номер провадження справи 5/20/21
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.06.2021 Справа № 908/269/21

м. Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі: судді Проскурякова К.В., при секретарі судового засідання Шельбуховій В.О., розглянувши матеріали справи

За позовом: Акціонерного товариства Державний ощадний банк України в особі філії Херсонського обласного управління АТ Ощадбанк (73000, м. Херсон, вул. Суворова, буд. 26; )

До відповідача-1: Підприємства об`єднання громадян Агропристань Всеукраїнської громадської організації інвалідів Велід (69035, м. Запоріжжя, вул. Перемоги, буд. 129; )

До відповідача-2: Приватного підприємства Торговий дім Агропродсіті (69035, м. Запоріжжя, вул. Перемоги, буд. 129, оф. 206; )

До відповідача-3: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ІПН НОМЕР_1 ; дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 ; паспорт серії НОМЕР_2 виданий 16.06.1999 Вільнянським РВ УМВС України в Запорізькій області)

про солідарне стягнення заборгованості за договором кредитної лінії № 119.10-10/195 від 19.09.2019 у розмірі 1 317 720,83 грн.

За участю представників сторін:

Від позивача: Савченко К.Г., довіреність №2219 від 10.07.2020 р.

Від позивача: Щепаняк Ю.М., довіреність №2216 від 10.07.2020 р.

Від відповідача-1: Мельник А.В., директор, згідно витягу з ЄДР

Від відповідача-2: Мельник А.В., директор, згідно витягу з ЄДР

Від відповідача-3: ОСОБА_1 , особисто, паспорт серії НОМЕР_2 , виданий 16.06.1999 р.

Від відповідача 3: Мормуль П.В., ордер АР № 1042872 від 19.04.2021, посвідчення ЗП001274 від 28.04.2017, адвокат

СУТНІСТЬ СПОРУ:

01.02.2021 р. до Господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява Акціонерного товариства Державний ощадний банк України в особі філії Херсонського обласного управління АТ Ощадбанк № 119.20-10/151 від 27.01.2021 (вх. № 279/08-07/21 від 01.02.2021 р.) до Підприємства об`єднання громадян Агропристань Всеукраїнської громадської організації інвалідів Велід, Приватного підприємства Торговий дім Агропродсіті та ОСОБА_1 про солідарне стягнення заборгованості за договором кредитної лінії № 119.10-10/195 від 19.09.2019 р. у розмірі 1 228 660,69 грн.

01.02.2021 р. автоматизованою системою документообігу Господарського суду Запорізької області здійснено автоматичний розподіл судової справи між суддями, справу розподілено судді Проскурякову К.В.

Ухвалою суду від 22.02.2021 р. прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі № 908/269/21 в порядку загального позовного провадження, присвоєно справі номер провадження 5/20/21, підготовче засідання призначено на 24.03.2021 р. о 10 год. 30 хв. з повідомленням (викликом) сторін. Явку представників сторін визнано обов`язковою.

Ухвалою суду від 24.03.2021 р. розгляд справи у підготовчому провадженні відкладено на 19.04.2021 р. на 12 год. 30 хв.

Ухвалою суду від 19.04.2021 р. продовжено строк підготовчого провадження на тридцять днів до 23.05.2021 р., розгляд справи у підготовчому засіданні відкладено на 11.05.2021 р. о 15 год. 00 хв. з повідомленням (викликом) сторін. Запропоновано сторонам здійснити відповідні процесуальні дії, явку представників сторін у судове засідання визнано обов`язковою.

Ухвалою від 11.05.2021 р. закрито підготовче провадження, призначено справу до судового розгляду по суті. Перше судове засідання з розгляду справи по суті призначено на 24.05.2021 р. об 14 год. 30 хв. з повідомленням (викликом) сторін. Задоволено клопотання Акціонерного товариства Державний ощадний банк України в особі філії Херсонського обласного управління АТ Ощадбанк про проведення судового засідання в режимі відеоконференції.

Ухвалою від 24.05.2021 р. оголошено перерву з розгляду справи по суті до 02.06.2021р. о 14 год. 00 хв. з повідомленням (викликом) сторін. Явку представників сторін у судове засідання визнано обов`язковою. Задоволено усне клопотання Акціонерного товариства Державний ощадний банк України в особі філії Херсонського обласного управління АТ Ощадбанк про проведення судового засідання в режимі відеоконференції.

В судовому засіданні 02.06.2021 р. судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 222 Господарського процесуального кодексу України, судове засідання 02.06.2021 р. здійснювалось із застосуванням технічних засобів фіксації судового процесу на комплексі «Акорд» та в режимі відеоконференції.

