РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

10.06.2021Справа № 910/5069/21
Господарський суд міста Києва у складі судді Гулевець О.В., розглянувши матеріали господарської справи у спрощеному позовному провадженні без проведення судового засідання

за позовом Товариства з обмежено відповідальністю "ГРЕЙНСВАРД"

до Акціонерного товариства "УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ"

про стягнення 887, 77 грн.

Без повідомлення (виклику) учасників справи

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмежено відповідальністю "ГРЕЙНСВАРД" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Акціонерного товариства "УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ" про стягнення 887, 77 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом №43-41564379/2020-001 від 06.03.2020.

Ухвалою від 05.04.2021 Господарський суд міста Києва прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі №910/5069/21, постановив розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (без проведення судового засідання).

У відповідності до ч. 2 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Частинною третьою статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

11.05.2021 через відділ діловодства суду від відповідача надійшло клопотання про надання оригіналів документів по справі для огляду.

11.05.2021 через відділ діловодства суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач проти задоволення позовних вимог заперечує посилаючись на те, що під час перевезення мало місце роз`єднання вагонів, які перевозились за однією накладною і вантаж на станцію призначення прибув партіями, тому відповідно до приписів №6 статті 24 УМВС термін доставки розраховується по тій частині вантажу, яка прибула за накладною, а позивач безпідставно розраховує термін доставки за досильною відомістю.

Також відповідач повідомив, що ним було частково визнано претензію позивача на суму 726,35 грн. по накладній СМГС №23009461, та здійснено сплату боргу, що підтверджується платіжним дорученням №3591420 від 15.04.2021 у сумі 726,35 грн.

Разом з відзивом на позовну заяву від відповідача надійшла заява про поновлення строку на подання відзиву на позовну заяву.

Розглянувши заяву відповідача про визнання поважними причин пропуску подання відповіді на відзив, суд задовольняє заяву відповідача та поновлює відповідачу пропущений процесуальний строк на відзив на підставі ст. 119 ГПК України.

Згідно із частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

06.03.2020 між Акціонерним товариством "Українська залізниця" (перевізник, відповідач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ГРЕЙНСВАРД" (замвоник, позивач) укладено договір про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом № 43-41564379/2020-001 в електронній формі шляхом приєднання відповідача, що підтверджується повідомленням відповідача №43-41564379/2020-001 від 06.03.2020. Редакція умов договору надання послуг, опублікована позивачем на веб-сайті http://uz-cargo.com/ 31.05.2020, вводиться в дію 01.07.2020.

Відповідно до п. 1.1. Договору, предметом цього Договору є організація та здійснення перевезення вантажів, надання вантажного вагону для перевезення, та інших послуг, пов`язаних з організацією перевезення вантажів у внутрішньому та міжнародному сполученнях (експорт, імпорт) у власних вагонах перевізника, вагонах залізниць інших держав та/або вагонах замовника, пов`язаних з цим супутніх послу (далі - послуги) і проведення розрахунків за ці послуги.

Відповідно до п. 1.4. Договору, надання послуг за цим Договором може підтверджуватись накладною, накопичувальною карткою, зведеною відомістю, відомістю плати за користування вагонами, відомістю плати за подавання/збирання вагонів та маневрову роботу, зведеними відомостями та іншими документами.

Відповідно до п. 2.1.1. Договору, замовник зобов`язаний надавати або організовувати надання місячних замовлень на перевезення відповідно до Правил планування перевезень вантажів через автоматизовану систему планування перевезень вантажів (далі - Система планування перевезень) з проставленням ознаки, що містить умови надання послуг за наявності.

Відповідно до п. 2.3.1. - 2.3.2. Договору, перевізник зобов`язаний розглядати надані замовником місячні та додаткові замовлення на перевезення вантажів, інші замовлення (далі - замовлення на перевезення вантажів). Приймати до перевезення вантажні у вагонах (контейнерах) замовника або у власних вагонах (контейнерах) перевізника, надавати власні вагони (контейнери) перевізника для навантаження вантажів згідно із затвердженими планами і заявками замовника згідно інформації розміщеної у Системі планування перевезень, надавати додаткові послуги, пов`язані з перевезенням вантажів, перелік яких зазначається в додатках до Договору та Збірнику тарифів.

Відповідно до п. 3.1. Договору, розмір провізних платежів за перевезення вантажу у вагонах замовника та вагонах залізниць інших держав, додаткових зборів, пов`язаних з перевезенням, розраховується за ставками і тарифами, які визначаються у відповідності до умов збірника тарифів.

Відповідно до п. 12.1. Договору, договір діє з дня укладення, але не раніше дати введення в дію, що визначається перевізником в повідомленні про оприлюднення Договору здійсненого на веб-сайті та діє до його припинення. У випадку, якщо після припинення Договору замовник продовжує замовляти та отримувати послуги за Договором, Договір вважається автоматично продовженим до припинення Договору у встановленому ним порядку, окрім випадку припинення Договору перевізником з всіма замовниками одночасно.

