ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про забезпечення позову

"10" червня 2021 р. Справа№ 910/19027/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Михальської Ю.Б.

суддів: Тищенко А.І.

Скрипки І.М.

розглянувши у порядку письмового провадження заяву Першого заступника керівника Київської міської прокуратури про вжиття заходів забезпечення позову

під час розгляду апеляційної скарги Першого заступника керівника Київської міської прокуратури

на рішення Господарського суду міста Києва від 23.02.2021 (повний текст складено 19.04.2021)

у справі №910/19027/20 (суддя Сівакова В.В.)

за позовом Першого заступника керівника Київської міської прокуратури в інтересах держави в особі Київської міської державної адміністрації

до 1. Київської міської ради;

2. Інституту водних проблем і меліорації Національної академії аграрних наук України

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача-1: Департамент земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)

про визнання незаконним та скасування рішення № 315/9394 від 30.07.2020 та скасування державної реєстрації прав та їх обтяжень,

В С Т А Н О В И В :

У грудні 2020 року Перший заступник керівника Київської міської прокуратури в інтересах держави (далі, прокурор) в особі Київської міської державної адміністрації (далі, позивач) звернувся до Господарського суду міста Києва із позовом до Київської міської ради (відповідач-1) та Інституту водних проблем і меліорації Національної академії аграрних наук України (далі, відповідач-2) про:

- визнання незаконним та скасування рішення Київської міської ради № 315/9394 від 30.07.2020 «Про надання Інституту водних проблем і меліорації Національної академії аграрних наук України у постійне користування земельної ділянки для будівництва житлового комплексу з вбудовано-прибудованими приміщеннями на вул. Васильківській, 37 у Голосіївському районі міста Києва»;

- скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 54374761 від 02.10.2020 та здійсненої на його підставі у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державної реєстрації права постійного користування Інституту водних проблем і меліорації Національної академії аграрних наук України на земельну ділянку (кадастровий номер :79:365:0036) площею 1,1398 га на вул. Васильківській, 37 у місті Києві.

Спір виник внаслідок того, що на думку Першого заступника керівника Київської міської прокуратури рішення Київської міської ради №315/9394 від 30.07.2020 прийнято з перевищенням повноважень, передбачених статтею 122 Земельного кодексу України, порушенням статей 16, 17 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», статті 17 Закону України «Про основи містобудування», всупереч її функціональному призначенню та Генеральному плану міста Києва.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.01.2021 у справі №910/19027/20 залучено до участі у справі Департамент земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача-1 (далі, третя особа).

Рішенням Господарського суду міста Києва від 23.02.2021 у справі №910/19027/20 у задоволенні позову відмовлено повністю.

Приймаючи вказане рішення, суд дійшов висновку, що спірне рішення Київської міської ради прийняте в межах компетенції, на підставі повноважень, встановлених чинним на момент виникнення спірних правовідносин законодавством, а тому відсутні підстави для визнання його незаконним та скасування. Щодо вимоги прокуратури про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 54374761 від 02.10.2020 та здійсненої на його підставі у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державної реєстрації права постійного користування Інституту водних проблем і меліорації Національної академії аграрних наук України на земельну ділянку (кадастровий номер :79:365:0036) площею 1,1398 га на вул. Васильківській, 37 у місті Києві суд зазначив, що така вимога є похідною від первісної вимоги про визнання недійними рішення № 315/9394 від 30.07.2020, і відмова у задоволенні первісної вимоги унеможливлює задоволення похідної вимоги.