Представники позивача підтримали заявлені позовні вимоги з урахуванням заяви про збільшення розору позовних вимог від 07.04.2021 р. за вих. №119.20-09/661, пояснивши, що 19.09.2019 р. між АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Херсонське обласне управління АТ «Ощадбанк» та Підприємством об`єднання громадян «Агропристань» Всеукраїнської громадської організації інвалідів «Велід» укладено договір кредитної лінії № 119.10-10/195. Договір кредитної лінії № 119.10-10/195 від 19.09.2019 р., підписаний між Банком та Позичальником, свідчить про те, що сторони досягли згоди щодо врегулювання усіх майнових та організаційних аспектів на умовах, визначених договором. Також Договір містить повну інформацію щодо предмету договору; умов кредитування; забезпечення виконання зобов`язання за договором; прав та обов`язків сторін; запевнень та гарантій; відповідальність за порушення умов договору. Згідно п. 2.3. Кредитного договору сторони погодили суму максимального ліміту і визначили його в розмірі 1 000 000,00 грн. У забезпечення виконання відповідачем зобов`язань за Кредитним договором 19.09.2019 р. між позивачем та Підприємством об`єднання громадян «Агропристань» Всеукраїнської громадської організації інвалідів «Велід» укладено Договір застави обладнання. Крім того, виконання Позичальником зобов`язання за Кредитним договором забезпечується: порукою ОСОБА_1 (далі - Відповідач-3) та порукою Приватного підприємства «Торговий дім «Агропродсіті» (далі - Відповідач-2). Кредитні кошти на загальну суму 1 000 000,00 грн. Банком було перераховано на рахунок № НОМЕР_3 Позичальника відповідно до його заяви на отримання кредиту від 23.09.2019 р. №102. Відповідачі свої зобов`язання, передбачені Кредитним договором, не виконали у зв`язку з чим утворилась заборгованість за основним боргом, процентами та іншими платежами, що передбачені Кредитним договором. Банк неодноразово повідомляв відповідачів про наявну кредитну заборгованість з вимогою її погашення. Однак, відповідачами вимоги про погашення боргу залишені без виконання. Отже, відповідно до розрахунку заборгованості станом на 07.04.2021 р. загальна заборгованість відповідачів по Кредитному договору перед позивачем складає 1 317 720,83 грн., з яких: заборгованість за основним боргом (кредитом) - 1 000 000.00 грн.; проценти за користування кредитом - 227 354,61 грн.; комісія - 5413,24 грн.; З % річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) - 16 191,78 грн.; З % річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 3 328,91 грн.; З % річних за несвоєчасне погашення комісії - 79,27 грн.; втрати від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) - 56 000,00 грн.; втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів - 9 135,49 грн.; втрати від інфляції за несвоєчасне погашення комісії - 217,53грн. На підставі викладеного, позивач просить суд позов задовольнити.

Відповідач 3 у судовому засіданні 02.06.2021 р. визнав наявність суми основного боргу в розмірі 1 000 000,00 грн., та пояснив, що зможе погашати заборгованість відповідно до графіку та вважає за можливе укласти мирову угоду у цій справі. Однак, на сьогоднішній день відповідного тексту мирової угоди не надано.

Представник позивача зазначив, що про намір відповідача укласти мирову угоду дізнався лише у цьому судовому засіданні та представник згідно довіреності не має повноважень на укладення мирової угоду, та заперечив проти вказаного клопотання відповідача 3.