15.10.2020 по перевізній накладній №23009461 здійснено перевезення вантажу, станція відправлення Сморгонь, Білорусь, станція призначення - Шостка Південно західної залізниці, одержувач Товариство з обмеженою відповідальністю "ГРЕЙНСВАРД".

Позивач зазначає, що вантаж доставлений відповідачем з порушенням терміну доставки, визначених в статті 24 Угоди про міжнародне залізничне вантажне сполучення (надалі - УМВС).

Позивач, посилаючись на допущене відповідачем прострочення термінів доставки вантажу, на підставі УМВС та Статуту залізниць України, нарахував до стягнення з відповідача штрафні санкції у загальному розмірі 887,77 грн.

10.11.2020 позивач надіслав на адресу відповідача претензію вих. №1011-ПР-256, в якій вимагав сплатити штраф за несвоєчасну доставку вантажу.

Відповідач направив на адресу позивача лист від 19.03.2021 вх. №ЦМЮ-15/211, в якому претензію на суму 726, 35 грн. визнав, а в іншій частині претензію залишив без задоволення.

Однак, станом на дату звернення до суду з позовом кошти у розмірі 887,77 грн сплачені не були.

Оскільки на момент звернення з позовом до суду відповідач претензії не задовольнив, позивач звернувся з даним позовом до суду та просить стягнути з відповідача штраф у розмірі 887, 77 грн.

Дослідивши наявні матеріали справи, оцінюючи надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно із п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України договір є підставою виникнення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст. 908 Цивільного кодексу України перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення. Загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

За змістом ст.909 ЦК України, ст.307 ГК України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами).

Відповідно до ч. 1 ст. 919 ЦК України, ч. 1 ст. 313 ГК України перевізник зобов`язаний доставити вантаж, пасажира, багаж, пошту до пункту призначення у строк, встановлений договором, якщо інший строк не встановлений транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них, а в разі відсутності таких строків - у розумний строк.

Згідно з приписами ст. 920 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язань, що випливають із договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами).

У ст. 26 Закону України "Про залізничний транспорт" порядок і терміни складання актів, пред`явлення і розгляду претензій та позовів визначаються Статутом залізниць України відповідно до чинного законодавства України.

У відповідності до ст. 4 Статуту залізниць України перевезення залізницями вантажів, пасажирів, багажу і вантажобагажу у міжнародному сполученні здійснюється відповідно до угод про залізничні міжнародні сполучення.

За умовами п. 1.3. договору, перевезення - послуга, в процесі надання якої перевізник зобов`язується доставити довірений замовнику вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а замовник зобов`язується оплатити послуги у передбаченому договором порядку. Перевезення оформлюється накладною, зокрема відповідно до Угоди про міжнародне залізничне вантажне сполучення (надалі - УМВС).

Як вбачається з матеріалів справи, у жовтні 2020 року відповідачем здійснено перевезення вантажу - вагони залізничні порожні у кількості 3 шт за накладною №23009461 зі станції Сморгонь (Республіка Білорусь) на станцію Шоста Південно-Західної залізниці, одержувач - Товариство з обмежено відповідальністю "ГРЕЙНСВАРД" (позивач).

Правове регулювання діяльності у сфері міжнародних залізничних перевезень здійснюється на підставі Угоди про міжнародне залізничне вантажне сполучення (далі - УМВС), яка була підписана та набрала чинності 01.11.1951, до якої Україна приєдналась 05.06.1992.

Судом встановлено, що відповідно до умов договору та накладної №23009461 мало місце міжнародне перевезення вантажу, а тому до спірних правовідносин, що виникли між сторонами у даній справі, застосовуються положення Угоди про міжнародне залізничне вантажне сполучення (надалі - УМВС).

Згідно з параграфом 3 статті 14 УМВС укладення договору перевезення підтверджується накладною.

Відповідно до параграфів 2, 3 ст. 24 УМВС строк доставки вантажу визначається, виходячи з наступних норм: - для контейнерів - 1 доба на кожні початі 150 км; - для решти відправок - 1 доба на кожні початі 200 км. Для вантажів, що потребують обмеження швидкості за своїми технічними характеристиками, негабаритних і тих, що слідують у спеціальних потягах з окремим локомотивом, строки доставки встановлюються перевізником. Для вантажів, що перевозяться в прямому міжнародному залізнично-паромному сполученні, строк доставки на водній ділянці шляху встановлює перевізник, що здійснює перевезення на даній ділянці шляху. Строк доставки вантажу збільшується на 1 добу на операції, пов`язані з відправкою вантажу. Строк доставки вантажу збільшується на 2 доби: - на кожне перевантаження вантажу в вагони другої ширини колії; - на кожну перестановку вагону, вантажу на своїх осях на візки з іншою шириною колії; - при перевезенні вантажу в прямому міжнародному залізнично-паромному сполученні.

