номер провадження справи 4/38/21
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
04.06.2021 Справа № 908/683/21
м.Запоріжжя Запорізької області
Суддя господарського суду Запорізької області Зінченко Н.Г., розглянувши матеріали заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Південьбудресурс», м. Южноукраїнськ Миколаївської області про ухвалення додаткового рішення у справі № 908/683/21
Без виклику представників сторін
Згідно Витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.03.2021 справу № 908/683/21 за вище вказаною позовною заявою розподілено судді Зінченко Н.Г.
Ухвалою господарського суду Запорізької області від 29.03.2021 після усунення недоліків позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 908/683/21 у порядку спрощеного позовного провадження, присвоєно справі номер провадження 4/38/21, вирішено здійснювати розгляд справи без повідомлення (виклику) учасників справи.
Рішенням господарського суду Запорізької області від 28.05.2021 у справі № 908/683/21 позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Південьбудресурс», м. Южноукраїнськ Миколаївської області до Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі Відокремленого підрозділу «Запорізька атомна електрична станція», м. Енергодар Запорізької області про стягнення 57557,68 грн. заборгованості за договором поставки продукції № 565(2)19УК/53-121-01-19-08799 від 27.11.2019 задоволено повністю, стягнуто з Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі Відокремленого підрозділу «Запорізька атомна електрична станція», м. Енергодар Запорізької області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Південьбудресурс», м. Южноукраїнськ Миколаївської області 50878,80 грн. основного боргу, 1934,54 грн. 3 % річних, 3126,47 грн. інфляційних втрат 2270 грн. 00 коп. судового збору.

03.06.2021 до служби діловодства господарського суду Запорізької області надійшла заява вих. № 31-05/21 від 31.05.2021 (вх. № 11504/08-08/21 від 03.06.2021) Товариства з обмеженою відповідальністю «Південьбудресурс», м. Южноукраїнськ Миколаївської області про ухвалення додаткового рішення у справі № 908/683/21 в частині розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу адвоката, відповідно до якої позивач просить суд судові витрати на професійну правову допомогу адвоката в розмірі 5000,00 грн. покласти на відповідача.

Як вбачається з поштової накладної «Укрпошта Експрест» № 973 та конверту, в якому заява вих. № 31-05/21 від 31.05.2021 (вх. № 11504/08-08/21 від 03.06.2021) Товариства з обмеженою відповідальністю «Південьбудресурс», м. Южноукраїнськ Миколаївської області про ухвалення додаткового рішення у справі № 908/683/21 і додані до неї документи надійшли до служби діловодства суду, до відділення поштового зв`язку заява надана для відправлення 31.05.2021.

Витягом з протоколу передачі справи раніше визначеному складу суду від 03.06.2021 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Південьбудресурс», м. Южноукраїнськ Миколаївської області про ухвалення додаткового рішення у справі № 908/683/21 в частині розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу адвоката розподілено судді Зінченко Н.Г.

Суд, дослідивши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Південьбудресурс», м. Южноукраїнськ Миколаївської області про ухвалення додаткового рішення у справі № 908/683/21 в частині розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу адвоката, вважає за можливе її задовольнити, у зв`язку з наступним.

Приписами пункту 3 частини 1 статті 244 ГПК України встановлено, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Частиною 2 статті 244 ГПК України передбачено, що заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

Положеннями частини 3 статті 244 ГПК України, зокрема, визначено, що додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Відповідно до статті 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до частини 1, 2 ч. 2 статті 126 ГПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 126 ГПК України).

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (п. 4 ст. 126 ГПК України).

У разі недотримання вимог частини четвертої статті 126 ГПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони щодо неспівмірності заявлених іншою стороною витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд з огляду на принципи диспозитивності та змагальності не може вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи. Вказане узгоджується з правовою позицією, викладеною у постановах об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 та від 22.11.2019 у справі № 910/906/18.

Положеннями частини 8 статті 129 ГПК України визначено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Пунктом 1 частини 1 статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено, що адвокат - це фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом.