Не погодившись із прийнятим рішенням, 29.04.2021 (про що свідчить відмітка Укрпошти Стандарт на конверті) Перший заступник керівника Київської міської прокуратури звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, відповідно до якої просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 23.02.2021 у справі №910/19027/20 та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що рішення Господарського суду міста Києва від 23.02.2021 прийнято з невідповідністю викладених у ньому висновків обставинам справи, з неправильним застосуванням норм матеріального права (статей 122, 123, 124, 134 Земельного кодексу України, пункту 4 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності», статей 16, 17 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», статті 17 Закону України «Про основи містобудування»), а також з порушенням норм процесуального права (стаття 86, частина 4 статті 236 Господарського процесуального кодексу України), що відповідно до статті 277 Господарського процесуального кодексу України є підставою для його скасування.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.05.2021 апеляційну скаргу Першого заступника керівника Київської міської прокуратури у справі №910/19027/20 передано на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя: Михальська Ю.Б., судді: Тищенко А.І., Скрипка І.М.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 19.05.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Першого заступника керівника Київської міської прокуратури на рішення Господарського суду міста Києва від 23.02.2021 у справі №910/19027/20, встановлено учасникам справи строк для подання відзивів, заяв, клопотань, призначено до розгляду апеляційну скаргу Першого заступника керівника Київської міської прокуратури на рішення Господарського суду міста Києва від 23.02.2021 у справі №910/19027/20 на 15.06.2021.

08.06.2021 від Першого заступника керівника Київської міської прокуратури через відділ документального забезпечення Північного апеляційного господарського суду надійшла заява про вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони Інституту водних проблем і меліорації Національної академії аграрних наук України (вул. Васильківська, буд. 37, м. Київ, 03022, ) та будь-яким іншим особам, з якими укладено договори про здійснення підготовчих, вишукувальних та будівельних робіт на земельній ділянці площею 1,1398 га (кадастровий номер :79:365:0036) на вул. Васильківській, 37 у Голосіївському районі м. Києва, вчиняти будь-які дії щодо проведення будівельних та вишукувальних робіт щодо будівництва житлового комплексу з вбудовано-прибудованими нежитловими приміщеннями на вул. Васильківській, 37 у Голосіївському районі міста Києва, а також заборонити здійснювати будь-які дії із вказаною земельною ділянкою.

Розглянувши заяву Першого заступника керівника Київської міської прокуратури про вжиття заходів забезпечення позову, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з частиною 1 статті 140 Господарського процесуального кодексу України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Відповідно до статті 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

За змістом вищезазначеної статті заходи до забезпечення позову застосовуються господарським судом як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів особи та гарантія реального виконання рішення суду.

Згідно з приписами частини 1 статті 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується, зокрема, шляхом заборони відповідачу вчиняти певні дії.

Відповідно до частини 4 статті 137 Господарського процесуального кодексу України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Отже, забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових актів.

Разом із тим, особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 74 Господарського процесуального кодексу України, обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників справи; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даної справи.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо).

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співмірними з заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Предметом позову у даній справі є визнання незаконним та скасування рішення Київської міської ради №315/9394 від 30.07.2020 «Про надання Інституту водних проблем і меліорації Національної академії аграрних наук України у постійне користування земельної ділянки для будівництва житлового комплексу з вбудовано-прибудованими приміщеннями на вул. Васильківській, 37 у Голосіївському районі міста Києва», скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 54374761 від 02.10.2020 та здійсненої на його підставі у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державної реєстрації права постійного користування Інституту водних проблем і меліорації Національної академії аграрних наук України на земельну ділянку (кадастровий номер :79:365:0036) площею 1,1398 га на вул. Васильківській, 37 у місті Києві, тобто вимоги немайнового характеру.

Враховуючи, що предметом позову у справі №910/19027/20 є вимоги немайнового характеру про визнання недійсним рішення органу місцевого самоврядування та скасування державної реєстрації права, яке стосується спірної земельної ділянки, судове рішення у разі задоволення яких не вимагатиме примусового виконання, у даному випадку має застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду. При цьому в таких немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, зокрема, чи зможе позивач їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові об'єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16.08.2018 у справі №910/1040/18.