Також представник відповідача 3 підтримав доводи, викладені у письмовому відзиві на позовну заяву від 11.05.2021 р., пояснивши, що наданий розрахунок позивачем не відповідає умовам договору кредитної лінії №119.10-10/195 від 19.09.2019 р., оскільки ним не вірно встановлено дату повернення заборгованості в позовній заяві та безпідставно включено до розрахунку заборгованості, суми заборгованості за 3% річних та витрати з урахуванням встановленого індексу інфляції. Тобто, Позивач в межах умов договору самостійно визначив дату повернення суми кредиту зі сплатою суми нарахованих процентів за користування кредитом, якою є дата направлення вимоги 03.11.2020 р. В супереч умов договору в позовній заяві позивач зазначив дату розрахунку - 22.01.2021 р. та відповідно зазначив розрахунок заборгованості станом на зазначену дату. Крім того, позивачем зазначені різні суми у вимозі та у позовній заяві, що ставить під сумнів обґрунтованість таких розрахунків. Враховуючи, що строк дії договору змінився, в зв`язку із направленням вимоги про дострокове повернення кредиту та сплату процентів за користування ним, то у такому разі положення абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України, за яким проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики, не підлягають застосуванню, оскільки між сторонами немає домовленості про порядок повернення позики поза межами строку дії договору. Аналогічний правовий висновок викладений в постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 р. по справі 310/11534/13. Щодо заяви про збільшення позовних вимог від 07.04.2021 р. зазначив, що вказана заява є безпідставною, бо розрахунок заборгованості в ній не відповідає умовам договору та вимогам чинного законодавства. Звернення з позовом про дострокове стягнення кредиту незалежно від способу такого стягнення змінює порядок, умови і строк дії кредитного договору. На час звернення з таким позовом вважається, що настав строк виконання договору в повному обсязі. Тобто, Позивач безпідставно продовжує нараховувати відсотки за користування кредитом після направлення вимоги про дострокове повернення кредиту та відповідно безпідставно включив зазначені суми до розрахунку заборгованості, в зв`язку з чим наведений розрахунок є незаконним. З урахуванням викладеного, просить суд в задоволенні позову відмовити.

Представник позивача підтримав позицію, викладену у письмовій відповіді на відзив від 18.05.2021 р. за вих. №119.20-10/900, пояснивши, що умовами Кредитного договору передбачене нарахування процентів, комісії та пені до повного виконання зобов`язання. Після отримання від Банку вимоги про відкликання Кредиту, Позичальник зобов`язаний не пізніше 25 Банківських днів з дати направлення Банком такої вимоги здійснити повне погашення заборгованості за цим Договором (в тому числі повернути основну суму боргу, сплатити нараховані та несплачені проценти за користування кредитом та інші платежі, що підлягають сплаті Позичальником на користь Банку відповідно до умов цього Договору). На теперішній час Позичальник продовжує фактично користуватися Кредитом, оскільки основна сума боргу (кредит) не погашена. Отже, Банком правомірно, у відповідності до умов Кредитного договору, здійснюється нарахування процентів за користування кредитом. Посилання представника Відповідача-3 на правовий висновок, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 року по справі № 310/11534/13, є хибним, оскільки фактичні обставини, встановлені при розгляді зазначеної справи, інші, ніж ті, що розглядаються у даній справі за позовом Банку. Позивач просить суд позов задовольнити.

Наявні матеріали справи дозволяють розглянути справу по суті.

Розглянувши та дослідивши матеріали справи, заслухавши представників сторін, суд

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи, 19.09.2019 р. між Акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» в особі філії - Херсонське обласне управління АТ «Ощадбанк» (далі - Банк) та Підприємством об`єднання громадян «Агропристань» Всеукраїнської громадської організації інвалідів «Велід» (далі - Позичальник), в особі директора Мельник А.В., з другої сторони, укладено договір кредитної лінії № 119.10-10/195 (далі - Кредитний договір).

Відповідно до п. 2.1. договору Банк зобов`язується надати на умовах цього договору, а Позичальник зобов`язується отримати, належним чином використовувати та повернути в передбачені цим договором строки кредит та сплатити проценти за користування кредитом, комісійні винагороди та інші платежі в порядку та на умовах, визначених Кредитним договором.

Згідно з п.2.2. договору, Кредит надається у вигляді відновлювальної кредитної лінії окремими частинами (траншами) з остаточним терміном повернення Кредиту не пізніше 18.09.2022 р.

Згідно п. 2.3. договору сторони погодили суму максимального ліміту і визначили його в розмірі 1 000 000,00 (один мільйон) гривень.

Відповідно до п.2.4. договору кредит надається траншами в порядку та на умовах, передбачених статтею 3 цього договору з рахунку для обліку основної суми боргу в безготівковому порядку на такі цілі: поповнення обігових коштів.

Згідно п. 2.7. договору, за користування кредитом Позичальник зобов`язаний сплачувати Банку відповідну плату (проценти) в порядку та розмірах, визначених цим Договором.

У пункті 2.7.1. договору передбачено, що процентна ставка є фіксованою та нараховується і сплачується в розмірах: 21% процентів річних застосовується за відсутності підстав для застосування розміру процентної ставки, зазначеного в п.п. 2.7.1.2. цього договору; 23% процента річних застосовується за наявності порушення Позичальником зобов`язання встановленого пунктом 5.3.7. цього договору.

