ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" червня 2021 р. Справа № 922/1635/21

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Байбака О.І.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Комунального підприємства "Харківські теплові мережі", м. Харків
до Приватного підприємства "Віктореал", м. Харків
про стягнення 66798,46 грн.
без виклику учасників справи

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство "Харківські теплові мережі", м. Харків (адлі за текстом - позивач) звернулось до господарського суду Харківської області з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з Приватного підприємства "Віктореал", м. Харків (далі за текстом - відпоідач) 66798,46 грн, з яких:

58249,51 грн вартість спожитої теплової енергії;

2338,99 грн 3% річних;

4025,81 грн інфляційних.

Позов обґрунтовано з посиланням на неналежне виконання відповідачем умов договору про постачання теплової енергії № 2659 від 01.10.2002 щодо своєчасного та повного проведення розрахунків за спожиту теплову енергію.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 30.04.2021 відкрито провадження у справі № 922/1635/21; справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомленням (виклику) сторін, за наявними в справі матеріалами; запропоновано відповідачу подати відзив на позов в п`ятнадцятиденний строк з дня отримання даної ухвали; встановлено позивачу строк для подання відповіді на відзив протягом трьох днів з дня отримання відзиву на позов; встановити відповідачу строк для подання заперечень на відповідь протягом трьох днів з дня отримання відповіді на позов.

Згідно з вимогами ст. 120 ГПК України, суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

З метою повідомлення сторін про відкриття провадження у справі та надання останнім можливості реалізувати власні процесуальні права, судом засобами поштового зв`язку на їх юридичні адреси, зазначені у позовній заяві та в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань направлено копію вказаної ухвали від 30.04.2021.

Згідно з вимогами ст. 120 ГПК України, суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

З метою повідомлення сторін про відкриття провадження у справі та надання останнім можливості реалізувати власні процесуальні права, судом засобами поштового зв`язку на їх юридичні адреси, зазначені у позовній заяві та в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань направлено копію вказаної ухвали від 30.04.2021.

Копію зазначеної ухвали позивач отримав, про що свідчить залучене до матеріалів справи зворотне поштове повідомлення № 011567/2, згідно з яким направлялась поштова кореспонденція (а. с. 86).

Проте, надіслана на адресу відповідача копія ухвали від 30.04.2021 повернулася на адресу суду з відміткою адресат відсутній за вказаною адресою (а. с. 82-85). Відомостей про наявність у відповідача іншої адреси матеріали справи не містять.

З урахуванням викладеного, судом виконано процесуальний обов`язок щодо повідомлення відповідача, про дату, час та місце розгляду справи, а останній в розумінні вимог ст. 120 ГПК України вважається таким, що належним чином повідомлений про розгляд судом справи.

Відповідач не скористався своїм правом щодо подання відзиву на позовну заяву в порядку та строк, встановлені ухвалою господарського суду Харківської області від 30.04.2021.

Розглянувши подані на розгляд суду матеріали справи, суд визнає їх достатніми для прийняття судового рішення по суті спору.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши надані суду докази та доводи, суд встановив.

Як свідчать матеріали справи, відповідач до 11.01.2019 був власником нежитлових приміщень панапівпідвалу № 15, 18, 19 в літ. «А-5» загальною площею 16,8 кв. м., які знаходяться за адресою м. Харків, вул. Пушкінська, буд. 65, що підтверджується договором купівлі-продажу від 11.01.2019.

Крім того, на підставі договору купівлі-продажу від 16.08.2001 відповідач є власником нежитлових приміщень підвалу № XII-XVII в будівлі літ. А-5-7, площею 68,6 кв. м. за адресою м. Харків, вул. К. Маркса, 38-Ж.

01.10.2002 між позивачем, як енергопостачальною організацією, та відповідачем, як споживачем, укладено договір про постачання теплової енергії № 2659 (далі за текстом договір; а. с. 12-14), за умовами якого енергопостачальна організація бере на себе зобов`язання постачати відповідачу, як споживачеві, теплову енергію в гарячій воді в потрібних йому обсягах, а споживач оплачувати одержану теплову енергію за встановленими тарифами (цінами) в терміни, передбачені цим договором (п. 1.1 договору).

