02.06.2021Справа № 910/2166/21
Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді: Ломаки В.С.,
за участю секретаря судового засідання: Вегери А.В.
розглянувши у порядку загального позовного провадження матеріали справи
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Елком"
до Державного підприємства "Національна енергогенеруюча компанія "Енергоатом"
про стягнення 1 447 256,26 грн.,
За участю представників сторін:
від позивача: не з`явився;
від відповідача: Клименко Н.С. (згідно з витягом з ЄДРПОУ).
Товариство з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Елком" (далі - позивач) звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до Державного підприємства "Національна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (далі - відповідач) про стягнення 1 447 256,26 грн., з яких: 1 399 992,00 грн. - основний борг, 33 825,53 грн. - інфляційні втрати, 13 438,73 грн. - 3 % річних.
Ухвалою господарського суду міста Києва від 17.02.2021 року відкрито провадження у справі № 910/2166/21, вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 16.03.2021 року.
У підготовчому засіданні 16.03.2021 року судом без виходу до нарадчої кімнати постановлено протокольну ухвалу про відкладення підготовчого засідання на 13.04.2021 року.
У підготовчому засіданні 13.04.2021 року з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів сторін у даній справі, забезпечення сторонам можливості надати всі необхідні докази, заяви та клопотання на їх розсуд, судом, з урахуванням положень статей 177, 182 Господарського процесуального кодексу України, постановлено протокольну ухвалу про продовження строку проведення підготовчого провадження у справі № 910/2166/21 на 30 днів. Слід зазначити, що у цьому підготовчому засіданні представник позивача наголосив, що докази понесених Товариством з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Елком" витрат на оплату професійної правничої допомоги, орієнтовний розмір яких становить 10 500,00 грн., у повному обсязі будуть подані в строк, встановлений частиною 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України.
Ухвалою господарського суду міста Києва від 13.04.2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу № 910/2166/21 до судового розгляду по суті на 18.05.2021 року.
14.05.2021 року на електронну адресу господарського суду міста Києва надійшло клопотання позивача, до якого останнім було долучено ряд документів на підтвердження розміру витрат Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Елком" на оплату професійної правничої допомоги у даній справі, зокрема, копії рахунків на оплату та квитанцій про оплату означених послуг. 17.05.2021 року вищенаведені документи надійшли до відділу діловодства господарського суду міста Києва засобами поштового зв`язку.
Рішенням господарського суду міста Києва від 18.05.2021 року в даній справі вимоги позивача задоволено; стягнуто з Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Елком" 1 399 992,00 грн. основного боргу, 13 438,73 грн. 3 % річних, 33 825,53 грн. інфляційних втрат, 21 708,84 грн. судового збору, а також призначено судове засідання для вирішення питання про витрати позивача на правничу допомогу на 02.06.2021 року та зобов`язано останнього протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду надати докази понесення заявлених до стягнення витрат на правничу допомогу.

25.05.2021 року через відділ діловодства господарського суду міста Києва надійшло клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Елком" від 24.05.2021 року № 107/05 про долучення до матеріалів справи копій рахунків на оплату від 19.11.2020 року № 1911 на суму 6 000,00 грн. та від 26.04.2021 року № 2604 на суму 4 500,00 грн., копій платіжних доручень від 14.02.2021 року № 195 на суму 6 000,00 грн. та від 27.04.2021 року № 210 на суму 4 500,00 грн., копії наказу позивача від 15.11.2020 року № 1 "Про прийняття обов`язків директора Грипас Д.В." та довідки від 24.05.2021 року № 108/05 щодо відсутності у штаті Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Елком" посади юрисконсульта.

01.06.2021 року через відділ діловодства господарського суду міста Києва надійшло клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Елком" про долучення до матеріалів справи копії підписаного між позивачем та адвокатом Скаржинським Миколою Володимировичем акту приймання-передачі виконаних робіт від 31.05.2021 року № 1 до договору про надання правової допомоги від 16.11.2020 року № 1611/20. Крім того, у наведеному клопотанні Товариство з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Елком" просило суд поновити пропущений строк на подання вищевказаного документа, враховуючи підписання акту приймання-передачі виконаних робіт № 1 між позивачем та його адвокатом лише 31.05.2021 року.