У відповідності до п. 2.7.6. договору проценти нараховуються щомісячно методом факт/факт на Основну суму боргу та за строк фактичного користування Кредитом, починаючи з дня видачі кредиту включно та до повного погашення Основної суми боргу за цим Договором. При нарахуванні процентів день видачі Кредиту (траншу) приймається до розрахунку як 1 (один) повний день користування Кредитом (траншем), а день повернення Кредиту (траншу) до розрахунку процентів не включається.

Пунктом 2.7.7. договору передбачено порядок сплати процентів: нараховані за період з дня видачі Кредиту (траншу) або х першого числа звітного місяця по останнє число звітного місяця або по день погашення Позичальником Кредиту (траншу) проценти (з урахуванням п.п. 2.7.8 та п.п. 2.7.9. цього договору) сплачуються Позичальником не пізніше 10 числа місяця, наступного за звітним, а в разі розірвання цього Договору або настання остаточного терміну повернення кредиту - одночасно з погашенням всієї основної суми боргу або в інший строк, визначений Договором.

Відповідно до п.2.10 договору, за надання банківських послуг Позичальник сплачує Банку такі комісійні винагороди: 2.10.1 за надання кредиту: плата комісійної винагороди здійснюється в розмірі 0,5% від суми Максимального ліміту кредитування в день укладення цього договору; 2.10.2 за обслуговування кредиту: сплата комісійної винагороди здійснюється в розмірі 0,5% річних від основної суми боргу станом на останнє число звітного місяця щомісячно не пізніше 10-го числа місяця, наступного за звітним, а в разі розірвання цього договору або настання остаточного терміну повернення кредиту одночасно з погашенням всієї основної суми боргу.

Відповідно до п. 3.3.1 договору Банк має право у випадку, якщо будуть мати місце будь-які або всі можливі випадки невиконання Позичальником та/або Майновим поручителем / Поручителем взятих на себе обов`язків та недотримання умов, передбачених цим договором та/або документами забезпечення та/або іншими договорами, укладеними Позичальником з Банком, відкликати кредит та вимагати (в порядку, визначеному п.п. 3.3.2 цього договору) повернення суми кредиту та сплати суми нарахованих процентів за користування кредитом (разом з будь-якими іншими нарахованими сумами або сумами, що підлягають сплаті за цим договором), у тому числі, але не виключно, якщо Позичальник вчасно не здійснив погашення основної суми боргу або її частини, або не сплатив проценти за користування кредитом або будь-які інші суми, які підлягають сплаті за цим договором та/або за будь-яким іншим договором, який укладений Позичальником з Банком з метою здійснення будь-якої кредитної операції.

Відповідно до п.3.3.2 договору відкликання Банком Кредиту з підстав, визначених пп. 3.3.1 цього договору, здійснюється шляхом направлення Позичальнику в порядку, визначеному п. 10.4 цього договору, вимоги про відкликання Кредиту.

Після отримання від Банку зазначеної вище вимоги про відкликання Кредиту Позичальник зобов`язаний не пізніше 25 Банківських днів з дати направлення Банком такої вимоги здійснити повне погашення заборгованості за цим договором, в тому числі повернути основну суму боргу, сплатити нараховані та несплачені проценти за користування Кредитом та інші платежі, що підлягають сплаті Позичальником на користь Банку відповідно до умов цього договору.

У пункті 10.4 договору передбачено, що сторони за взаємною згодою встановили, що будь-які повідомлення, вимоги, згоди та інший обмін інформацією, що направляються сторонами одна одній, повинні бути здійснені у письмовій формі. Такі повідомлення вважаються направленими належним чином, якщо вони доставлені адресату кур`єром або відправлені цінним листом (із описом вкладення) / рекомендованим листом з повідомленням про вручення за адресою, вказаною у статті 11 цього договору (якщо інша адреса не повідомлена однією стороною іншій стороні відповідно до умов цього договору), або отримані однією стороною від іншої сторони особисто під розпис, крім випадків, коли інший спосіб відправлення повідомлень прямо передбачений умовами цього договору. Датою направлення таких повідомлень буде вважатися дата їх особистого вручення або дата поштового штемпеля відділення зв`язку відправника.

Відповідно до п. 10.6. договору, цей договір набуває чинності з моменту його підписання та скріплення печатками сторін (за бажанням) та діє до повного виконання сторонами взятих на себе зобов`язань за цим Договором.

Згідно частини 1 статті 193 Господарського кодексу України (надалі - ГК України), до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України (надалі ЦК України) з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 ГК України господарське зобов`язання припиняється, зокрема, виконанням, проведеним належним чином.

Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Відповідно до статті 599 ЦК України зобов`язання припиняються виконанням, проведеним належним чином.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом,-

Частиною 1 статті 612 ЦК України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Стаття 526 ЦК України передбачає, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Згідно ст. 530 ЦК України зобов`язання підлягає виконанню у вказаний в договорі строк, а якщо строк визначений моментом вимоги, то протягом семи днів з моменту отримання вимоги кредитора.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Згідно ст. 553 Цивільного кодексу України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки на підставі п. 2 ст. 554 ЦК України.

Стаття 554 ЦК України встановлює, що у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якою договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

В забезпечення виконання відповідачем 1 зобов`язань за Кредитним договором 19.09.2019 р. між Банком та Підприємством об`єднання громадян «Агропристань» Всеукраїнської громадської організації інвалідів «Велід» укладено Договір застави обладнання, відповідно до п. 1.3 якого Предметом застави є основні засоби - обладнання та устаткування, а саме: автоматична лінія розливу олії рослинної (в складі комплекс для видуву ПЕТ-пляшок) АВК, машина фасувально-закупорювальна ВРС, машина етикетувальна Є.Ф.-1400), місцезнаходження: Запорізька область, м. Мелітополь, вул. Дмитра Донцова,15/7. Право власності Заставодавця на Предмет застави, згідно Додатку № 1 до Договору застави підтверджується: договором про закупівлю № 101218 від 10.12.2018 р.; Видатковою накладною № ПМ-0000055 від 17.12.2018 р.; Платіжним дорученням № 1 від 10.12.2018 р.; Платіжним дорученням № 2 від 17.12.2018 р.; Актом приймання-передачі основних засобів від 16.05.2019 р.; Актом введення в експлуатацію від 16.05.2019 р.

Крім того, згідно п. 1.3.2 Договору застави, право власності Заставодавця на Предмет застави також підтверджується Балансовою довідкою Заставодавця від 19.09.2019 р. про облік майна, що складає Предмет застави.

Відповідно до п. 6.1. Договору застави Заставодержатель набуває право звернути стягнення та реалізувати Предмет застави у випадках, передбачених умовами цього договору та законодавством, в тому числі у разі невиконання або неналежного виконання Заставодавцем умов Зобов`язання (повністю або частково), у тому числі у випадку одноразового прострочення будь - якого зобов`язання, що складає зобов`язання, а також в інших випадках, передбачених Кредитним договором.

Крім того, виконання відповідачем - 1 зобов`язання за Кредитним договором забезпечено: порукою ОСОБА_1 (далі - Відповідач-3) та порукою Приватного підприємства «Торговий дім «Агропродсіті» (далі - Відповідач-2).

Отже, 19.09.2019 р. між Банком та Відповідачем-3 укладено Договір поруки № П-758, згідно з п. 2.1. якого Поручитель безумовно, безвідклично та безоплатно зобов`язується перед Кредитором відповідати солідарно з Боржником за виконання в повному обсязі зобов`язання, у тому числі того, що виникне у майбутньому відповідно до умов Кредитного договору.

19.09.2019 р. між Банком та Відповідачем-2 укладено Договір поруки № П-759, згідно з п. 2.1. якого Поручитель безумовно, безвідклично та безоплатно зобов`язується перед Кредитором відповідати солідарно з Боржником за виконання в повному обсязі зобов`язання, у тому числі того, що виникне у майбутньому відповідно до умов Кредитного договору.

З матеріалів справи вбачається, що кредитні кошти на загальну суму 1 000 000,00 гривень Банком перераховано на вказаний Позичальником рахунок № НОМЕР_3 відповідно до його заяви на отримання кредиту від 23.09.2019 р. за №102, що підтверджується розпорядженням про видачу кредитних коштів від 23.09.2019р. №119.10-11/797 та Меморіальним ордером № від 23.09.2019 р.

Банк неодноразово повідомляв відповідачів 1, 2, 3 про наявну кредитну заборгованість з вимогою її погашення.

Так, 10.07.2020 р. на адреси відповідачів 1, 2, 3 Банком направлено повідомлення про порушення умов кредитування, відповідно до яких Банк вимагав негайно сплатити заборгованість за кредитом та інші платежі, що підлягають сплаті за користування кредитними коштами відповідно до умов Кредитного договору №119.10-10/195 від 19.09.2019 р. на загальну суму 1 072 901,47 грн., яка станом на 16.06.2020 р. складається з: основної суми строкового боргу 1 000 000,00 грн., прострочена сума нарахованих відсотків за березень 2020 р. 17 786,89 грн., прострочена сума нарахованих відсотків за квітень 2020 р. 17 213,11 грн., прострочена сума нарахованих відсотків за травень 2020 р. 17 786,89 грн., сума нарахованих відсотків за червень 2020 р. 17 213,11 грн., нарахована пеня - 1 234,79 грн., прострочена комісія 1 666,68 грн.

