "Реконструкція з розширенням виробничих цехів по вулиці Київській, 77 в м. Житомирі під торгівельно-розважальний комплекс (реконструкція частини існуючих приміщень з добудовою зали басейнів розміром 22 х 42 м під фізкультурно-оздоровчий клуб)" від 18 серпня 2020 року № 52 на суму 845 123,36 грн., що становить 4 % від загальної вартості будівництва об`єкта в розмірі 21 128 084,00 грн.

Водночас у відповідь на зазначені листи Товариство повідомило Раду про те, що вищевказаний об`єкт будівництва є закладом фізичної культури і спорту, а тому введення його в експлуатацію в силу дії пункту 2 частини 2 розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні" не є підставою для сплати коштів пайової участі.

16 вересня 2020 року Радою на адресу Товариства направлено претензію від цієї ж дати № 24/4407 про сплату до місцевого бюджету Житомирської міської об`єднаної територіальної громади коштів пайової участі замовника будівництва на розвиток інфраструктури населеного пункту.

Листом від 5 жовтня 2020 року № 1049 відповідачем у задоволенні вказаної претензії відмовлено.

Відповідно до частини 4 статті 40 Закону (у редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин) до пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту не залучаються замовники у разі будівництва, зокрема, будівель навчальних закладів, закладів культури, фізичної культури і спорту, медичного і оздоровчого призначення.

Пунктом 2 частини 2 розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні" (яким вищевказану статтю 40 виключено із Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності") також було встановлено, що пайова участь не сплачується у разі будівництва будівель навчальних закладів, закладів культури, фізичної культури і спорту, медичного і оздоровчого призначення.

За статтею 1 Закону України "Про фізичну культуру і спорт" під терміном "заклад фізичної культури і спорту" слід розуміти юридичну особу, що забезпечує розвиток фізичної культури і спорту шляхом, зокрема, надання фізкультурно-спортивних послуг. Закладами фізичної культури і спорту, зокрема, є: спортивні клуби, дитячо-юнацькі спортивні школи, спеціалізовані навчальні заклади спортивного профілю, школи вищої спортивної майстерності, центри олімпійської підготовки, центри студентського спорту вищих навчальних закладів, фізкультурно-оздоровчі заклади, центри фізичного здоров`я населення, центри фізичної культури і спорту осіб з інвалідністю.

Суб`єкти сфери фізичної культури і спорту - це фізичні або юридичні особи, які здійснюють свою діяльність з метою розвитку фізичної культури і спорту. Суб`єктами сфери фізичної культури і спорту є: фізичні особи, які займаються фізичною культурою і спортом, у тому числі спортсмени; фахівці сфери фізичної культури і спорту; заклади фізичної культури і спорту; відповідні органи влади. Фізкультурно-оздоровча діяльність це заходи, що здійснюються суб`єктами сфери фізичної культури і спорту для розвитку фізичної культури, а фізкультурно-спортивні послуги - це організація та проведення суб`єктами сфери фізичної культури і спорту фізкультурно-оздоровчої діяльності та/або фізкультурно-спортивної реабілітації осіб з інвалідністю або підготовки спортсменів до змагань з видів спорту, визнаних в Україні.

З відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, яка містить інформацію про відповідача, вбачається, що видами діяльності останнього є, зокрема, функціонування спортивних споруд; діяльність спортивних клубів; діяльність фітнес-центрів.

Отже, твердження Прокурора про те, що закладами фізичної культури і спорту можуть бути лише юридичні особи, основним напрямком діяльності яких є надання фізкультурно-оздоровчих послуг не беруться судом до уваги у зв`язку з їх необґрунтованістю.

Реконструкція частини існуючих приміщень з добудовою зали басейнів розміром 22 х 42 м під фізкультурно-оздоровчий клуб за адресою: місто Житомир, вулиця Київська, будинок 77, замовником якого є Товариство, за своїм цільовим призначенням відповідає положенням Закону України "Про фізичну культуру і спорт".

Також суд зазначає, що прийняття Державною архітектурно-будівельною інспекцією України за результатами розгляду заяви Товариства позитивного рішення, видача дозволу на виконання будівельних робіт від 27 лютого 2014 року № ІУ 56 та фіксування Державною архітектурно-будівельною інспекцією у дозвільному документі коду об`єкта - 1265.2 (басейні криті для плавання) підтверджує правильність віднесення об`єкта будівництва до виду будівель фізичної культури і спорту.

