УХВАЛА

м. Київ

07.06.2021Справа № 910/20504/16

За заявоюПриватного акціонерного товариства «ДТЕК ПЕМ - Енерговугілля»
прозвернення стягнення на грошові кошти, що належать Акціонерному товариству «Українська залізниця»
у справі№910/20504/16
за позовомПриватного акціонерного товариства «ДТЕК ПЕМ - Енерговугілля»
доДержавного підприємства «Об`єднана компанія «Укрвуглереструктуризація»
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні
позивачаДержавного підприємства «Донвуглереструктуризація»
простягнення 6 453 200,71 грн.
Суддя Босий В.П.

секретар судового засідання Єрмак Т.Ю.

Представники сторін:
від позивача:Кузьмич С.О.;
від відповідача:не з`явився;
від третьої особи:не з`явився;
від АТ «Українська залізниця»:не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Господарського суду міста Києва перебувала справа №910/20504/16 за позовом Приватного акціонерного товариства «ДТЕК ПЕМ - Енерговугілля» до Державного підприємства «Об`єднана компанія «Укрвуглереструктуризація», за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Державного підприємства «Донвуглереструктуризація», про стягнення 6 453 200,71 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 23.01.2017 позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «ДТЕК ПЕМ - Енерговугілля» задоволено повністю, стягнуто з Державного підприємства «Об`єднана компанія «Укрвуглереструктуризація» на користь Приватного акціонерного товариства «ДТЕК ПЕМ - Енерговугілля» заборгованість у розмірі 4 996 812,13 грн. 13 коп., пеню у розмірі 1 023 527,34 грн., інфляційні у розмірі 320 330,29 грн., 3% річних у розмірі 112 530,95 грн. та судовий збір у розмірі 96 798,01 грн.

09.02.2017 на виконання вказаного рішення Господарським судом міста Києва видано відповідний наказ.

27.05.2021 до Господарського суду міста Києва надійшла заява Приватного акціонерного товариства «ДТЕК ПЕМ - Енерговугілля», в якій стягувач просить суд звернути стягнення на грошові кошти Акціонерного товариства «Українська залізниця», яке має заборгованість перед Державним підприємством «Об`єднана компанія «Укрвуглереструктуризація».

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.05.2021 розгляд заяви призначено на 07.06.2021.

Представник заявника в судове засідання з`явився, надав пояснення по суті заяви, підтримав її та просив задовольнити повністю.

В судове засідання представник боржника не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, про місце і час розгляду заяви повідомлений належним чином.

Представник Акціонерного товариства «Українська залізниця», належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив.

Згідно з частинами 3 та 4 статті 336 Господарського процесуального кодексу України заява розглядається судом протягом десяти днів з дня її надходження. Суд розглядає заяву про звернення стягнення на грошові кошти, що належать особі, яка має заборгованість перед боржником, в судовому засіданні з викликом такої особи та учасників справи, проте їх неявка не перешкоджає розгляду справи за умови належного їх повідомлення про дату, час і місце розгляду справи.

Таким чином, неявка представників боржника та Акціонерного товариства «Українська залізниця» не перешкоджає розгляду заяви ПАТ «ДТЕК ПЕМ-Енерговугілля».

Розглянувши матеріали поданої заяви, заслухавши пояснення представника заявника, суд встановив наступне.

Заходами примусового виконання рішень є, зокрема, звернення стягнення на кошти, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб (пункт 1 частини першої статті 10 Закону України «Про виконавче провадження»).

Частинами першою, четвертою статті 53 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець має право звернути стягнення на майно боржника, що перебуває в інших осіб, а також на майно та кошти, що належать боржнику від інших осіб. На належні боржникові у разі передачі від інших осіб кошти, що перебувають на рахунках у банках та інших фінансових установах, стягнення звертається виконавцем на підставі ухвали суду в порядку, встановленому цим Законом.