Відповідно до п. 6.2 договору розрахунковим періодом є календарний місяць, по результатам якого підписується акт (в 3-х примірниках) на відпуск-получення теплової енергії.

Згідно з п. п. 6.3-6.6 договору споживач за 10 днів до початку розрахункового періоду сплачує енергопостачальній організації попередню оплату вартості, необхідного обсягу теплової енергії, що є і заявкою на наступний розрахунковий період, з урахуванням залишкової суми (сальдо) розрахунків на початок розрахункового періоду.

Якщо споживач розраховується за показниками приладів обліку:

- при перевищенні фактичного використання теплової енергії понад заявлену та сплачену до початку розрахункового періоду, це перевищення окремо сплачується споживачем не пізніше 25-го числа поточного місяця;

- у випадку, коли фактичне використання теплової енергії нижче від заявленого та сплаченого до початку розрахункового періоду, залишок (сальдо) розрахунків визначається за фактичними показниками приладів обліку.

Споживачі, що не мають приладів обліку, кількість фактично спожитої теплової енергії визначають згідно з договірними навантаженнями з урахуванням середньомісячної фактичної температури теплоносія від теплових мереж енергопостачальної організації та кількості годин (діб) роботи теплоспоживального обладнання споживача в розрахунковому періоді. Різниця між заявленою та фактично спожитою тепловою енергією сплачується споживачем не пізніше, як в термін 5 банківських днів з часу отримання рахунку на оплату. При несплаті споживачем, за отриману теплову енергію, в указаний термін відпуск теплової енергії споживачу здійснюється на умовах товарного кредиту.

Відсоток за товарний кредит встановлюється в розмірі 1,5 облікової ставки НБУ.

Згідно з п. п. 10.1, 10.3-10.4 договору останній набуває чинності з дня його підписання та діє до 31 грудня 2002 року. Припинення дії договору не звільняє споживача від обов`язку повної оплати на умовах договору за фактично спожиту теплову енергію. Договір вважається пролонгований на кожний наступний рік, якщо за місць до закінчення строку його дії про припинення дії договору не буде письмово заявлено однією із сторін.

Згідно з додатковою угодою від 01.04.2021 до договору, об`єкти тепло споживання по договору № 9941 від 01.10.2002 (який також укладався між сторонами у даній справі) включені до договору № 2659 від 01.10.2002; нарахування заборгованості по договору № 9941 від 01.10.2002 переносяться до договору № 2659 від 01.10.2002.

Згідно з додатком № 4 від 01.04.2012 до договору № 2659 від 01.10.2002 сторонами узгоджено, що адресами об`єктів теплоспоживання відповідача є: 1) вул. Пушкінська, 65 (ПП «Віктореал» (обмін. пункт) площею 15,70 кв. м. та вул. Карла Маркса, 38Ж (Офіс) площею 67 кв. м.

Матеріали справи також свідчать про те, що в період опалювальних сезонів 2016-2017, 2017-2018, 2018-2019, 2019-2020 років, які розпочато на підставі розпоряджень Харківського міського голови № 70/1 від 13.10.2016, № 14/1 від 03.04.2017, № 68/1 від 07.10.2017, № 18/1 від 06.04.2018, № 66/1 від 09.10.2018, № 15/1 від 08.04.2019, № 44/1 від 07.10.2019, № 17/1 від 06.04.2020 позивач на підставі зазначених розпоряджень та умов укладеного з відповідачем договору здійснював постачання теплової енергії до нежитлових приміщень житлового будинку за адресою: м. Харків, вул. Пушкінська, буд. 65 (до 11.01.2019) та вул. Благовіщенська, буд. 38-Ж, про що зокрема свідчать залучені до матеріалів справи щорічні акти підключення / відключення споживача, складені протягом вказаних вище опалювальних сезонів (а. с. 51-63).