Дозвіл на виконання будівельних робіт від 27 лютого 2014 року № ІУ56 не оскаржувався у встановленому законом порядку, є чинним і не скасованим, а тому посилання позивача на те, що код об`єкта в зазначеному дозволі - невірний, є безпідставними та необґрунтованими.

Крім того, віднесення збудованого Товариством об`єкта будівництва до будівель фізичної культури і спорту підтверджується наступними документами: Містобудівними умовами і обмеженнями забудови земельної ділянки № 30/13 "Реконструкція частини власного торгівельно-розважального комплексу (друга черга, четвертий етап) під фізкультурно-оздоровчі приміщення з добудовою блоку басейну", виданими Управлінням містобудування, архітектури та дизайну міського середовища Ради 15 квітня 2013 року; експертним звітом щодо розгляду проектної документації за проектом "Реконструкція з розширенням виробничих цехів по вулиці Київській, 77 в м. Житомирі під торгівельно-розважальний комплекс (реконструкція частини існуючих приміщень з добудовою зали басейнів розміром 22 х 42 м під фізкультурно-оздоровчий клуб)", виданим 2 жовтня 2013 року філією державного підприємства "Укрдержбудекпертиза" у Житомирській області, та експертним звітом № 7-251-17-ЕП/КО щодо розгляду проектної документації за коригуванням 2к вищевказаного проекту, виданим 16 лютого 2018 року товариством з обмеженою відповідальністю "Українська будівельно-технічна експертиза"; проектом "Реконструкція з розширенням виробничих цехів по вулиці Київській, 77 в м. Житомирі під торгівельно-розважальний комплекс (реконструкція частини існуючих приміщень з добудовою зали басейнів розміром 22 х 42 м під фізкультурно-оздоровчий клуб) (коригування)", виданим приватним підприємством "Проспект проект", том 1 "Загальна пояснювальна записка"; технічним паспортом від 20 січня 2020 року на збудований Товариством фізкультурно-оздоровчий клуб.

Відповідно до проектної документації, планувань і експлікацій приміщень, які містяться в матеріалах даної справи, вказані будівельні роботи полягали в реконструкції існуючої будівлі торгівельно-розважального центру "Глобал UA" (місто Житомир, вулиця Київська, будинок 77) з добудовою басейну для облаштування культурно-оздоровчого клубу "Спорт Лайф" з окремими, незалежними і не з`єднаними з торгово-розважальним центром входами/виходами, автономними приміщеннями та комунікаціями. Тобто, Товариством фактично було створено новий об`єкт нерухомого майна - фізкультурно-оздоровчий клуб.

Вищезазначене також підтверджується висновком приватного підприємства "Бюро технічної інвентаризації та оцінки" від 27 лютого 2020 року щодо можливості поділу об`єкта нерухомого майна, яке розташоване за адресою: місто Житомир, вулиця Київська, будинок 77, шляхом виділення в окремий об`єкт фізкультурно-оздоровчого клубу літера Б8, Б14, площею 4 157,3 кв.м.

Технічний паспорт від 20 січня 2020 року на збудований Товариством фізкультурно-оздоровчий клуб містить експлікацію приміщень 1-3 поверхів фізкультурно-оздоровчого клубу, які підтверджують приналежність спірної будівлі закладу фізкультури і спорту, а не торгівельно-розважальному центру.

На підставі вищезазначених документів Товариство зареєструвало своє право власності на вказаний об`єкт.

З витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 6 березня 2020 року про реєстрацію прав власності вбачається, що збудований Товариством об`єкт нерухомого майна є фізкультурно-оздоровчим клубом.

Вказані документи спростовують твердження Прокурора про те, що цей об`єкт будівництва є торгівельно-розважальним центром, а не фізкультурно-оздоровчим закладом.

Згідно з частиною 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини 1 статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами частини 1 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Оскільки спірний об`єкт є закладом фізичної культури і спорту, що є підставою для звільнення від сплати пайової участі, і Прокурором та позивачем не доведено протилежного, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні даного позову.

Інші доводи, на які посилалося учасники судового процесу під час розгляду даної справи, залишені судом без задоволення та не прийняті до уваги як необґрунтовані та такі, що не спростовують висновків суду щодо відмови задоволенні позову.

Відповідно до статті 129 ГПК України судові витрати зі сплати судового збору залишаються за Прокурором та компенсації останньому не підлягають.

Керуючись статтями 86, 129, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Північного апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва (пункт 17.5 частини 1 Перехідних положень ГПК України) протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 7 червня 2021 року.

Суддя Є.В. Павленко