Порядок звернення стягнення на грошові кошти, що належать іншим особам, визначено статтею 336 Господарського процесуального кодексу України.

Так, суд, що розглядав справу як суд першої інстанції, може за заявою стягувача або державного чи приватного виконавця звернути стягнення на грошові кошти, які належать особі, яка має заборгованість перед боржником, яка не оспорюється зазначеною особою або підтверджена судовим рішенням, яке набрало законної сили. Заява розглядається судом протягом десяти днів з дня її надходження. Суд розглядає заяву про звернення стягнення на грошові кошти, що належать особі, яка має заборгованість перед боржником, в судовому засіданні з викликом такої особи та учасників справи, проте їх неявка не перешкоджає розгляду справи за умови належного їх повідомлення про дату, час і місце розгляду справи. За заявою стягувача суд може накласти арешт на грошові кошти, які перебувають на рахунках (вкладах) чи на зберіганні у банках, інших фінансових установах і належать особі, яка має заборгованість перед боржником, яка не оспорюється зазначеною особою або підтверджена судовим рішенням, яке набрало законної сили. Про задоволення заяви про звернення стягнення на грошові кошти, що належать особі, яка має заборгованість перед боржником, або про відмову у її задоволенні суд постановляє ухвалу. У разі задоволення заяви судове рішення може бути виконано шляхом звернення стягнення на грошові кошти, що належать особі в межах заборгованості такої особи перед боржником. Звернення стягнення на грошові кошти, що належать особі, яка має заборгованість перед боржником, є підставою для визнання виконавчого документа, за яким боржник виступає стягувачем, таким, що не підлягає виконанню в розмірі стягнутої суми.

У постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 17.04.2020 у справі №910/5300/17 зазначено, що предметом дослідження суду, у даному випадку, буде факт наявності заборгованості, що підтверджується належними доказами, зокрема, це може бути відповідне рішення суду та факт беззаперечності заборгованості особи, якій належать кошти на які виконавець просить звернути стягнення.

Аналогічна правова позиція щодо предмета дослідження у такій категорії справ викладена також у постановах Верховного Суду від 23.07.2018 у справі №925/1048/17 та від 10.07.2019 у справі №912/2199/17.

Обгрунтовуючи заяву про звернення стягнення на грошові кошти, що належать Акціонерному товариству «Українська залізниця», ПАТ «ДТЕК ПЕМ-Енерговугілля» посилається на те, що рішеннями Господарського суду Запорізької області від 09.02.2015 у справі №908/5596/14 встановлено наявність у Державного підприємства «Донецька залізниця», якого ухвалою Господарського суду Запорізької області від 04.03.2021 замінено правонаступником - Акціонерним товариством «Українська залізниця», заборгованості перед Державним підприємством «Об`єднана компанія «Укрвуглереструктуризація».

Зокрема, заявник стверджує про те, що Акціонерне товариство «Українська залізниця» має заборгованість перед Державним підприємством «Об`єднана компанія «Укрвуглереструктуризація» за рішенням Господарського суду Запорізької області від 09.02.2015 у справі №908/5596/14 у розмірі 116 955,13 грн. - боргу та 2 399,00 грн. - судового збору.

Позивач зазначав, що з інформаційної Автоматизованої системи виконавчого провадження у Слов`янському міськрайонному ВДВС ГТУЮ у Донецькій області перебуває виконавче провадження №50774805 (дата відкриття 17.03.2016) про примусове стягнення встановленої вказаним рішенням заборгованості.

Суд відзначає, що рішенням, на яке посилається заявник, встановлено факт наявності заборгованості Державного підприємства «Донецька залізниця», якого замінено правонаступником - Акціонерним товариством «Українська залізниця», перед Державним підприємством «Об`єднана компанія «Укрвуглереструктуризація», проте наявність відкритого виконавчого провадження за наказом виданим на виконання такого рішення свідчить про здійснення виконавчих дій з примусового стягнення встановленої заборгованості.

