РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

11.02.2021Справа № 910/11108/20

Господарський суд міста Києва у складі судді ДЖАРТИ В. В., розглянувши без виклику (повідомлення) представників учасників справи у порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк "ПРИВАТБАНК"

до 1. Товариства з обмеженою відповідальністю "Київський завод напоїв "Росинка"

2. ОСОБА_1

про стягнення 440 465,56 грн,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Акціонерне товариство Комерційний банк "ПРИВАТБАНК" (далі - позивач, Банк) звернулось до Господарського суду міста Києва із позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Київський завод напоїв "Росинка" (далі - відповідач 1, Товариство) та ОСОБА_1 (далі - відповідач 2, поручитель) про стягнення 440 465,56 грн.

Як вбачається з позовної заяви, одним з відповідачів у справі вказано ОСОБА_1 , тобто фізичну особу, що не є підприємцем.

31.07.2020 суд ухвалив звернутися до Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації із запитом щодо надання інформації та зобов`язати останню протягом п`яти днів з моменту отримання запиту суду надати інформацію про місце проживання (перебування) фізичної особи ОСОБА_1 (останнє відоме місце реєстрації якого є АДРЕСА_1 , остання відома фактична адреса: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ).

27.08.2020 до канцелярії суду надійшла відповідь Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації на запит суду, в якій повідомлено, що за даними, що містяться в Реєстрі територіальної громади м. Києва громадянин ОСОБА_1 не зареєстрований.

Ухвалою від 10.09.2020 Господарський суд міста Києва звернувся до Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації із запитом щодо надання інформації з Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб щодо фактичного місця проживання/перебування фізичної особи ОСОБА_1 .

12.10.2020 до суду надійшла відповідь Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації на запит суду, в якій повідомлено, що за даними, що містяться Реєстрі територіальної громади м. Києва громадянин ОСОБА_1 не зареєстрований, також повідомлено суду про відсутність житлового будинку АДРЕСА_2 .

Ухвалою від 10.09.2020 Господарський суд міста Києва звернувся до Управління праці та соціального захисту населення Шевченківського району м. Києва із запитом щодо надання інформації з Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб щодо фактичного місця проживання/перебування фізичної особи ОСОБА_1 .

Від Управління праці та соціального захисту населення Шевченківського району м. Києва надійшла відповідь згідно якої ОСОБА_1 перебуває на обліку з 06.07.2018 по теперішній час в Шевченківському районі міста Києва за адресою АДРЕСА_2.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.11.2020 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі № 910/11108/20, ухвалено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін (без проведення судового засідання); визначені строки для подання відзиву на позов, відповіді на відзив та заперечень на відповідь на відзив.

Частиною 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини 4 статті 120 цього Кодексу.

Відповідно до частини 11 статті 242 ГПК України у випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Нормами частини4 статті 89 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що відомості про місцезнаходження юридичної особи вносяться до Єдиного державного реєстру.

За приписами частини 1 статті 7 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру.

Так, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, з метою повідомлення сторін про відкриття провадження у справі, ухвала від 24.11.2020 про відкриття провадження у справі була направлена судом рекомендованими листами з повідомленням про вручення на адреси місцезнаходження відповідачів, зазначені в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (для відповідача 1) та підтверджену відповіддю Відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб.

Згідно з пунктами 4, 5 частини 6 статті 242 ГПК України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відтак, в силу вищенаведених положень законодавства, день спроби вручення поштового відправлення за адресою місцезнаходження відповідача, вважається днем вручення відповідачу відповідної ухвали суду.

У даному випаду судом також враховано, що за приписами частини 1 статті 9 ГПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з частинами 1, 2 статті 3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (частина 1 статті 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Враховуючи наведене, господарський суд зазначає, що відповідач мала право та дійсну можливості ознайомитись, з ухвалою Господарського суду міста Києва справі № 910/11108/20 в Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Частиною 2 статті 178 ГПК України передбачено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Приймаючи до уваги, що відповідачі у строк, встановлений частиною 1 статті 251 ГПК України та ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.08.2019, не подали до суду відзиву на позов, а відтак не скористалися наданими їм процесуальними правами, за висновками суду, справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини 2 статті 178 ГПК України.

Будь-яких заяв, клопотань або заперечень від сторін не надходило.

Згідно з частиною 4 статті 240 ГПК України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до статті 509 Цивільного кодексу України, статті 173 Господарського кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За приписами статей 11, 509 Цивільного кодексу України зобов`язання виникають, зокрема, з договору.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (стаття626 Цивільного кодексу України).