У судовому засіданні 02.06.2021 року представник відповідача проти стягнення з Державного підприємства "Національна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" судових витрат на оплату професійної правничої допомоги у розмірі 10 500,00 грн. заперечив.

Позивач про дату, час і місце розгляду заяви про стягнення витрат на правничу правову допомогу у справі № 910/2166/21 був повідомлений належним чином, проте явку свого уповноваженого представника у призначене судове засідання 02.06.2021 року не забезпечив.

У судовому засіданні 02.06.2021 року судом без виходу до нарадчої кімнати було постановлено протокольну ухвалу про поновлення позивачу строку на подання копії підписаного між позивачем та адвокатом Скаржинським Миколою Володимировичем акту приймання-передачі виконаних робіт від 31.05.2021 року № 1 до договору про надання правової допомоги від 16.11.2020 року № 1611/20.

При вирішенні означеного питання, суд виходив з наступного.

Згідно зі статтею 118 Господарського процесуального кодексу України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до частини 1 статті 119 Господарського процесуального кодексу Українисуд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Відтак, вирішення питання щодо поновлення строку перебуває в межах дискреційних повноважень суду, який за заявою учасника справи, прокурора чи з своєї ініціативи може визнати причину пропуску встановленого законом процесуального строку поважною і поновити пропущений строк, крім випадків, передбачених Господарського процесуального кодексу України.

Вирішуючи це питання, суд, з урахуванням конкретних обставин справи, має оцінити на предмет поважності причини пропуску встановленого законом процесуального строку, і в залежності від встановленого - вирішити питання про поновлення або відмову у поновленні цього строку.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 09.10.2019 року в справі № 910/22695/13.

Згідно з частиною 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Водночас господарським процесуальним кодексом України не встановлено заборони поновлення пропущеного процесуального строку для подання стороною доказів на підтвердження розміру судових витрат у зв`язку з розглядом справи.

Аналогічна за змістом правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 21.12.2019 року в справі № 910/6298/19, від 24.12.2019 року в справі № 909/359/19.

Зважаючи на викладене, а також враховуючи, що наданий позивачем акт приймання-передачі виконаних робіт від 31.05.2021 року № 1 до договору про надання правової допомоги від 16.11.2020 року № 1611/20 було підписано між Товариством з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Елком" та адвокатом Скаржинським Миколою Володимировичем лише 31.05.2021 року, що фактично позбавило позивача можливості подати такий документ в установлений частиною 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України строк, суд дійшов висновку про необхідність поновлення Товариству з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Елком" строку на подання цього доказу.

Розглянувши у судовому засіданні 02.06.2021 року заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Елком" про стягнення витрат на правничу правову допомогу у справі № 910/2166/21, а також заслухавши пояснення представника відповідача, суд зазначає наступне.

Відповідно до приписів статті 221 Господарського процесуального кодексу України якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.

Згідно з частиною 1 статті 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати; судом не вирішено питання про судові витрати.

Положеннями частини 3 статті 244 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі та в тому самому порядку, що й судове рішення.

Згідно з частинами 1, 3 статті 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Положеннями статті 16 Господарського процесуального кодексу України визначено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 Господарського процесуального кодексу України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості: ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Практична реалізація вказаного принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:

1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 Господарського процесуального кодексу України);

2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 Господарського процесуального кодексу України): подання заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу.

3) розподіл судових витрат (стаття 129 Господарського процесуального кодексу України.

Як було зазначено вище, згідно із попереднім розрахунком судових витрат, наведеним у позовній заяві, орієнтовний розмір витрат позивача на правову допомогу в даній справі склав 10 500,00 грн.

Відповідно до частин 1, 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Разом із тим, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (частина 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України).

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 3 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

За змістом частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Статтею 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" передбачено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу позивачем подано, зокрема, договір про надання правової допомоги від 16.11.2020 року № 1611/20 (далі - Договір), укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Елком" (клієнт) та адвокатом Скаржинським Миколою Володимировичем (адвокат).

За умовами пункту 1.1 Договору клієнт доручає, а адвокат приймає на себе зобов`язання надавати юридичну допомогу в обсязі та на умовах, передбачених даним Договором.