У поданій заяві про забезпечення позову прокурор просить суд забезпечити позов шляхом заборони Інституту водних проблем і меліорації Національної академії аграрних наук України та будь-яким іншим особам, з якими укладено договори про здійснення підготовчих, вишукувальних та будівельних робіт на земельній ділянці площею 1,1398 га (кадастровий номер :79:365:0036) на вул. Васильківській, 37 у Голосіївському районі м. Києва, вчиняти будь-які дії щодо проведення будівельних та вишукувальних робіт щодо будівництва житлового комплексу з вбудовано-прибудованими нежитловими приміщеннями на вул. Васильківській, 37 у Голосіївському районі міста Києва, а також заборонити здійснювати будь-які дії із вказаною земельною ділянкою.

Прокурор у поданій заяві про забезпечення позову наголошує, що Інститутом водних проблем і меліорації Національної академії аграрних наук України на даний час вчиняються активні дії на реалізацію отриманих за оскаржуваним рішенням прав, а саме на забудову земельної ділянки.

Як зазначає прокурор та підтверджується доданими ним до заяви документами, 07.10.2020 Департаментом містобудування та архітектури виконавчого органу КМР (КМДА) надано містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки від 07.10.2020 на вул. Васильківській, 37 у Голосіївському районі м. Києва для будівництва житлового комплексу з вбудовано-прибудованими нежитловими приміщеннями та паркінгом. Крім того, Державною архітектурно-будівельною інспекцією України 25.01.2021 видано замовнику будівництва - Інституту НААН України дозвіл на виконання будівельних робіт №ГУ 98 «Будівництво житлового комплексу з вбудовано-прибудованими нежитловими приміщеннями та паркінгом». Згідно техніко-економічних показників об'єкта будівництва на земельній ділянці будується 25-ти поверховий житловий комплекс з загальною площею квартир 31 606,42 кв.м та вбудованих, вбудовано-прибудованих і прибудованих приміщень - 3 569,33 кв.м.

Відповідно до статті 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» замовник має право виконувати будівельні роботи після подання замовником повідомлення про початок виконання будівельних робіт, видачі замовнику органом державного архітектурно-будівельного контролю дозволу на виконання будівельних робіт.

Відповідно до акту обстеження від 18.03.2021, складеного Департаментом земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (КМДА), копія якого долучена прокурором до заяви про забезпечення позову, встановлено, що спірна земельна ділянка огороджена парканом та використовується для будівництва житлового комплексу з вбудовано-прибудованими нежитловими приміщеннями та паркінгом.

Крім того, актом обстеження земельної ділянки від 07.05.2021 встановлено, що вказана земельна ділянка огороджена парканом як будівельний майданчик, на її частині вирито котлован, встановлено баштовий кран та облаштовано фундамент, на іншій частині земельної ділянки розташовано тимчасові споруди побутового призначення та будівля енергетичної інфраструктури, доступ до земельної ділянки обмежено.

Відповідно до інформаційного стенду на вказаній земельній ділянці передбачається будівництво житлового комплексу з вбудовано-прибудованими нежитловими приміщеннями та паркінгом.

Крім того, на офіційному інтернет сайті Житлового комплексу «Голосіївський» розміщено інформацію щодо динаміки будівництва за період з 28.02.2021 до 30.04.2021.

Також прокурор наголошує, що забудовник та інвестор будівництва ТОВ «Будівельна компанія «Інтергал-Буд» здійснює продаж квартир житлового комплексу «Голосіївський», який будується на спірній земельній ділянці, що підтверджується як інформацією з офіційного інтернет сайту Житлового комплексу «Голосіївський» (http://golosiivsky.com.ua/), так і оголошеннями, розміщеними у мережі Інтернет на сайтах із продажу нерухомості (https://lun.ua/, https://novobudovy.com/novobudovy-kyieva, https://dom.ria.com/uk/novostroyki/kiev/?r_source=g_ads&r_medium=search&r_campaign=brand&r_options=paid&r_audience=ppc_buyers&gclid=EAIaIQobChMIw9-K9M6M8QIVkM13Ch3a2AdeEAAYASAAEgKPZ_D_BwE, https://novostroyki.realt.ua/, https://nerukhomi.ua/?gclid=EAIaIQobChMI4Lr9ls-M8QIVieF3Ch0BFQNdEAAYASAAEgKIf_D_BwE).