Згідно зі статей 6, 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За приписами частини 1 статті 634 Цивільного кодексу України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1 статті 1054 Цивільного кодексу України).

Статтею 639 Цивільного кодексу України встановлено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

За змістом статті 205 Цивільного кодексу України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

При цьому, за приписами статті 207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Частиною 1 статті 181 Господарського кодексу України також встановлено, що господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Як вбачається з матеріалів справи, 16.08.2018 року між Відповідачем- та АТ КБ "ПРИВАТБАНК" - було укладено кредитний договір Ка б/н (далі - договір), який за своєю правовою природою є договором приєднання, та складається із Заяви та Умов.

У пунктах 1.1, 1.2, 1.3 заяви сторони визначили, що банк за наявності вільних грошових коштів зобов`язується надати клієнту строковий кредит для фінансування поточної діяльності клієнта та/або для придбання основних засобів в обмін на зобов`язання клієнта з повернення кредиту, сплати процентів та інших винагород в обумовлені цим договором терміни. Розмір кредиту становить 100 000 грн. зі строком кредиту 12 місяців з дати видачі коштів клієнту.

Пунктом 3.2.8.1 умов визначено, що банк за наявності вільних грошових коштів зобов`язується надати клієнту строковий "Кредит КУБ" для фінансування поточної діяльності клієнта та/або для придбання основних засобів в обмін на зобов`язання клієнта з повернення кредиту, сплати процентів в обумовлені цим договором терміни. Істотні умови кредиту (сума кредиту, проценти за користування кредитором, розмір щомісячного платежу, порядок їх сплати) вказуються в заяві про приєднання до Умов та правил надання послуги "КУБ", а також в системі Приват24.

При цьому, зазначені правила, розміщені в мережі Інтернет на сайті http://privatbank.ua, є публічною офертою, що містить умови та правила надання послуг банком його партнерам, до якої приєднується клієнт, шляхом підписання електронно-цифровим підписом заяви в системі Приват24.

Відтак, фінансування поточної діяльності відповідача-1, в обмін на його зобов`язання з повернення кредиту свідчить про виникнення між сторонами кредитних правовідносин та волю сторін до настання відповідних правових наслідків, що не суперечить вимогам статті 205 Цивільного кодексу України.

Пунктом 3.2.4.1.1. Умов визначено, що Банк за наявності вільних грошових ресурсів, згідно ст. 212 ЦКУ при настанні обставин, зазначених в п. 3.2.4.2.2.17. Договору, зобов`язується здійснити овердрафтов© обслуговування Позичальника, яке полягає у проведенні платежів Позичальника понад залишок коштів на його поточному рахунку, відкритому в Банку, номер якого зазначено у Заявці, за рахунок кредитних коштів в межах Ліміту, встановленого відповідно з п. 3.2.4.1.3 Договору, шляхом дебетування поточного рахунку. При цьому утворюється дебетове сальдо. Овердрафт (далі - кредит) надається для поповнення обігових коштів та здійснення поточних платежів Позичальника. Овердрафтове кредитування Позичальника здійснюється Банком в межах Ліміту і. терміну, відповідно згідно п.п. 3.2.4.1.3, 3.2.4.1.4 Договору, з періодом безперервного користування кредитом згідно з п. А.4 Договору шляхом перенесення дебетового сальдо з поточного рахунку Позичальника на його позичковий рахунок. Виконання Банком розрахункових документів Позичальника здійснюється шляхом перерахування кредитних коштів з позикового рахунку на поточний рахунок Позичальника. Зазначений спосіб овердрафтового кредитування здійснюється Банком з моменту направлення Позичальнику відповідного повідомлення способом, визначеним на розсуд Банку, і зазначеним в п. А.2 Договору, до моменту його відміни Банком в порядку, визначеному цим пунктом.

Згідно з п. 3.2.4.1.3. Умов Ліміт за умовами Договору - сума грошових коштів, в межах якої Банк зобов`язується оплачувати розрахункові документи Позичальника понад залишку грошових коштів на його поточному рахунку. На момент подачі Заявки на отримання кредиту Ліміт становить суму, зазначену в и. А.2 Договору.