Із змісту ст. 336 Господарського процесуального кодексу України вбачається, що для звернення стягнення на грошові кошти, що належать Акціонерному товариству «Українська залізниця», суду необхідно встановити наявність заборгованості, на яку просить звернути стягнення ПАТ «ДТЕК ПЕМ-Енерговугілля».

В той же час, жодного належного та допустимого доказу існування заборгованості у встановленій рішенням Господарського суду Запорізької області від 09.02.2015 у справі №908/5596/14 розмірах на момент звернення до суду із даною заявою не надано, а наявність виконавчого провадження за наказом, виданим на виконання такого рішення, свідчить про ймовірне стягнення встановленої заборгованості органами виконавчої служби, і задоволення заяви ПАТ «ДТЕК ПЕМ-Енерговугілля» може призвести до подвійного стягнення однієї і тієї ж самої заборгованості з Акціонерного товариства «Українська залізниця», що є недопустимим в розумінні ч. 1 ст. 61 Конституції України.

За даними Автоматизованої системи виконавчого провадження виконавче провадження №50774805 (дата відкриття 17.03.2016) відкрито, натомість жодних відомостей про розмір непогашеної заборгованості станом на момент розгляду даної заяви ПАТ «ДТЕК ПЕМ-Енерговугілля» не надано.

Більш того, лист ДП «Об`єднана компанія «Укрвуглереструктуризація» №411 від 03.06.2021 жодним чином не підтверджує існування непогашеної заборгованості Акціонерного товариства «Українська залізниця» станом на момент звернення до суду ПАТ «ДТЕК ПЕМ-Енерговугілля» із даною заявою.

Вказані обставини позбавляють суд можливості дійти беззаперечного висновку про наявність у Акціонерного товариства «Українська залізниця» заборгованості перед ДП «Об`єднана компанія «Укрвуглереструктуризація» на заявлену суму.

Відповідно до статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

Згідно з частиною 1 статті 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Статтею 79 Господарського процесуального кодексу України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Як унормовано приписами частини другої статті 42 Господарського процесуального кодексу України, учасники справи зобов`язані, зокрема: сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази.

Згідно з приписами частини першої статті 43 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Частиною 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Виходячи з аналізу зазначених норм процесуального права, обов`язок доказування тих обставин, на які посилаються учасники судового процесу, як на підставу своїх вимог або заперечень покладено на сторони. При цьому, суд позбавлений прав самостійно збирати докази, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

Гарантуючи право на справедливий судовий розгляд, стаття 6 Конвенції в той же час не встановлює жодних правил щодо допустимості доказів або їх оцінки, що є предметом регулювання в першу чергу національного законодавства та оцінки національними судами (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Трофимчук проти України», no. 4241/03 від 28.10.2010).

Отже, в даному випадку, доведення існування непогашеної Акціонерним товариством «Українська залізниця» заборгованості перед ДП «Об`єднана компанія «Укрвуглереструктуризація» процесуальним законодавством покладається саме на ПАТ «ДТЕК ПЕМ-Енерговугілля».

При цьому, як вбачається з матеріалів справи представниками заявника є адвокати, які діють, в тому числі, в порядку передбаченому Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Так, відповідно до ст. 1 вказаного закону адвокатом є фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом, адвокатська діяльність - незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту, а представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Згідно із ст. 20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» під час здійснення адвокатської діяльності адвокат має право вчиняти будь-які дії, не заборонені законом, правилами адвокатської етики та договором про надання правової допомоги, необхідні для належного виконання договору про надання правової допомоги, зокрема:

1) звертатися з адвокатськими запитами, у тому числі щодо отримання копій документів, до органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб, підприємств, установ, організацій, громадських об`єднань, а також до фізичних осіб (за згодою таких фізичних осіб);