Вказаними доказами, як зазначає прокурор, підтверджується вчинення Інститутом НААН України дій, спрямованих на забудову спірної земельної ділянки, що у випадку задоволення позову нівелює мету звернення з ним, адже зумовить необхідність з метою відновлення порушених прав, на захист яких звернувся прокурор, ініціювати знесення розпочатого будівництва, що потребуватиме значних як фінансових, так і правових витрат, покладення яких на державу буде неправомірним, а можливо і непомірним тягарем.

Розглянувши заяву прокурора про забезпечення позову, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких вона ґрунтується, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для її задоволення з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 30.07.2020 Київською міською радою прийнято рішення №315/9394 «Про надання Інституту водних проблем і меліорації Національної академії аграрних наук України у постійне користування земельної ділянки для будівництва житлового комплексу з вбудовано-прибудованими нежитловими приміщеннями на вул. Васильківській, 37 у Голосіївському районі міста Києва».

Зазначеним рішенням Київська міська рада, розглянувши проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки, вирішила:

1. Затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки Інституту водних проблем і меліорації Національної академії аграрних наук України для будівництва житлового комплексу з вбудовано-прибудованими нежитловими приміщеннями на вул. Васильківській, 37 у Голосіївському районі міста Києва (категорія земель - землі житлової та громадської забудови, код КВЦПЗ-02.10), заява ДЦ від 13.09.2019 № 50030-01-03, справа №787539397.

2. Надати Інституту водних проблем і меліорації Національної академії аграрних наук України, за умови виконання пункту 3 цього рішення, у постійне користування земельну ділянку площею 1,1398 га (кадастровий номер :79:365:0036, витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-019) для будівництва житлового комплексу з вбудовано-прибудованими нежитловими приміщеннями на вул. Васильківській, 37 у Голосіївському районі міста Києва із земель комунальної власності територіальної громади міста Києва.

4. Земельну ділянку площею 1,1398 га (кадастровий номер :79:365:0036) комунальної власності територіальної громади міста Києва, зазначену у пункті 2 цього рішення, передати до земель державної власності за актом приймання-передачі.

Право постійного користування Інституту водних проблем і меліорації Національної академії аграрних наук України вищевказаною земельною ділянкою зареєстровано 01.10.2020 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно.

Отже, існування в Інституту водних проблем і меліорації Національної академії аграрних наук України станом на сьогоднішній день права постійного користування спірною земельною ділянкою свідчить про виникнення в останнього повноцінних правомочностей щодо користування нею з визначеною метою, в тому числі можливість її забудови, реалізація якої, як вбачається із доданих прокурором до заяви документів, вже розпочата

Тобто, у відповідача-2 існує реальна можливість вчинення дій, спрямованих на забудову спірної земельної ділянки, що у випадку задоволення позову нівелює мету звернення з ним, адже зумовить необхідність з метою відновлення порушених прав, на захист яких подано даний позов, ініціювати знесення розпочатого будівництва, що потребуватиме значних як фінансових, так і правових витрат, покладання яких на державу буде неправомірним, а можливо і непомірним тягарем.

Згідно статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У відповідності до приписів статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до статті 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 29.06.2006 у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31.07.2003 у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини вказав на те, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.

При вирішенні справи «Каіч та інші проти Хорватії» (рішення від 17.07.2008) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування.

Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Отже, Держава Україна несе обов`язок перед зацікавленими особами забезпечити ефективний засіб захисту порушених прав, зокрема - через належний спосіб захисту та відновлення порушеного права. Причому обраний спосіб захисту порушеного права має бути ефективним та забезпечити реальне відновлення порушеного права.