Пунктом 3.2.4.1.5. Умов врегульовано, що овердрафтове кредитування Позичальника здійснюється Банком в межах Ліміту та строку встановлених відповідно до пп. 3.2.4.1.3, 3.2.4.1.4 Договору, з періодом безперервного користування кредитом відповідно до п. А.4 Договору. Період безперервного користування безперервно існувало дебетове сальдо на поточному рахунку Позичальника. Початком періоду безперервного користування кредитом вважається перший день, з якого безперервно існує дебетове сальдо на поточному рахунку Позичальника при закритті банківського дня. Зменшення або збільшення заборгованості по кредиту не впливають на зміну дати початку періоду безперервного користування кредитом Датою закінчення періоду безперервного користування кредитом вважається день, після закінчення якого на поточному рахунку позичальника зафіксовано нульове сальдо.

За змістом пункту А.4 Умов період безперервного користування кредитом - не більше 30 днів.

Відповідно до підпункту А.2 пункту 3.2.4 Умов кредитний ліміт овердрафту за договором (далі - ліміт) встановлюється в Заявці на отримання кредиту (далі - Заявка) і може змінюватись Банком відповідно до Умов і правил, у тому числі для оплати витрат, передбачених для пунктів 3.2.4.2.2.14, 3.1.4.2.3.15, 3.2.4.4.8 договору.

Згідно заявки максимальний розмір кредитного ліміту овердрафту на поточному рахунку Товариства № НОМЕР_2 становить 2 000 000,00 грн.

Статтею 526 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (статті 629 ЦК України).

Відповідно до виписки по рахунку № НОМЕР_2 за період з 11.02.2020 по 12.03.2020, на початок банківського дня 11.02.2020 на поточному рахунку Товариства було 2 440,24 грн власних коштів. За вказаний період Товариство здійснило платежів на суму 729 741,18 грн (обороти за дебетом). Натомість надходження коштів за цей же період склало 234 733,90 грн (обороти за кредитом). Таким чином, станом на кінець банківського дня 12.03.2020 на поточному рахунку Відновідача-1 мало місце дебетове сальдо у розмірі 492 567,04 грн., яке не було погашено.

Як вже зазначалось вище, період безперервного користування становить 30 днів від дня виникнення на поточному рахунку позичальника дебетового сальдо, у зв`язку з чим Відповідач-1 повинен був погасити дебетове сальдо не пізніше 12.03.2020, однак він свого обов`язку не виконав.

Для подальшого обліку простроченої заборгованості 13.03.2020 відповідне дебетове сальдо було перенесено на рахунок № НОМЕР_3 .

Відповідно до виписок но рахунках за період з 13.03.2020 по 21.07.2020 відбулися часткові погашення заборгованості за кредитом у загальному розмірі 74 028,26 грн, у зв`язку з чим станом на 21.07.2020 заборгованість Товариства за наданим кредитом (тілом кредиту) становить 418 538,78 грн.

Порушенням зобов`язання € його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).

За змістом статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, зміна умов зобов`язання та сплата неустойки. '

Відповідно до частини 1 статті 216 ГК України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Пунктом 3.2.4.3.2. Умов передбачено те, що у відповідно до статті 212 ЦК України в разі порушення Позичальником, будь-якого із зобов`язань, передбачених пунктами 3.2.4.1.4, 3.2.4.1.5, 3.2.4.2.2.3, 3.2.4.2.2.4, 3.2.4.2.2.5, 3.2.4.2.3.4, 3.2.4.2.2.15 договору Позичальник сплачує Банку відсотки в розмірі, зазначеному в п. А.6 Договору.

Згідно з пунктом А.6 Умов у випадку порушення Позичальником будь-якого грошового зобов`язання Позичальник сплачує Банку проценти за користування кредитом у розмірі 41.0000000 % річних від суми залишку непогашеної заборгованості.

Станом на 21.07.2020 заборгованість Товариства за договором становить 440 465,56 грн та складається з 418 538,78 грн - заборгованість за кредитом, 21 926,78 грн - заборгованість за відсотками, нарахованими на поточну та прострочену заборгованість згідно пунктів 3.2.4.3.1. та 3.2.4.3.2. Умов за період з 11.02.2020 по 21.07.2020.

Водночас, частиною 1 статті 546 ЦК України передбачено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Згідно частиною 1 статті 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку.

Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.

Відповідно до частини 2 статті 553 ЦК України порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі.

05.09.2018 АТ КБ "ПРИВАТБАНК" та ОСОБА_1 уклали договір поруки № K3VKLVFWW57B1/DP (далі - Договір поруки).

