РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

07.06.2021Справа № 910/4984/21

Господарський суд міста Києва у складі судді Павленка Є.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження матеріали справи за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Ніколаб" до товариства з обмеженою відповідальністю "Олві Білдінг" про стягнення 155 142,22 грн.,

без виклику представників сторін (без проведення судового засідання).

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У березні 2021 року товариство з обмеженою відповідальністю "Ніколаб" (далі - ТОВ "Ніколаб") звернулося до Господарського суду міста Києва з вказаним позовом, посилаючись на те, що на виконання укладеного між ним та товариством з обмеженою відповідальністю "Олві Білдінг" (далі - ТОВ "Олві Білдінг") договору про надання медичних послуг від 16 жовтня 2020 року № 1610-2020/1 позивач надав відповідачу передбачені цією угодою медичні послуги з проведення лабораторних досліджень біологічного матеріалу. Оскільки ТОВ "Олві Білдінг" оплату вартості наданих їй послуг не здійснило, заборгувавши таким чином ТОВ "Ніколаб" 151 941,00 грн., позивач, посилаючись на статті 6, 11, 202, 203, 207, 509, 530, 549, 625-627, 901, 903 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) та статті 173-175, 181, 193, 231 Господарського кодексу України (далі - ГК України), просив суд стягнути з відповідача вищевказану суму боргу, а також 374,92 грн. трьох процентів річних, 1 326,63 грн. інфляційних втрат та 1 499,67 грн. пені, нарахованих у зв`язку з несвоєчасним проведенням розрахунків.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 31 березня 2021 року вищенаведену позовну заяву ТОВ "Ніколаб" прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі № 910/4984/21 та вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без виклику/повідомлення представників сторін (без проведення судового засідання).

27 квітня 2021 року до суду надійшов відзив ТОВ "Олві Білдінг" від 22 квітня 2021 року на позовну заяву, в якому останнє не заперечувало щодо надання ТОВ "Ніколаб" послуг згідно з актами надання послуг від 31 жовтня 2020 року № 689 та № 690 на загальну суму 35 400,00 грн. та погодилося оплатити ці послуги. Водночас відповідач посилався на те, що позивачем не було надано послуги за актами від 30 листопада 2020 року № 923 та № 937 на загальну суму 116 541,00 грн., а також не було направлено вказані акти ТОВ "Олві Білдінг", про що свідчить відсутність підпису директора та печатки відповідача на них.

30 квітня 2021 року до суду надійшов лист ТОВ "Ніколаб" від 29 квітня 2021 року, в якому, на виконання вимог ухвали Господарського суду міста Києва від 31 березня 2021 року, останнє повідомило, що загальна сума заборгованості відповідача за невиконання грошового зобов`язання перед позивачем не змінилася і становить 155 142,22 грн.

5 травня 2021 року до суду надійшла відповідь позивача на відзив від 28 квітня 2021 року, в якій останній навів аргументи на спростування викладених відповідачем у відзиві обставин.

13 травня 2021 року до суду надійшли заперечення відповідача від 11 травня 2021 року на відповідь на відзив.

3 червня 2021 року до суду надійшли додаткові письмові пояснення позивача від 1 червня 2021 року з урахуванням заперечень відповідача.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

16 жовтня 2020 року між ТОВ "Олві Білдінг" та ТОВ "Ніколаб" був укладений договір про надання медичних послуг № 1610-2020/1, за умовами якого останнє зобов`язалося самостійно або із залученням третіх осіб надавати медичні послуги з проведення лабораторних досліджень біологічного матеріалу, переданого відповідачем, а позивач, у свою чергу, - прийняти й оплатити такі послуги в порядку і на умовах цієї угоди.

Вищезазначений договір підписаний уповноваженими представниками сторін та скріплений печатками цих суб`єктів господарювання.

Пунктом 2.1 вказаної угоди передбачено, що замовник оформлює на кожного пацієнта індивідуальне направлення на проведення лабораторних досліджень (додаток № 2 до договору), і передає його разом з біологічним матеріалом виконавцеві. В направленні зазначаються: прізвище, ім`я, по-батькові, вік та попередній діагноз пацієнта, а також перелік лабораторних досліджень, які позивач зобов`язаний виконати. Виконавець залишає за собою право не прийняти в роботу пробірки з біологічним матеріалом, якщо: на пробірках відсутнє маркування (ПІБ пацієнта); забір здійснено в пробірку з невірним наповнювачем, або в недостатній кількості (необхідний об`єм вказаний на кожній пробірці).

Результати лабораторних досліджень виконавець оформлює на своєму фірмовому бланку за підписом відповідального лікаря, скріплює печаткою та направляє їх замовнику на паперовому носії або передає по електронній пошті в строки згідно з додатком № 1 до вказаного правочину (пункт 2.4 договору).

Відповідно до пункту 3.1 цієї угоди її загальна сума складає сумарну вартість наданих медичних послуг впродовж дії договору і визначається шляхом складання сум, відображених в актах виконаних робіт (наданих послуг).