При цьому, за змістом параграфів 5, 7 статті 24 УМВС, перебіг строку доставки вантажу починається з 00.00 годин дня, що слідує за днем укладення договору перевезення, і закінчується в момент передачі отримувачу повідомлення про прибуття вантажу, при цьому не повна доба рахується за повну добу. Строк доставки вважається виконаним, якщо вантаж прибув на станцію призначення до спливу строку доставки і перевізник повідомляє отримувача про прибуття вантажу і можливості передання вантажу у розпорядження отримувача. Порядок повідомлення отримувача визначається національним законодавством, що діє у місці видачі вантажу.

Згідно залізничної накладної № 23009461, відповідно до якої ТОВ «Белагротермінал» зі станції Сморгонь (Республіка Білорусь) відправило ТОВ "ГРЕЙНСВАРД" (позивач) на станцію Шостка Південно-Західної залізниці вантажні вагони №95135919, №95890778; дата прибуття вантажних вагонів 21.10.2020. Вагон №95914628 було дослано 27.10.2020 за досильною накладною №33687427 від 19.10.2020.

Станцію відправлення у накладній визначено Сморгонь 163301, станцію призначення Шостка 328206, відстань згідно п. 38 накладної складає 473 км., та відстань по Україні згідно п. 43 складає 254 км, загальна відстань складає 727 км.

Відповідно п. 5 УМВС, датою початку обчислення строку поставки вантажу за накладною № 23009461 є 16.10.2020.

Відповідно до п. 6 ст. 24 УМВС, у випадку розділу вантажу в дорозі строк доставки вираховується по тій частині вантажу, яка прибула за накладною.

Враховуючи параграфи 2, 3 ст. 24 Угоди про міжнародне вантажне сполучення, товар мав бути поставлений протягом 5 діб (727/200 км/добу=3,64, тобто 4 доби + 1 доба за вагонні операції).

Отже, враховуючи параграфи 2, 3, 6 статті 24 УМВС вантаж за накладною №23009461 мав бути доставлений до 20.10.2021. Порушення строків доставки по накладній №23009461 становить 1 доба.

З огляду на приписи Угоди про міжнародне вантажне сполучення, а також подані позивачем докази, оскільки товар було поставлено на станцію отримання з простроченням 1 доби, а отже відповідач прострочив свої зобов`язання з поставки вантажу.

Відповідно до параграфу 2 ст. 45 УМВС розмір неустойки за перевищення строку доставки вантажу визначається з провізної плати того перевізника, який допустив перевищення строків доставки, і величини (тривалості) перевищення строку доставки і розраховується як співвідношення перевищення строку доставки (в добах) до загального строку доставки, а саме: 6% провізної плати за перевищення строку доставки не більше 1/10 загального строку доставки; 18% провізної плати при перевищенні строку доставки більше 1/10, але не більше 3/10 загального строку доставки; 30% провізної плати при перевищенні строку доставки більше 3/10 загального строку доставки.

Враховуючи приписи п. 6 ст. 24 УМВС, за перерахунком суду розмір неустойки становить 726,35 грн (4 035,30 грн х 18%), а тому доводи позивача про наявність підстав щодо стягнення з відповідача неустойки в частині 726,35 грн є обґрунтованими та документально підтвердженими.

Як підтверджено наявним в матеріалах справи платіжним дорученням №3591420 від 15.04.2021 відповідач під час розгляду справи здійснив часткову оплату за порушення терміну доставки вантажу за відправкою від 15.10.2020 за накладною №23009461 у сумі 726,35 грн.

У відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Враховуючи те, що сума основного боргу у розмірі 726,35 грн. сплачена відповідачем після відкриття провадження у справі, суд закриває провадження у справі №910/5069/21 в частині позовних вимог про стягнення 726,35 грн., у зв`язку з відсутністю предмету спору.

Водночас, оскільки судом встановлено про не вірний розрахунок позивача неустойки за перевищення строку доставки вантажу, з огляду на положення п. 6 ст. 24 УМВС, за якими у випадку розділу вантажу в дорозі строк доставки вираховується по тій частині вантажу, яка прибула за накладною, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог в частині стягнення з відповідача неустойки у розмірі 161,42 грн.

Приписами ст. ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно із ст. ст. 78, 79 Господарського процесуального кодексу України, достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи встановлені вище судом обставини, суд закриває провадження в частині позовних вимог Товариства з обмежено відповідальністю "ГРЕЙНСВАРД до Акціонерного товариства "УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ" про стягнення 726,35 грн, в іншій частині вимог суд відмовляє.

Судовий збір за розгляд справи відповідно до ст. 129 ГПК України в частині позовних вимог про стягнення 161,42 грн покладається на позивача.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір", сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Оскільки на даний час позивачем не заявлено клопотання про повернення судового збору, то питання про повернення суми судового збору, в частині позовних вимог про стягнення 726,35 грн, на підставі п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір", наразі не вирішується судом.

Керуючись ст. ст. 73-74, 76-79, 86, 129, 233, 237-238, 242 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Закрити провадження у справі №910/5069/21 в частині позовних вимог про стягнення неустойки у розмірі 726,35 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено у порядку і строк, встановлені ст.ст. 256, 257 ГПК України.

Дата складення повного тексту рішення: 10.06.2021.

Суддя О.В. Гулевець