Договір поруки було підписано сторонами шляхом накладення кваліфікованого електронного підпису відповідно до приписів Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" та Закону України "Про електронні довірчі послуги". Предметом вказаного договору поруки є надання поруки поручителем перед кредитором за виконання Товариством з обмеженою відповідальністю «Київський завод напоїв «Росинка» зобов`язань за Умовами та Правилами надання послуги «Овердрафтовий кредит», розміщеними на офіційному сайті Банку в мережі Інтернет, заявкою про надання кредиту від 16.08.2018, які разом становлять кредитний договір між Кредитором та Боржником, по сплаті: а) процентів за користування кредитом, що залежить від терміну Існування непогашеного залишку по кредиту, тобто в день, після закінчення якого зафіксовано нульове дебетове сальдо на поточному рахунку Боржника No НОМЕР_2 відкритому в установі Кредитора згідно п. А.5. Кредитного договору: протягом 1-3 днів в розмірі 19 (дев`ятнадцять) % річних; протягом 4-7 днів в розмірі 19,5 (дев`ятнадцять цілих п`ять десятих) % річних; протягом 8-15 днів в розмірі 20 (двадцять) % річних; протягом 16-30 днів в розмірі 20,5 (двадцять цілих п`ять десятих) % річних; період повного погашення процентів за користування кредитом не пізніше дати закінчення періоду безперервного користування кредитом, у відповідності до умов п.А.4 Кредитного договору; б) процентів за користування кредитом у випадку порушення Боржником будь-якого грошового зобов`язання у розмірі 41 % річних від суми залишку непогашеної заборгованості по кредиту, що передбачене пунктом А.6 кредитного договору; в) винагород, штрафів, пені та інші платежі, відшкодовувати збитки, у відповідності, порядку та строки, зазначені у Кредитному договорі; г) кредиту в розмірі 160 000,00 (сто шістдесят тисяч) грн.

У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (статті 554 ЦК України).

У зв`язку з невиконанням Товариством умов кредитного договору суд вважає обґрунтованим стягнення із відповідачів солідарно 160 000,00 грн заборгованості за кредитом та 21 926,78 грн заборгованості за відсотками, а залишок заявленої до стягнення заборгованості стягнути з Товариства, а саме - 258 538,78 грн.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Таким чином, зважаючи на встановлені обставини справи та вимоги правових норм викладених вище, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

При цьому суд відзначає, що судові витрати у розмірі 6 606,98 грн, що були понесені Банком по оплаті судового збору стягуються з відповідачів, відповідно до статті 129 ГПК України.

Разом з тим, якщо пропорції задоволення позовних вимог точно визначити неможливо, то судові витрати розподіляються між сторонами порівну. У разі коли позов немайнового характеру задоволено повністю стосовно двох і більше відповідачів або якщо позов майнового характеру задоволено солідарно за рахунок двох і більше відповідачів, то судові витрати також розподіляються між відповідачами порівну. Солідарне стягнення суми судових витрат законом не передбачено (пункт 4.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" № 7 від 21.02.2013). З огляду на вказане, суд дійшов висновку про покладення судових витрат на відповідача 1 та відповідача 2 порівну в розмірі 3 303,49 грн.

На підставі викладеного, керуючись статтями 73-74, 76-80, 86, 129, 232-233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва -

ВИРІШИВ:

1. Позов Акціонерного товариства Комерційний банк "ПРИВАТБАНК" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Київський завод напоїв "Росинка" та ОСОБА_1 про стягнення 440 465,56 грн - задовольнити повністю.

2. Стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю "Київський завод напоїв "Росинка" (03057, місто Київ, ВУЛИЦЯ АНТОНА ЦЕДІКА, будинок 6; ідентифікаційний код 39695169) та ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 ) на користь Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" (01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1Д; ідентифікаційний код 14360570) 160 000,00 грн (сто шістдесят тисяч гривень 00 копійок) заборгованості за кредитом та 21 926,78 грн (двадцять одну тисячу дев`ятсот двадцять шість гривень 78 копійок) заборгованості за відсотками.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Київський завод напоїв "Росинка" (03057, місто Київ, ВУЛИЦЯ АНТОНА ЦЕДІКА, будинок 6; ідентифікаційний код 39695169) на користь Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" (01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1Д; ідентифікаційний код 14360570) 258 538,78 грн (двісті п`ятдесят вісім тисяч п`ятсот тридцять вісім гривень 78 копійок) заборгованості за кредитом та 3 303,49 грн (три тисячі триста три гривні 49 копійок) судового збору.

4. Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 ) на користь Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" (01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1Д; ідентифікаційний код 14360570) 3 303,49 грн (три тисячі триста три гривні 49 копійок) судового збору.

5. Після набрання рішенням Господарського суду міста Києва законної сили видати відповідний наказ.

Рішення Господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 03.06.2021.

СУДДЯ В. В. ДЖАРТИ