Також, 10.08.2020 р. Банк направив на адреси відповідачів 1, 2, 3 повідомлення про порушення умов кредитування та вимагав сплатити заборгованість станом на 10.08.2020 р. в сумі 1 091 165,57 грн., яка складається з основної суми строкового боргу 1 000 000,00 грн., прострочена сума нарахованих відсотків за березень 2020 р. 17 786,89 грн., прострочена сума нарахованих відсотків за квітень 2020 р. 17 213,11 грн., прострочена сума нарахованих відсотків за травень 2020 р. 17 786,89 грн., прострочена сума нарахованих відсотків за червень 2020 р. 17 213,11 грн., сума нарахованих відсотків за липень 2020 р. 17 786,89 грн., нарахована пеня - 1 288,50 грн., прострочена комісія 1 666,68 грн., нарахована комісія за липень 2020 р. 423,50 грн.

Крім того, 25.09.2020 р. та 03.11.2020 р. Банк направив на адреси відповідачів 1, 2, 3 повідомлення про усунення порушень зобов`язань за договором кредитної лінії №119.10-10/195 від 19.09.2019 р., та вимоги про дострокове повернення кредиту за Договором кредитної лінії №119.10-10/195 від 19.09.2019 р., відповідно до яких Банк вимагав сплатити протягом 25 днів прострочену заборгованість та інші платежі, що підлягають сплаті за користування кредитними коштами відповідно до умов Кредитного договору.

Вказані повідомлення та вимоги Відповідачами 1, 2, 3 залишені без відповіді та виконання.

Отже, станом на 22.01.2021 р. відповідно до розрахунку позивача у відповідачів 1, 2, 3 існує заборгованість за кредитним договором в сумі 1 317 20,83 грн., яка складається з заборгованості за основним боргом (кредитом) - 1 000 000.00 грн.; проценти за користування кредитом - 227 354,61 грн.; комісія - 5413,24 грн.; З % річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) - 16 191,78 грн.; З % річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 3 328,91 грн.; З % річних за несвоєчасне погашення комісії - 79,27 грн.; втрати від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) - 56000,00 грн.; втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів - 9 135,49 грн.; втрати від інфляції за несвоєчасне погашення комісії - 217,53грн.

Відповідачем 1 також підтверджено факт отримання ним грошових коштів в сумі 1 000 000,00 грн.

З урахуванням вказаного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення солідарно з відповідачів 1, 2, 3 суми основного боргу у розмірі 1 000 000,00 грн. підлягають задоволенню.

Щодо стягнення процентів за користування кредитом в сумі 227 354,61 грн. та комісії в сумі 5 413,24 грн., суд зазначає наступне.

Згідно п. 2.7. договору, за користування кредитом Позичальник зобов`язаний сплачувати Банку відповідну плату (проценти) в порядку та розмірах, визначених цим Договором.

Відповідно до п.2.10 договору, за надання банківських послуг Позичальник сплачує Банку комісійні винагороди.

Відповідно до п.3.3.2 договору відкликання Банком Кредиту з підстав, визначених пп. 3.3.1 цього договору, здійснюється шляхом направлення Позичальнику в порядку, визначеному п. 10.4 цього договору, вимоги про відкликання Кредиту. Після отримання від Банку зазначеної вище вимоги про відкликання Кредиту Позичальник зобов`язаний не пізніше 25 Банківських днів з дати направлення Банком такої вимоги здійснити повне погашення заборгованості за цим договором, в тому числі повернути основну суму боргу, сплатити нараховані та несплачені проценти за користування Кредитом та інші платежі, що підлягають сплаті Позичальником на користь Банку відповідно до умов цього договору.

Як встановлено судом, 03.11.2020 р. на адреси відповідачів - 1, 2, 3 Банком направлено вимоги про дострокове повернення кредиту за Договором кредитної лінії №119.10-10/195 від 19.09.2019 р., відповідно до яких Банк вимагав сплатити протягом 25 банківських днів з дати направлення Банком такої вимоги прострочену заборгованість та інші платежі, що підлягають сплаті за користування кредитними коштами відповідно до умов Кредитного договору на загальну суму 1 327 552,30 грн.