Відповідно до пункту 4.1 Договору юридичну допомогу, що надається адвокатом, клієнт сплачує в гривнях шляхом щомісячного переказу суми, що дорівнює розміру винагороди, зазначеної в акті про надання правової допомоги без врахування ПДВ.

Оплата за даним Договором здійснюється не пізніше 5-ти днів з дати підписання акту про надання правової допомоги, який є виключною підставою для проведення розрахунків за надані послуги в рамках даного Договору (пункт 4.2 цієї угоди).

Згідно з пунктом 4.3 Договору за результатами надання юридичної допомоги складається акт, що підписується представниками кожної зі сторін. В акті вказується обсяг наданої адвокатом правової допомоги і її вартість.

Пунктами 4.5, 4.6 Договору встановлено, що сума, вказана в пункті 4.1 даного Договору, є гонораром адвоката за надання правової (юридичної) допомоги та поверненню не підлягає. В акті, зазначеному в пункті 4.4 Договору, сторони можуть визначити інший порядок оплати та/чи вартість правової (юридичної) допомоги. В цьому випадку сторони керуються умовами акта.

Крім того, з поданого позивачем акту приймання-передачі виконаних робіт від 31.05.2021 року № 1 до договору про надання правової допомоги від 16.11.2020 року № 1611/20 вбачається, що адвокат Скаржинський Микола Володимирович надав Товариству з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Елком", а позивач - прийняв роботи/послуги щодо витребування дебіторської заборгованості з ДП "Національна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в судовому порядку, справа № 910/2166/21.

Одночасно у зазначеному акті від 31.05.2021 року № 1 викладено детальний опис наданих адвокатом послуг, вказано про витрачений адвокатом час та вартість таких послуг. Так, відповідно до зазначеного акту адвокат Скаржинський Микола Володимирович надав позивачу послуги з опрацювання первинних документів та надання попередньої консультації щодо витребування з відповідача в судовому порядку дебіторської заборгованості за Договором тривалістю 2 години вартістю 3 000,00 грн.; формування правової позиції, складання позовної заяви з визначенням/підготовкою письмових доказів, які додаються до такої заяви, та подання позовної заяви до господарського суду міста Києва щодо витребування дебіторської заборгованості за Договором тривалістю 2 години вартістю 3 000,00 грн., а також участь адвоката у судовому розгляді справи № 910/2166/21 вартістю 4 500,00 грн.

Згідно з наведеним актом, загальна вартість вищевказаних послуг, наданих адвокатом позивачу, склала 10 500,00 грн.

Слід також зазначити, що Товариством з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Елком" до матеріалів справи долучено копії виставлених адвокатом рахунків на оплату наданих позивачу послуг професійної правничої допомоги від 19.11.2020 року № 1911 на суму 6 000,00 грн. та від 26.04.2021 року № 2604 на суму 4 500,00 грн., а також копії квитанцій від 14.02.2021 року № 195 на суму 6 000,00 грн. і від 27.04.2021 року № 210 на суму 4 500,00 грн. та платіжних доручень від 14.02.2021 року № 195 на суму 6 000,00 грн. і від 27.04.2021 року № 210 на суму 4 500,00 грн., з яких вбачається, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Елком" сплатило на користь адвоката 10 500,00 грн. в рахунок оплати правничої допомоги згідно з договором про надання правової допомоги від 16.11.2020 року № 1611/20.

Крім того, у матеріалах справи наявні копії ордеру від 11.02.2021 року серії АІ № 1087752 на надання адвокатом Скаржинським Миколою Володимировичем правничої (правової) допомоги Товариству з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Елком", свідоцтва від 29.05.2008 року № 3687/10 про право на заняття Скаржинським Миколою Володимировичем адвокатською діяльністю а також відповідного посвідчення адвоката.

Частиною 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у разі недотримання вимог частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

У додатковій постанові від 19.02.2020 року в справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) Велика Палата Верховного Суду зазначила, що саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.

Отже, відповідно до частини 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України суд має право за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, але лише у разі недотримання вимог частини 4 цієї статті, яка, зокрема встановлює, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справ. При цьому, для зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката недостатньо лише клопотання сторони. У такому разі на сторону покладається також обов`язок доведення неспівмірності витрат.

Згідно з частинами 1-3 статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Аналогічна норма міститься у частині 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України.