За умовами пункту 3.2 договору ціни на послуги, що надаються виконавцем, зазначаються в додатку № 1 до нього.

За змістом пункту 4.1 договору оплата послуг виконавця здійснюється в національній валюті України шляхом перерахування замовником грошових коштів на поточний рахунок виконавця протягом 10 банківських днів з моменту підписання акта виконаних робіт (наданих послуг).

Виконавець виконує дослідження згідно з умовами договору і по закінченню 5 робочих днів наступного (в якому надавалися послуги) за звітним місяцем складає і передає замовнику на електронну пошту на погодження акт звірки виконаних лабораторних досліджень. Після підтвердження акта, виконавець формує рахунки й акти виконаних робіт та передає замовнику (пункт 4.2 договору).

Згідно з пунктом 5.2 наведеної угоди замовник бере на себе зобов`язання, зокрема, прийняти від виконавця результати лабораторних досліджень і підписати акт виконаних робіт протягом 7 робочих днів з моменту його отримання. За наявності заперечень і зауважень до акта виконаних робіт, викласти їх у письмовій формі для усунення недоліків виконавцем, а також своєчасно виконувати оплату послуг виконавця.

Відповідно до пункту 8.1 цього договору останній набирає чинності з моменту підписання сторонами і діє до 31 грудня 2020 року.

Судом встановлено, що 31 жовтня 2020 року між сторонами було підписано та скріплено їх печатками акти надання послуг на загальну суму 35 400,00 грн., з яких: 10 200,00 грн. - послуги за актом від 31 жовтня 2020 року № 689; 25 200,00 грн. - послуги за актом від 31 жовтня 2020 року № 690. Факт надання позивачем послуг за вказаними актами від 31 жовтня 2020 року не заперечувався відповідачем під час розгляду даної справи.

Також з матеріалів справи вбачається, що акти надання послуг від 30 листопада 2020 року № 923 та № 937 не були підписані з боку відповідача. Натомість матеріали справи не містять жодних письмових заперечень і зауважень щодо зазначених актів надання послуг, наданих позивачем в порядку та на умовах, визначених даним договором.

Посилання відповідача на те, що ТОВ "Ніколаб" не направляло вказані акти ТОВ "Олві Білдінг" спростовуються матеріалами справи, оскільки лист позивача з актами надання послуг від 30 листопада 2020 року № 923 та № 937 та відповідними рахунками на оплату було отримано відповідачем 26 січня 2021 року, що підтверджується відомостями з офіційного сайту публічного акціонерного товариства "Укрпошта".

З урахуванням викладеного, оскільки будь-які письмові заперечення та зауваження ТОВ "Олві Білдінг" щодо зазначених актів надання послуг і докази підписання цих актів відповідачем у встановлений спірним договором строк у матеріалах справи відсутні, а також наявні докази отримання спірних актів відповідачем, вказані акти, з огляду на пункт 5.2 договору, вважаються підписаними належним чином.

У той же час всупереч умовам вищенаведеної угоди, відповідач взятий на себе обов`язок по оплаті вартості наданих йому послуг у встановлений строк не виконав, заборгувавши таким чином позивачу 151 941,00 грн.

Частинами 1 та 2 статті 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України передбачено, що однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

За умовами частини 1 статті 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Згідно з частиною 1 статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

За частиною 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до частини 1 статті 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Враховуючи те, що загальна сума основного боргу відповідача за договором про надання медичних послуг від 16 жовтня 2020 року № 1610-2020/1 у розмірі 151 941,00 грн. підтверджена належними доказами, наявними у матеріалах справи, і ТОВ "Олві Білдінг" на момент прийняття рішення не надало документи, які свідчать про погашення вказаної заборгованості перед позивачем, суд дійшов висновку про законність та обґрунтованість вимог ТОВ "Ніколаб" до відповідача про стягнення вказаної суми основного боргу, у зв`язку з чим даний позов у цій частині підлягає задоволенню.

Також у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором надання медичних послуг позивач просив суд стягнути з відповідача 1 499,67 грн. пені, нарахованої у період з 9 листопада 2020 року по 19 березня 2021 року на суму боргу в розмірі 35 400,00 грн. за актами надання послуг від 31 жовтня 2020 року № 689 та № 690 із застосуванням подвійної облікової ставки НБУ.

Відповідно до частини 1 статті 546 ЦК України виконання зобов`язання, зокрема, може забезпечуватися неустойкою.

За змістом частини 1 статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Згідно з частиною 3 вищезазначеної статті пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання (частина 1 статті 550 ЦК України).

Частиною 1 статті 552 ЦК України встановлено, що сплата (передання) неустойки не звільняє боржника від виконання свого обов`язку в натурі.