Оскільки ні приміщення відповідача, ні житлові будинки, у якому вони розташовані, не обладнані приладами обліку теплової енергії, тому розрахунок вартості спожитої відповідачем теплової енергії на потреби опалення здійснювався позивачем розрахунковим способом згідно з нормативним документом Норми та вказівки по нормуванню витрат палива та теплової енергії на опалення житлових та громадських споруд, а також на господарсько-побутові потреби в Україні КТМ 204 України 244-94.

З метою оплати наданих послуг теплопостачання позивач у період опалювальних сезонів 2016-2017, 2017-2018, 2018-2019, 2019-2020 років направляв на адресу відповідача відповідні рахунки-фактури та акти звіряння.

Проте, заборгованість за спожиту теплову енергію протягом опалювальних сезонів 2016-2017, 2017-2018, 2018-2019, 2019-2020 відповідач сплачував лише частково, в зв`язку з чим, його борг за період надання послуг становить 58249,51 грн.

З урахуванням зазначених обставин позивач звернувся до відповідача з претензією № 20/45-16 від 15.01.2020, до якої повторно додав рахунки на оплату послуг за попередні періоди, та в якій вимагав сплати існуючої на той час заборгованості у сумі 50596,20 грн, однак, зазначена претензія залишена відповідачем без задоволення.

Зазначені обставини стали підставами для звернення позивача до суду з позовом у даній справі.

Крім того, в зв`язку з прострочення відповідачем взятих на себе зобов`язань, позивач на підставі умов договору та відповідних вимог чинного законодавства нарахував до стягнення з відповідача 2338,99 грн. 3% річних та 4025,81 інфляційних за період прострочення платежів з 01.10.2017 по 01.04.2021.

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з вимогами ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно зі ст. 1 Закону України Про житлово-комунальні послуги, комунальні послуги це результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи в забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством.

За змістом ст. 20 цього ж закону, до обов`язків споживача належить, зокрема, оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до положень ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Факт неповного виконання відповідачем своїх зобов`язань щодо оплати теплової енергії за договором про постачання теплової енергії № 2659 від 01.10.2002, спожитої протягом опалювального періоду 2016 2020 років підтверджується матеріалами справи та відповідачем жодним чином не спростовується. Борг відповідача перед позивачем за спожиту теплову енергію за зазначений період часу становить 58249,51 грн. Строк оплати зазначеного боргу визначений умовами укладеного між сторонами договору та є таким, що настав. Відповідач не надав суду доказів сплати зазначеного боргу.

За таких обставин, суд приходить до висновку про задоволення позову в зазначеній частині, та стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості в зазначеній вище сумі.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Факт прострочення відповідачем виконання своїх зобов`язань з оплати отриманих послуг з розподілу природного газу підтверджується як матеріалами справи, так і самим представником відповідача.

Зазначене надає право позивача на нарахування відповідачу інфляційних та річних за таке прострочення.

Розглянувши здійснений позивачем розрахунок інфляційних та річних суд визнає його правомірність та арифметичну вірність.

За таких обставин, суд також приходить до висновку також про задоволення позову в цій частині та стягнення з відповідача на користь позивача 2338,99 грн 3% річних та 4025,81 грн. інфляційних за період прострочення кожного з щомісячних платежів з 01.10.2017 по 01.04.2021.

Крім того, з урахуванням вимог ст. ст. 123, 126, 129 ГПК України, за наслідками розгляду справи з відповідача на користь позивача також підлягає стягненню 2270,00 грн судового збору.

Керуючись ст. ст. 73-74, 76-80, 123, 126, 129, 130, 232-233, 237-238, 240-241, 247 ГПК України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Приватного підприємства "Віктореал" (адреса: 61052, м. Харків, вул. Благовіщенська, буд. 38-Ж; ) на користь Комунального підприємства "Харківські теплові мережі" (адреса: 61037, м. Харків, вул. Мефодіївська, буд. 11; ):

58249,51 грн. вартості спожитої теплової енергії;

2338,99 грн. 3% річних;

4025,81 грн. інфляційних;

2270,00 грн. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано в строки та в порядку визначеному ст. 256, 257 ГПК України з урахуванням п. 17.5 Перехідних положень ГПК України.

Суддя О.І. Байбак