Принцип змагальності процесу означає, що кожній стороні повинна бути надана можливість ознайомитися з усіма доказами та зауваженнями, наданими іншою стороною, і відповісти на них (пункт 63 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Руїс-Матеос проти Іспанії" від 23.06.1993 року).

Захищене статтею 6 Європейської конвенції з прав людини право на справедливий судовий розгляд також передбачає право на змагальність провадження. Кожна сторона провадження має бути поінформована про подання та аргументи іншої сторони та має отримувати нагоду коментувати чи спростовувати їх.

Дія принципу змагальності ґрунтується на переконанні: протилежність інтересів сторін найкраще забезпечить повноту матеріалів справи через активне виконання сторонами процесу тільки їм притаманних функцій. Принцип змагальності припускає поєднання активності сторін у забезпеченні виконання ними своїх процесуальних обов`язків із забезпеченням судом умов для здійснення наданих їм прав.

Водночас, беручи до уваги принцип змагальності, який знайшов своє втілення, зокрема, у положеннях частини 6 статті 126 Господарського процесуального кодексу України, суд, який вирішує питання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, має надавати оцінку тим обставинам, щодо яких є заперечення у клопотанні іншої сторони, а також її доказам невідповідності заявлених до відшкодування витрат критеріям співмірності. Окрім того, суд, виконуючи вимоги щодо законності і обґрунтованості судового рішення, має чітко зазначити, яка з вимог частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України була не дотримана при визначенні розміру витрат на оплату послуг адвоката, оскільки лише з цих підстав можна зменшити розмір витрат, який підлягає розподілу між сторонами.

Разом із тим, від Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката, понесених позивачем у зв`язку із розглядом справи № 910/2166/21, в порядку частини 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України не надходило.

У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, тим не менш, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у частині четвертій статті 126 Господарського процесуального кодексу України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, - доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям. Таких доказів або обґрунтувань, у тому числі розрахунків, які свідчили б про неправильність розрахунку витрат або про неналежність послуг адвоката, відповідачем надано не було.

Заперечення представника відповідача у судовому засіданні 02.06.2021 року проти стягнення з Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 10 500,00 грн. визнаються судом необґрунтованими, оскільки такі заперечення не підтверджені жодними належними та допустимими доказами.

У той же час із доданих до матеріалів справи документів вбачається, що понесені позивачем витрати на професійну правничу допомогу в сумі 10 500,00 грн. є підтвердженими.

Відтак, відповідачем не доведено суду належними та допустимим доказами тих обставин, які свідчать про необґрунтованість заявленої позивачем до стягнення суми витрат на оплату послуг адвоката чи про наявність підстав для зменшення розміру таких адвокатських витрат, та які безпосередньо вказані у частині 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України (складність справи та виконані адвокатом роботи (надані послуги); час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціна позову та (або) значення справи для сторони, в тому числі вплив вирішення справи на репутацію сторони або публічний інтерес до справи).

Згідно з частиною 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України у разі задоволення позову інші судові витрати покладаються на відповідача.

З огляду на те, що відповідачем не доведено суду належними та допустимим доказами тих обставин, які свідчать про необґрунтованість заявленої позивачем до стягнення суми витрат на оплату послуг адвоката чи про наявність підстав для зменшення розміру таких адвокатських витрат, зважаючи на те, що фактично понесені позивачем витрати на професійну правничу допомогу в сумі 10 500,00 грн. є підтвердженими, враховуючи задоволення рішенням господарського суду міста Києва від 18.05.2021 року в справі № 910/2166/21 позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Елком", суд дійшов висновку про те, що обов`язок з відшкодування заявлених позивачем витрат у розмірі 10 500,00 грн. покладається на відповідача.

Керуючись статтями 123, 129, 244 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Елком" про стягнення витрат на правничу правову допомогу у справі № 910/2166/21 задовольнити.

2. Стягнути з Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (01032, місто Київ, вулиця Назарівська, будинок 3; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Елком" (01030, місто Київ, вулиця Леонтовича, будинок 7, офіс 5; ) 10 500 (десять тисяч п`ятсот) грн. 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу.

3. Видати наказ після набрання додатковим рішенням законної сили.

4. Відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

5. Згідно з частиною 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини додаткового рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст додаткового рішення складено та підписано 09.06.2021 року

Суддя В.С. Ломака