Приписами статті 230 ГК України встановлено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

У той же час суд звертає увагу на положення частини 6 статті 232 ГК України, за якими нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Преамбулою Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" передбачено, що цей Закон регулює договірні правовідносини між платниками та одержувачами грошових коштів щодо відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань. Суб`єктами зазначених правовідносин є підприємства, установи та організації незалежно від форм власності та господарювання, а також фізичні особи - суб`єкти підприємницької діяльності.

Згідно статей 1, 3 цього Закону платники грошових коштів за прострочення платежу сплачують на користь одержувачів цих коштів пеню в розмірі, що встановлюється за погодженням сторін. Зазначений розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу і не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня.

Пунктом 6.2 договору передбачено, що у разі порушень умов розділу 4.1 цієї угоди замовник зобов`язується виплатити виконавцю пеню на суму заборгованості із розрахунку облікової ставки НБУ за кожен день прострочення платежу згідно чинного законодавства України, якщо не існує інших домовленостей між сторонами.

Враховуючи передбачений пунктом 4.1 договору граничний строк здійснення остаточного розрахунку за надані відповідачу послуги, а також беручи до уваги підписання між сторонами відповідних актів надання послуг 31 жовтня 2020 року, суд дійшов висновку про те, що першим днем початку періоду прострочення відповідачем виконання взятого на себе грошового зобов`язання з оплати наданих послуг є 16 листопада 2020 року. Крім того, позивач здійснив нарахування пені із розрахунку подвійної облікової ставки НБУ, а не із розрахунку облікової ставки НБУ за кожен день прострочення платежу, як це прямо передбачено вищезазначеним пунктом договору.

Здійснивши перерахунок вказаної штрафної санкції, суд дійшов висновку про те, що обґрунтованою та арифметично вірною сумою пені, що підлягає стягненню з ТОВ "Олві Білдінг" на користь позивача, є пеня в розмірі 727,79 грн., нарахована у період з 16 листопада 2020 року по 19 березня 2021 року на суму основного боргу в розмірі 35 400,00 грн. за актами надання послуг від 31 жовтня 2020 року № 689 та № 690 із застосуванням облікової ставки НБУ.

Разом із тим, у задоволенні вимог ТОВ "Ніколаб" про стягнення з відповідача пені у розмірі 771,88 грн. слід відмовити.

Також у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем покладеного на нього обов`язку щодо своєчасної оплати вищенаведених послуг позивач також просив суд стягнути з ТОВ "Олві Білдінг" три проценти річних у розмірі 374,92 грн., нарахованих за період з 9 листопада 2020 року по 12 березня 2021 року на суму боргу в розмірі 35 400,00 грн. за актами надання послуг від 31 жовтня 2020 року № 689 та № 690, а також 1 326,63 грн. інфляційних втрат, нарахованих на зазначену суму боргу за період з 9 листопада 2020 року по 19 березня 2021 року.

За умовами частини 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Як вже було встановлено судом, при здійсненні вказаних нарахувань позивачем було невірно обраховано початкову дату прострочки зазначених платежів з урахуванням положень пункту 4.1 договору.

Здійснивши власний розрахунок вказаних компенсаційних виплат, суд дійшов висновку про те, що вірними сумами, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача є: 340,06 грн. трьох процентів річних, нарахованих на суму боргу у розмірі 35 400,00 грн. за період з 16 листопада 2020 року по 19 березня 2021 року. Крім того, здійснивши власний розрахунок інфляційних втрат, суд дійшов висновку про те, що вірною сумою, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача за період з 16 листопада 2020 року по 19 березня 2021 року, є 1 766,03 грн. Водночас суд не може виходити за межі заявлених позовних вимог, а тому погоджується із заявленою позивачем вимогою про стягнення з відповідача інфляційних втрат у розмірі 1 326,63 грн.

Водночас у задоволенні вимог ТОВ "Ніколаб" до ТОВ "Олві Білдінг" про стягнення трьох процентів річних в розмірі 34,86 грн. слід відмовити.

Згідно частини 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За змістом статті 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Водночас обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (стаття 77 ГПК України).

За таких обставин позов Підприємства підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до статті 129 ГПК України судові витрати покладаються на сторін пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 86, 129, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Олві Білдінг" (04071, місто Київ, вулиця Оболонська, будинок 9, ЛІТ. А; ідентифікаційний код 33305027) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Ніколаб" (04071, місто Київ, вулиця Ярославська, будинок 5/2; ідентифікаційний код 39434956) 151 941 (сто п`ятдесят одну тисячу дев`ятсот сорок одну) грн. 00 коп. основного боргу, 340 (триста сорок) грн. 06 коп. трьох процентів річних, 1 326 (одну тисячу триста двадцять шість) грн. 63 коп. інфляційних втрат, 727 (сімсот двадцять сім) грн. 79 коп. пені, а також 2 315 (дві тисячі триста п`ятнадцять) грн. 03 коп. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Північного апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва (пункт 17.5 частини 1 Перехідних положень ГПК України) протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 7 червня 2021 року.

Суддя Є.В. Павленко