РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.06.2021Справа № 910/6286/20

За позовом військового прокурора Київського гарнізону в інтересах Міністерства оборони України

до Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче підприємство "Українські авіаційні системи" м. Житомира

про стягнення неустойки, ціна позову 9625460,60 грн.,

Суддя Паламар П.І.

Секретар судового засідання Радецька Ю.О.

Представники:

від прокуратури: Чередник Д.В.,

від позивача: Кривошея Д.А.,

від відповідача: не з`явився.

СУТЬ СПОРУ :

у травні 2020 року військовий прокурор Київського гарнізону звернувся в суд з позовом в інтересах Міністерства оборони України з підстав ст. 23 Закону України "Про прокуратуру".

Прокурор зазначав, що всупереч умов укладеного між позивачем і відповідачем державного контракту на поставку (закупівлю) продукції за державним оборонним замовленням № 403/1/18/62 від 11 липня 2018 р., додаткових угод до цього контракту останній прострочив передачу 7 одиниць комплектів продукції орієнтовною вартістю 41668662 грн. на 150 днів.

З цих підстав просив задовольнити позов, стягнувши з позивача на користь відповідача 6708654,26 грн. пеню у розмірі 0,1% від вартості непоставленої продукції та 2916806,34 грн. штрафу у розмірі 7% від вартості непоставленої продукції понад 30 діб, а загалом 9625460,60 грн. штрафних санкцій передбачених п. 7.2 контракту.

У судовому засіданні прокурор підтримав заявлені вимоги.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав заявлений прокурором в його інтересах позов.

Відповідач у відзиві на позовну заяву проти позову заперечив, посилаючись на неможливість виконання зобов`язання внаслідок незалежних від нього причин. Заявив про зменшення на підставі ст. 233 ГК України розміру заявленої прокурором неустойки. Також вказував про відсутність підстав для представництва прокурором інтересів позивача.

Представник відповідача у судове засідання повторно не з`явилися, про час і місце його проведення повідомлений в установленому порядку. Вдруге подав клопотання про зупинення провадження у справі до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 910/19695/20, а також до одержання його представником допуску до матеріалів, які містять державну таємницю. Суд ухвалив відмовити у задоволенні клопотання у зв`язку з його безпідставністю, оскільки вищевказані питання вже були розглянуті судомна стадії підготовчого провадження.

Заслухавши пояснення прокурора, представника позивача, розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 11 липня 2018 р. між позивачем (замовником) та відповідачем (виконавцем) укладено державний контракт на поставку (закупівлю) продукції за державним оборонним замовленням № 403/1/18/62, згідно з умовами якого відповідач зобов`язався виготовити і до 20 листопада 2018 р. поставити позивачу через 615 військове представництво Міністерство оборони України та вантажоодержувача 2 одиниці комплектів продукції орієнтовною вартістю 11905332 грн. згідно специфікації (додаток № 1 має гриф "таємно"), а позивач - прийняти та оплатити її вартість на умовах передбачених контрактом.

Додатковою угодою № 5 від 12 червня 2019 р., специфікацією (додаток № 1 до цієї угоди) сторони змінили вищевказаний договір, збільшивши обсяг поставки продукції. Погодили поставку позивачу ще 7 одиниць комплектів продукції орієнтовною вартістю 41668662 грн. Збільшили орієнтовну вартість продукції за контрактом до 53573993,96 грн.

Вказані обставини підтверджуються поясненнями прокурора, представників сторін, наявними у матеріалах справи копіями контракту, додаткових угод до нього.

За умовами п. 4.1. контракту виконавець зобов`язаний виготовити та поставити продукцію згідно з умовами контракту не пізніше строку, визначеного специфікацією та надати замовнику документи згідно з п. 2.13. контракту.

Згідно п. 2.14. контракту за рішенням замовника розрахунки за продукцію можуть здійснюватися шляхом попередньої оплати у розмірі 80% від вартості непоставленої продукції за контрактом на строк не більше як дев`ять місяців. У разі проведення попередньої оплати продукція поставляється (приймається замовником) з оформленням акту приймання-передачі продукції у термін протягом дев`яти місяців з дати перерахування коштів на рахунок виконавця, але у будь-якому випадку не пізніше строку, зазначеного у специфікації.

Отже, умови контракту між сторонами передбачали виконання відповідачем як продавцем свого обов`язку як за умови одержання від продавця попередньої оплати, так і за відсутності такої.

Спір у даній справі стосується передачі семи одиниць комплектів виробів продукції орієнтовною вартістю 41668662 грн.

Відповідно до умов специфікації (додаток № 1 до додаткової угоди № 5 від 12 червня 2019 р.) строк поставки продукції семи одиниць комплектів виробів продукції орієнтовною вартістю 41668662 грн. встановлений до 20 листопада 2019 р.

Доказів передачі продукції за контрактом в установлений строк суду не надано.

Відповідно до умов п. 7.2. контракту за порушення строків поставки продукції виконавець сплачує на користь замовника пеню у розмірі 0,1% від вартості (без урахування ПДВ) непоставленої (недопоставленої) продукції, за кожний день прострочення поза встановлені контрактом строки поставки, а за прострочення понад 30 днів з виконавця додатково стягується штраф у розмірі 7% вказаної суми.

Виходячи з наведеного внаслідок прострочення відповідача позивач набув права вимагати від нього сплати належних відповідно до умов п. 7.2. контракту пеню у розмірі 6708654,26 грн. та штрафу у розмірі 2916806,34 грн., а загалом штрафних санкцій 9625460,60 грн.

При цьому, з урахуванням встановлених судом обставин щодо розміру простроченого зобов`язання, відсутності даних про заподіяння позивачу у зв`язку з цим збитків, співрозмірності належних до сплати відповідачем штрафних санкцій і сумою прострочення, інтересів сторін, а також виходячи з того, що неустойка як вид забезпечення виконання зобов`язання не повинна перетворюватися на непомірний тягар для боржника та джерело отримання невиправданих прибутків кредитором, суд відповідно до вимог ст. 233 ГК України вважає можливим зменшити розмір належних з відповідача на користь позивача штрафних санкції до 3500000 грн.

Заперечення відповідача щодо наявності передбачених ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" підстав для звернення прокурора в суд з указаним позовом, необгрутовані, оскільки як вбачається з матеріалів справи представництво прокурора в суді зумовлене порушенням інтересів держави, які полягали у забезпеченні належного стану матеріально-технічного забезпечення Збройних Сил України, забезпечення відповідальності за невиконання зобов`язань перед державними замовниками та ефективного використання бюджетних коштів.

Оскільки спір виник внаслідок неправильних дій відповідача, то понесені по справі судові витрати стосовно до вимог ст. 129 ГПК України слід покласти на нього.

Керуючись ст.ст. 86, 129, 232, 233, 236-241 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В :

позов військового прокурора Київського гарнізону задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче підприємство "Українські авіаційні системи" (10025, м. Житомир, вул. Промислова, 10, код 40358580) на користь Міністерства оборони України (03168, м. Київ, пр-т Повітрофлотський, 6, код 00034 грн. штрафних санкцій, 144381,91 грн. витрат по оплаті судового збору.

У позові в іншій частині відмовити.

Рішення набирає законної сили та підлягає оскарженню у строк і порядку, визначені ст. 241 та розділом ІV ГПК України.

Повне судове рішення складене 10 червня 2021 р.

Суддя господарського суду міста Києва П.І.Паламар