Зі змісту ст. і ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у п. 95 рішення у справі «Баришевський проти України"» від 26.02.2015, п.,п. 34-36 рішення у справі «Гімайдуліна і інших проти України» від 10.12.2009, п. 80 рішення у справі «Двойних проти України» від 12.10.2006, п. 88 рішення у справі «Меріт проти України» від 30.03.2004 заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Судом встановлено, що позивачем дотримані вимоги частини 8 статті 129 ГПК України, а саме: - позивачем здійснено звернення до суду із заявою про розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду; - докази понесення витрат пов`язаних із розглядом справи позивачем подані в межах строку, тобто, протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

В підтвердження витрат на професійну правничу допомогу в сумі 5000,00 грн., позивачем додано до матеріалів справи копії наступних документів: договору № 04-03/21 від 04.03.2021 про надання правової допомоги, укладеного Товариством з обмеженою відповідальністю «Південьбудресурс» з Адвокатським об`єднанням «Лохматов і партнери» в особі керуючого партнера адвоката Лохматова Андрія Олександровича; додаткової угоди № 1 від 04.03.2021 до договору № 04-03/21 від 04.03.2021 про надання правової допомоги; акту № 1 від 31.05.2021 приймання-передачі наданої правової допомоги (наданих послуг) до договору № 04-03/21 від 04.03.2021 про надання правової допомоги на суму 5000,00 грн., рахунку на оплату № 29 від 31.05.2021 щодо оплати наданих правових послуг на суму 5000,00 грн. та платіжного доручення № 160 від 31.05.2021 на суму 5000,00 грн., яке свідчать про понесення позивачем витрат на правничу допомогу в розмірі 5000,00 грн.

Детальний опис робіт (наданих послуг) викладений в Акті № 1 від 31.05.2021 приймання-передачі наданої правової допомоги (наданих послуг).

За таких обставин, суд вважає понесені позивачем витрати на професійну правничу допомогу у сумі 5000,00 грн. доведеними та підтвердженими.

Доводи відповідача, приведені ними в обґрунтування заперечень проти заявленої до стягнення суми судових витрат на професійну правову допомогу, які викладені в наявному в матеріалах справи відзиві на позовну заяву, не можуть бути враховані судом при визначенні розміру витрат на правничу допомогу, оскільки не підтверджені доказами та спростовуються матеріалами справи, з яких вбачається, що представник позивача надав обумовлені Договором № 04-03/21 від 04.03.2021 про надання правової допомоги послуги. Також, суд вважає, що відповідачем не доведено неспівмірності витрат на оплату правничої допомоги адвоката наданої адвокатом у даній справі.

Оцінюючи обґрунтованість доводів відповідача щодо неспівмірності заявленої позивачем до стягнення суми судових витрат на професійну правову допомогу у даній справі предмету позову у справі № 908/683/21, з огляду на визначені нормами ГПК України та практикою ЄСПЛ критерії, суд вважає, що заявлена позивачем сума витрат на правничу допомогу є обґрунтованою, відповідає умовам договору про надання правової допомоги, реальному обсягу такої допомоги, часом, витраченим на надання таких послуг, тобто відповідає критерію реальності таких витрат.

При цьому вирішуючи питання про розподіл витрат, пов`язаних з наданням правничої допомоги адвокатом, суд враховує, що розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Суд не має право втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.

Враховуючи, що рішенням господарського суду Запорізької області від 28.05.2021 у справі № 908/683/21 позов задоволений повністю, тому витрати на професійну правничу допомогу підлягають стягненню з відповідача.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 5000,00 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст. ст. 123, 126 129, 232, 233, 235, 240, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Південьбудресурс», м. Южноукраїнськ Миколаївської області про ухвалення додаткового рішення у справі № 908/683/21 про стягнення витрат на правничу допомогу задовольнити повністю.

2. Стягнути з Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом», (01032, м. Київ, вул. Назарівська, буд. 3, ідентифікаційний код юридичної особи 24584661) в особі Відокремленого підрозділу «Запорізька атомна електрична станція», (71504, м. Енергодар Запорізької області, вул. Промислова, буд. 133, ідентифікаційний код ВП 19355964) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Південьбудресурс», (55002, Миколаївська область, м. Южноукраїнськ, вул. Енергобудівельників, буд. 15, кв. 9, ідентифікаційний код юридичної особи 40812723) 5000 (п`ять тисяч) грн. 00 коп. судових витрат на професійну правничу допомогу адвоката. Видати наказ.

Дата складання повного тексту додаткового рішення 04.06.2021.

Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Центрального апеляційного господарського суду через господарський суд Запорізької області, а у разі проголошення вступної та резолютивної частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Н. Г.Зінченко