Факт направлення вказаних вимог підтверджується фіскальними чеками від 03.11.2020 р.

Отже, позивач, використав право вимагати дострокового повернення усієї суми кредиту, що залишилася несплаченою, а також сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України, та пені за порушення умов договору, шляхом стягнення цих коштів у судовому порядку.

Такими діями кредитор на власний розсуд змінив умови основного зобов`язання щодо строку дії договору, періодичності платежів, порядку сплати процентів за користування кредитом.

У такому випадку має застосовуватися вимога про сплату процентів від суми позики, передбачена частиною першою статті 1048 ЦК України, до дня, встановленого кредитором у вимозі про дострокове повернення.

Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

За змістом частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У такому разі положення абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України, за яким проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики, не підлягають застосуванню, оскільки між сторонами немає домовленості про порядок повернення позики поза межами строку дії договору.

З огляду на зазначене можна зробити такі висновки.

Звернення з позовом про дострокове стягнення кредиту незалежно від способу такого стягнення змінює порядок, умови і строк дії кредитного договору. На час звернення з таким позовом вважається, що настав строк виконання договору в повному обсязі.

Право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється у разі пред`явлення до позичальника вимог згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України.

Якщо за рішенням про звернення стягнення на предмет застави заборгованість за кредитним договором указана в такому рішенні у повному обсязі, кредитор має право на отримання гарантій належного виконання зобов`язання відповідно до частини другої статті 625 ЦК України, а не у вигляді стягнення процентів.

Вказана правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного суду від 04.07.2018 р. у справі №310/11534/13-ц.

Отже, наявність вимоги про дострокове повернення всієї суми кредиту, яке боржник не виконав не є підставою для нарахування процентів за користування кредитом за кредитним договором, який у цій частині змінений кредитором, оскільки строк дії договору змінився з 25 банківського дня з дати, зазначеної на квитанції 03.11.2020 р., яка надається банку відділенням зв`язку при відправленні позичальнику листа з вимогою про дострокове повернення кредиту, сплату процентів за користування ним з повідомленням про вручення, і вважається таким, що має бути виконаним у повному обсязі.

Відповідно до Розділу 1 «Терміни та їх тлумачення» кредитного договору банківський день проміжок часу, протягом якого банки України проводять операції з виконанням електронних розрахунків у системі електронних платежів.

Враховуючи, положення п.3.3.2 договору, 25 Банківських днів з дати направлення Банком вимоги про дострокове повернення кредиту припадає на 08.12.2020 р., а отже суд вважає за необхідне здійснити власний розрахунок процентів за користування кредитом та комісії, а саме до дати 08.12.2020 р. включно. Відповідно до розрахунку суду стягненню з відповідача підлягають проценти за користування кредитом в сумі 162 379,06 грн. та комісія в сумі 3 866,15 грн.

Доводи позивача, що умовами Кредитного договору передбачене нарахування процентів, комісії та пені до повного виконання зобов`язання, отже, Банком правомірно у відповідності до умов Кредитного договору, здійснюється нарахування процентів за користування кредитом, судом до уваги не приймаються, у зв`язку з вище викладеним.

Також, позивачем заявлено до стягнення солідарно з відповідачів 3 % річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) - 16 191,78 грн.; 3 % річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 3 328,91 грн.; 3 % річних за несвоєчасне погашення комісії - 79,27 грн.; втрати від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) - 56 000,00 грн.; втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів - 9 135,49 грн.; втрати від інфляції за несвоєчасне погашення комісії - 217,53грн.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд перевіривши розрахунок 3 % річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) - 16 191,78 грн. за допомогою юридичної інформаційно-пошукової системи Законодавство , наданий позивачем зазначає, що він є вірним, відповідає вимогам чинного законодавства, тому вказані вимоги підлягають задоволенню.

У розрахунку втрат від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) на суму 56 000,00 грн., наданого позивачем вказано сукупний індекс інфляції за період з жовтня 2020 р. по січень 2021 р. 105,6.

Суд перевіривши розрахунок втрат від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) за допомогою юридичної інформаційно-пошукової системи Законодавство зазначає, що за період з жовтня 2020 р. по січень 2021 р. сума втрат від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) становить 45 758,57 грн.