2) представляти і захищати права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб у суді, органах державної влади та органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форми власності, громадських об`єднаннях, перед громадянами, посадовими і службовими особами, до повноважень яких належить вирішення відповідних питань в Україні та за її межами;

3) ознайомлюватися на підприємствах, в установах і організаціях з необхідними для адвокатської діяльності документами та матеріалами, крім тих, що містять інформацію з обмеженим доступом;

4) складати заяви, скарги, клопотання, інші правові документи та подавати їх у встановленому законом порядку;

5) доповідати клопотання та скарги на прийомі в посадових і службових осіб та відповідно до закону одержувати від них письмові мотивовані відповіді на ці клопотання і скарги;

6) бути присутнім під час розгляду своїх клопотань і скарг на засіданнях колегіальних органів та давати пояснення щодо суті клопотань і скарг;

7) збирати відомості про факти, що можуть бути використані як докази, в установленому законом порядку запитувати, отримувати і вилучати речі, документи, їх копії, ознайомлюватися з ними та опитувати осіб за їх згодою;

8) застосовувати технічні засоби, у тому числі для копіювання матеріалів справи, в якій адвокат здійснює захист, представництво або надає інші види правової допомоги, фіксувати процесуальні дії, в яких він бере участь, а також хід судового засідання в порядку, передбаченому законом;

9) посвідчувати копії документів у справах, які він веде, крім випадків, якщо законом установлено інший обов`язковий спосіб посвідчення копій документів;

10) одержувати письмові висновки фахівців, експертів з питань, що потребують спеціальних знань;

11) користуватися іншими правами, передбаченими цим Законом та іншими законами.

Статтею 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» передбачено, що адвокатський запит - письмове звернення адвоката до органу державної влади, органу місцевого самоврядування, їх посадових та службових осіб, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності та підпорядкування, громадських об`єднань про надання інформації, копій документів, необхідних адвокату для надання правової допомоги клієнту. Орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи, керівники підприємств, установ, організацій, громадських об`єднань, яким направлено адвокатський запит, зобов`язані не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту надати адвокату відповідну інформацію, копії документів, крім інформації з обмеженим доступом і копій документів, в яких міститься інформація з обмеженим доступом. Відмова в наданні інформації на адвокатський запит, несвоєчасне або неповне надання інформації, надання інформації, що не відповідає дійсності, тягнуть за собою відповідальність, встановлену законом, крім випадків відмови в наданні інформації з обмеженим доступом.

Тобто, заявник має право, зокрема, звернутись до органів державної виконавчої служби з відповідним адвокатським запитом про надання інформації та копій відповідних підтверджуючих документів стосовно існування непогашеної заборгованості боржника у відповідних виконавчих провадженнях.

Отже, в даному випадку, ПАТ «ДТЕК ПЕМ-Енерговугілля» не позбавлене можливості довести існування заборгованості непогашеної Акціонерним товариством «Українська залізниця» перед ДП «Об`єднана компанія «Укрвуглереструктуризація» у конкретному розмірі, а процесуальне законодавство обов`язок доведення покладає саме нього.

Таким чином, за відсутності в матеріалах справи доказів в підтвердження обставин існування непогашеної Акціонерним товариством «Українська залізниця» заборгованості перед ДП «Об`єднана компанія «Укрвуглереструктуризація», у суду відсутні правові підстави для задоволення заяви про звернення стягнення на кошти, що знаходяться у іншої особи.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні заяви ПАТ «ДТЕК ПЕМ-Енерговугілля» про звернення стягнення на грошові кошти, що належать особі, яка має заборгованість перед боржником.

На підставі викладеного та керуючись ст. 234, 336 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити в задоволенні заяву Приватного акціонерного товариства «ДТЕК ПЕМ-Енерговугілля» про звернення стягнення на грошові кошти, що належать Акціонерному товариству «Українська залізниця».

2. Дана ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та може бути оскаржена.

Повна ухвала складена: 08.06.2021.

Суддя В.П. Босий