ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

03.06.2021 м. Ужгород Справа № 907/6/21

Господарський суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді Ушак І.Г.,

за участі секретаря судового засідання Лазар С.Л.

розглянув у відкритому судовому засіданні дану справу

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Кнюппель Ферпакунг», м. Берегово Закарпатської області (далі позивач, ТОВ Кнюппель)

до товариства з обмеженою відповідальністю «Макпетер» м. Берегово Закарпатської області (далі відповідач, ТОВ Макпетер)

про розірвання договору суборенди

представники:

позивача - Ракущинець А.А., адвокат

відповідача - Гушовський П.І., самопредставництво

Позивач звернувся до суду з вимогою до відповідача про розірвання договору суборенди нежилих приміщень укладеного 18.09.2019 сторонами щодо приміщень нежитлового призначення розташованих у АДРЕСА_1 . В обґрунтування позовних вимог посилається на передбачене договором право в односторонньому порядку розірвати договір, попередивши орендодавця, відповідача у справі за 90 календарних днів (п. 5.2 договору). Оскільки відповідач ухиляється від підписання договору про припинення договору суборенди та одночасно вчиняє дії, що унеможливлюють доступ позивача до предмету оренди, останній звернувся до суду.

Відповідач письмовим відзивом заперечує проти позовних вимог, вважаючи їх безпідставними та такими, що мають на меті спричинити відповідачу значну матеріальну шкоду. Посилаючись на умови договору встановлені його п. 5.1, вважає, що дострокове припинення договору може мати місце виключно за взаємною згодою сторін, або у випадку наявності поважних причин та за умови компенсації втрат пов`язаних із безпідставним та необґрунтованим достроковим припиненням договору. Оскільки позивач на пропозицію відповідача припинити договірні відносини за умови виплати ТОВ Макпетер компенсації у сумі 40000 євро за неотриманий прибуток не погодився, відповідач вважає вимоги позивача такими, що не підлягають задоволенню.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників процесу у ході судового розгляду справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог повністю з огляду на наступне.

18.09.2019 ТОВ Макпетер як орендарем та ТОВ Кнюппель як суборендарем укладено договір суборенди нежитлових приміщень № 1 (договір), згідно з п.п. 1.1, 1.1.1, 2.3.1 якого орендар зобов`язався передати в оренду приміщення нежитлового призначення, яке знаходиться у АДРЕСА_1 та складається із виробничих, складських та офісних приміщень, а суборендар прийняти в користування прміщення, оплачувати оренду на умовах, визначених цим договором.

Відповідно до п. 3.1 договору, такий вступає в силу з моменту його підписання сторонами і діє до 18.08.2022.

Сторони узгодили порядок розірвання та припинення цього договору. Так, зокрема, відповідно до п. 5.1 договору, дія його може бути в будь-який час достроково припинена за взаємною згодою сторін, про що укладається додаткова угода. Відповідно до п. 5.2 договору, якщо дія договору припиняється за односторонньою ініціативою суборендаря, той мусить письмово повідомити орендаря за 90 календарних днів до бажаної дати розірвання. Відповідно до п. 5.3 договору, якщо дія договору припиняється за односторонньою ініціативою орендаря, той мусить письмово повідомити суборендаря за 90 календарних днів до бажаної дати розірвання.

Як встановлено з матеріалів справи, ТОВ Кнюппель, використовуючи своє право за договором, листом № 33 від 30.09.2020 повідомило ТОВ Макпетер про наступне розірвання договору з 31.12.2020.

ТОВ ОСОБА_1 , у зв`язку з наміром позивача достроково розірвати договір, приймаючи до уваги небажання останнім сплатити відповідачу 40000,00 євро як компенсацію втрат у зв`язку з необґрунтованим достроковим припиненням договору за ініціативою позивача, прийняв рішення від 2.11.2020 про заборону руху транспорту ТОВ Кнюппель, його власника чи будь-якої пов`язаної з ним особи, на орендованій території; заборону будь-якого вивезення майна ТОВ Кнюппель, його власника чи будь-якої пов`язаної з ним особи із орендованого приміщення.