На це вказується, зокрема, і в пункті 4 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 02.11.2004 №15-рп/2004 у справі №1-33/2004, де зазначено, що верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, яка здійснюється, зокрема і судом як основним засобом захисту прав, свобод та інтересів у державі.

Крім того, Конституційний Суд України у пункті 9 мотивувальної частини рішення від 30.01.2003 №3-рп/2003 у справі № 1-12/2003 наголошує на тому, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

З огляду на викладене, суд вбачає наявність зв`язку між заявленими прокурором заходами забезпечення позову щодо заборони Інституту водних проблем і меліорації Національної академії аграрних наук України та будь-яким іншим особам, з якими укладено договори про здійснення підготовчих, вишукувальних та будівельних робіт, вчиняти на спірній земельній ділянці будь-які дії щодо проведення будівельних та вишукувальних робіт щодо будівництва житлового комплексу з вбудовано-прибудованими нежитловими приміщеннями на вул. Васильківській, 37 у Голосіївському районі міста Києва, а також заборони здійснювати будь-які дії із вказаною земельною ділянкою, і предметом спору, співмірність та адекватність заходів із позовними вимогами, а також враховує, що вжиття відповідних заходів по відношенню до відповідача-2 не буде мати своїм наслідком порушення закріплених в положеннях статті 1 Першого протоколу Конвенції прав мирного володіння своїм майном, а навпаки, у випадку задоволення позову, унеможливить понесення як останнім, так і державою, представництво інтересів якої у даній справі здійснює прокурор, можливих збитків внаслідок виникнення в подальшому необхідності для приведення відповідної земельної ділянки у попередній стан.

Згідно із частиною 6 статті 140 Господарського процесуального кодексу України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає, зокрема, вид забезпечення позову і підстави його обрання.

За вказаних обставин суд доходить висновку про необхідність вжиття заходів забезпечення позову шляхом відповідної заборони проведення будівельних та вишукувальних робіт, а також заборони вчинення будь-яких дій із вказаною земельною ділянкою.

Враховуючи вищевикладене, керуючись статтями 136, 137, 140, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Заяву Першого заступника керівника Київської міської прокуратури про вжиття заходів забезпечення позову у справі №910/19027/20 задовольнити повністю.

2. Заборонити Інституту водних проблем і меліорації Національної академії аграрних наук України (вул. Васильківська, буд. 37, м. Київ, 03022, ) та будь-яким іншим особам, з якими укладено договори про здійснення підготовчих, вишукувальних та будівельних робіт на земельній ділянці площею 1,1398 га (кадастровий номер :79:365:0036) на вул. Васильківській, 37 у Голосіївському районі м. Києва, вчиняти будь-які дії щодо проведення будівельних та вишукувальних робіт щодо будівництва житлового комплексу з вбудовано-прибудованими нежитловими приміщеннями на вул. Васильківській, 37 у Голосіївському районі міста Києва, а також заборонити здійснювати будь-які дії із вказаною земельною ділянкою.

3. Ухвала про забезпечення позову набирає законної сили з 10.06.2021, підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження відповідно до частини 1 статті 144 Господарського процесуального кодексу України.

4. Ухвала про забезпечення позову може бути пред`явлена до виконання в порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження» протягом 3 (трьох) років з наступного дня після набрання ухвалою законної сили.

5. Стягувачем за даною ухвалою є Київська міська прокуратура (, вул. Предславинська, 45/9, м. Київ, 03150).

6. Боржником за даною ухвалою є Інститут водних проблем і меліорації Національної академії аграрних наук України (вул. Васильківська, буд. 37, м. Київ, 03022, ).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями (10.06.2021) та може бути оскаржена в касаційному порядку в порядку, передбаченому статтями 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя Ю.Б. Михальська

Судді А.І. Тищенко

І.М. Скрипка