Щодо нарахованих 3 % річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом в сумі 3 328,91 грн., 3 % річних за несвоєчасне погашення комісії в сумі 79,27 грн., втрат від інфляції за несвоєчасне погашення процентів в сумі 9 135,49 грн. та втрат від інфляції за несвоєчасне погашення комісії в сумі 217,53грн. суд вважає за необхідне здійснити власний розрахунок, оскільки вказані розрахунки здійснені позивачем після 08.12.2020 р., тобто останньої дати щодо повернення суми кредиту та комісії.

Отже, відповідно до розрахунку суду здійсненого за допомогою юридичної інформаційно-пошукової системи Законодавство сума 3% річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом становить 1 870,45 грн. та сума 3 % річних за несвоєчасне погашення комісії становить 44,54 грн.; втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів складають 8 734,04 грн. та втрати від інфляції за несвоєчасне погашення комісії складають 207,95 грн., які підлягають стягненню солідарно з відповідачів 1, 2, 3.

На підставі викладеного, враховуючи, що ні позичальником, ні поручителями не надано належних та допустимих доказів на підтвердження погашення заборгованості за кредитним договором №119.10-10/195 від 23.09.2019 р. та здійсненні розрахунки суду, то суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Згідно з ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до статті 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Статтею 77 ГПК України передбачено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно із ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 р.).

Також у рішенні у справі "Серявін та інші проти України" Європейський суд з прав людини в вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України).

З огляду на викладене, враховуючи предмет та визначені позивачем підстави позову, на принципи диспозитивності, змагальності та рівності сторін перед законом і судом, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до статті 129 ГПК України витрати по сплаті судового збору покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 76-79, 86, 129, 233, 236 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути солідарно з Підприємства об`єднання громадян Агропристань Всеукраїнської громадської організації інвалідів Велід (69035, м. Запоріжжя, вул. Перемоги, буд. 129; ), Приватного підприємства Торговий дім Агропродсіті (69035, м. Запоріжжя, вул. Перемоги, буд. 129, оф. 206; ), ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ІПН НОМЕР_1 ; дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 ; паспорт серії НОМЕР_2 виданий 16.06.1999 Вільнянським РВ УМВС України в Запорізькій області) на користь Акціонерного товариства Державний ощадний банк України в особі філії Херсонського обласного управління АТ Ощадбанк (73000, м. Херсон, вул. Суворова, буд. 26; ; рахунок IBAN: НОМЕР_4 ) заборгованість за договором кредитної лінії № 119.10-10/195 від 19.09.2019 р. за основним боргом (кредитом) 1 000 000 (один мільйон) грн. 00 коп., проценти за користування кредитом в сумі 162 379 (сто шістдесят дві тисячі триста сімдесят дев`ять) грн. 06 коп., комісія в сумі 3 866 (три тисячі вісімсот шістдесят шість) грн. 15 коп., 3 % річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) в сумі 16 191 (шістнадцять тисяч сто дев`яносто одна) грн. 78 коп., 3% річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом в сумі 1 870 (одна тисяча вісімсот сімдесят) грн. 45 коп., 3 % річних за несвоєчасне погашення комісії в сумі 44 (сорок чотири) грн. 54 коп., втрати від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) в сумі 45 758 (сорок п`ять тисяч сімсот п`ятдесят вісім) грн. 57 коп., втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів 8 734 (вісім тисяч сімсот тридцять чотири) грн. 04 коп. та втрати від інфляції за несвоєчасне погашення комісії в сумі 207 (двісті сім) грн. 95 коп. Видати наказ після набрання рішенням чинності.

3. Стягнути солідарно з Підприємства об`єднання громадян Агропристань Всеукраїнської громадської організації інвалідів Велід (69035, м. Запоріжжя, вул. Перемоги, буд. 129; ), Приватного підприємства Торговий дім Агропродсіті (69035, м. Запоріжжя, вул. Перемоги, буд. 129, оф. 206; ), ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ІПН НОМЕР_1 ; дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 ; паспорт серії НОМЕР_2 виданий 16.06.1999 Вільнянським РВ УМВС України в Запорізькій області) на користь Акціонерного товариства Державний ощадний банк України в особі філії Херсонського обласного управління АТ Ощадбанк (73000, м. Херсон, вул. Суворова, буд. 26; ; рахунок IBAN: НОМЕР_4 ) витрати по сплаті судового збору в розмірі 18 585 (вісімнадцять тисяч п`ятсот вісімдесят п`ять) грн. 79 коп. Видати наказ після набрання рішенням чинності.

4. В іншій частині позовних вимог відмовити.

Повне рішення складено 03.06.2021 р.

Суддя К.В.Проскуряков

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з ч. 1 ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.