Як зазначає позивач, внаслідок таких дій відповідача він позбавлений доступу до предмету оренди, в той же час відповідач ухиляється від підписання договору про припиненя договору суборенди. Такі обставини, на думку позивача, свідчать про порушення його прав та охоронюваних законом інтересів і є підставою для їх захисту у судовому порядку, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам справи, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог і заперечень проти них, суд виходить з наступного.

За приписами ст. 206 ГК України господарське зобов`язання може бути розірвано сторонами відповідно до правил, встановлених ст. 188 цього Кодексу.

У свою чергу, ст. 188 ГК України встановлено, що зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором. Отже, право сторони на розірвання договору в односторонньому порядку, за умови встановлення відповідного права у договорі, прямо передбачено чинним законодавством.

Приписами ч. 3 ст. 291 ГК України встановлено, що на вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний з підстав, передбачених для розірвання договору найму, в порядку, встановленому ст. 188 цього Кодексу.

Так, згідно ч.ч. 2-5 ст. 188 ГК України сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором; сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду; у разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду; якщо судовим рішенням договір змінено або розірвано, договір вважається зміненим або розірваним з дня набрання чинності даним рішенням, якщо іншого строку набрання чинності не встановлено за рішенням суду.

При цьому, наведені норми відповідають положенням цивільного законодавства щодо свободи договору та його обов`язковості для сторін. Так, згідно ст. 3 ЦК України свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства; згідно ст. 626 цього Кодексу договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків; ст. 627 ЦК України визначено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно положень ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким чином, умова договору про можливість його розірвання в односторонньому порядку відповідає чинному законодавству та є обов`язковою для сторін.

Як встановлено матеріалами справи та зазначено вище, умовами пунктів 5.2, 5.3 договору у даних спірних відносинах передбачена можливість його розірвання в односторонньому порядку за ініціативою відповідно суборендаря та орендаря за умови письмового повідомлення іншої сторони за 90 днів, чим і скористався позивач у справі суборендар за спірним договором.

При цьому, договір не містить додаткових умов для реалізації сторонами права розірвання в односторонньому порядку за власною ініціативою згідно наведених пунктів договору, крім умови письмового попередження іншої сторони за 90 днів. З огляду на наведене, судом не приймаються заперечення відповідача проти позову з посиланням на відсутність поважних причин для розірвання договору та несплату позивачем компенсації у звязку з достроковим розірванням договору.

Оскільки сторони не дійшли згоди про розірвання договору у позасудовому порядку, позивач правомірно звернувся до суду з питанням розірвання договору, що відповідає передбаченим ст. 16 ЦК України способам захисту права позивача на припинення спірних правовідносин, що не може ставитися у залежність від волевиявлення відповідача.

У відповідності до ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Згідно зі ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог ТОВ Кнюппель та про розірвання договору.

За приписами ст. 129 ГПК України судові витрати позивача по сплаті судового збору за розгляд даної справи покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 13, 73, 74, 76-80, 129, 232, 233, 236-238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позов задоволити повністю.

2. Розірвати договір суборенди нежилих приміщень № 1 від 18.09.2019р. укладений товариством з обмеженою відповідальністю «Кнюппель Ферпакунг» (90202, Закарпатська область, м. Берегово, вул. Б.Хмельницького, буд. 163/Г , ) та товариством з обмеженою відповідальністю «Макпетер» (90202, Закарпатська область, м. Берегово, вул. Богдана Хмельницького, буд. 163, ).

3. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Макпетер» (90202, Закарпатська область, м. Берегово, вул. Богдана Хмельницького, буд. 163, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Кнюппель Ферпакунг» (90202, Закарпатська область, м. Берегово, вул. Б.Хмельницького, буд. 163/Г, ) у відшкодування сплаченого судового збору суму 2102,00 грн. ( дві тисячі сто дві грн.00 коп.).

Відповідно до приписів ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції в порядку та строки, встановлені статтями 254-257 Господарського процесуального кодексу України. Повний текст рішення складено 11.06.2020.

Суддя Ушак І.Г.