СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" червня 2021 р. Справа № 922/643/21

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Крестьянінов О.О., суддя Білоусова Я.О. , суддя Фоміна В.О.

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця Кот Катерини Іванівни (вх. №1445Х) на рішення господарського суду Харківської області від 20.04.2021 (рішення ухвалене суддею Погореловою О.В. 20.04.2021 о 09:49 год., у приміщенні господарського суду Харківської області, повне рішення підписано 26.04.2021) у справі №922/643/21

за позовом Комунального підприємства «Сучасне місто», м. Харків,

до фізичної особи-підприємця Кот Катерини Іванівни, м. Харків,

про стягнення 19238,56 грн.

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням господарського суду Харківської області від 20.04.2021 у справі №922/643/21 позов задоволено повністю; стягнуто з фізичної особи-підприємця Кот Катерини Іванівни на користь Комунального підприємства «Сучасне місто» заборгованість за тимчасову експлуатацію (управління) окремого елемента благоустрою комунальної власності міста Харкова поруч з будинком № 9 по вул. Барабашова у м. Харкові, відповідно до договору від 15.02.2019 № 1652/02/19 із штрафними санкціями у загальному розмірі 19238,56 грн., з яких: сума основної заборгованості - 17067,08 грн., сума 3% річних від простроченої суми - 762,67 грн., пеня - 387,48 грн., сума інфляційних втрат - 1021,33 грн. та 2270,00 грн. судового збору.

ФОП Кот К.І. звернулася до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення господарського суду Харківської області від 20.04.2021 у справі №922/643/21 за позовом Комунального підприємства «Сучасне місто» про стягнення з неї грошових коштів скасувати повністю та ухвалити нове рішення, яким у позові Комунального підприємства «Сучасне місто» про стягнення з Кот Катерини Іванівни грошових коштів відмовити в повному обсязі.

В обгрунтування апеляційної скарги відповідач посилається на порушення її права на звернення до суду, а саме: нею не поданий відзив на позов у зв`язку з тим, що кореспонденція від позивача та суду до неї не надходила, а заявниця мала можливість подати лише письмові пояснення по справі, у зв`язку з чим справа була розглянута без з`ясування всіх обставин та належного дослідження всіх доказів.

В апеляційній скарзі відповідачка посилається на те, що вона з 27.10.2011 на підставі договору купівлі-продажу являється власницею торгівельного павільйону № НОМЕР_1 загальною площею 30,11 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Харків, Київській район, вул. Барабашова, земельна ділянка кадастровий номер :09:001:0022. Окрім того, ФОП Кот К.І. стверджує, що передача їй позивачем окремого елементу благоустрою комунальної власності площею 17,6 кв. м. за актом прийому-передачі не відбувалася та вона не мала можливості вільно ним користуватися.

При цьому, заявник апеляційної скарги заперечує проти наданих позивачем в обгрунтування позовних вимог доказів та просить суд апеляційної інстанції прийняти та дослідити надані нею до апеляційної скарги докази, які вона не змогла своєчасно подати місцевому господарському суду, зокрема, копії договору купівлі продажу №А-029-21-0021 від 27.10.2011 та акту прийому передачі від 27.10.2011.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 17.05.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою фізичної особи-підприємця Кот Катерини Іванівни на рішення господарського суду Харківської області від 20.04.2021 у справі №922/643/21, встановлено учасникам справи строк для подання відзиву на апеляційну скаргу, заяв і клопотань по суті справи та з процесуальних питань - 5 днів з дня вручення даної ухвали, попереджено сторони, що апеляційна скарга на рішення господарського суду Харківської області від 20.04.2021 у справі №922/643/21 буде розглядатися за правилами ч. 10 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України без повідомлення учасників справи.

26.05.2021 від Комунального підприємства «Сучасне місто» надійшов відзив, у якому позивач просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін. Також з приводу подання відповідачем копії договору купівлі-продажу торговельного павільйону від 27.10.2011 №А-029-21-0021 зазначає, що предметом позову є стягнення заборгованості та штрафних санкцій саме за договором від 15.02.2019 №1652/02/19, укладеним між Комунальним підприємством «Сучасне місто» та фізичною особою-підприємцем Кот Катериною Іванівною, яким позивачем надано відповідачу право тимчасового користування окремим елементом благоустрою комунальної власності м. Харкова. Тому, на думку позивача, наявність укладеного договору купівлі-продажу торговельного павільйону від 27.10.2011 №А-029-21-0021 не звільняє відповідача від обов`язку оплати за користування окремим елементом благоустрою, на якому павільйон розташований. Крім того, позивач зауважує, що відповідно до умов п.8.2 договору від 15.02.2019 №1652/02/19 право експлуатації (управління) елемента благоустрою комунальної власності міста Харкова виникає у відповідача із дня підписання договору, без підписання відповідного акту (вх.№6017, 6064).

Відповідно до розпорядження Східного апеляційного господарського суду щодо повторного автоматизованого розподілу справи та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.06.2021 у зв`язку з відпусткою судді Тарасової І.В., яка входила до складу судової колегії, для розгляду справи сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Крестьянінов О.О., суддя Білоусова Я.О., суддя Фоміна В.О.

Стосовно наданих відповідачем до апеляційної скарги нових доказів колегія суддів зазначає, що відповідно положень ч. 3 ст. 269 ГПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Проте, зазначені відповідачем доводи колегія суддів не може вважати обгрунтованими, оскільки в суді першої інстанції заявником надавалися відповідні заперечення щодо позову, до яких, зокрема, він міг додати відповідні докази, а тому у суду апеляційної інстанції відсутні підстави для прийняття нових доказів.

Окрім того, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що відповідно до положень ст. 91 ГПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Господарським процесуальним кодексом України не встановлено порядку засвідчення копій документів, як письмових доказів, а норма частини четвертої статті 91 ГПК України є відсильною та зумовлює необхідність урахування учасниками процесу стандартів оформлення документів, визначених національним стандартом як нормативним документом відповідно до статей 1, 23 Закону України "Про стандартизацію".

Порядок засвідчення копій документів визначений пунктом 5.27 Національного стандарту України Державна уніфікована система документації, Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації "Вимоги до оформлювання документів" ДСТУ 4163-2003, затвердженого наказом Держспоживстандарту України від 07.04.2003 №55, яким передбачено, що відмітка про засвідчення копії документа складається зі слів "згідно з оригіналом", назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії, яка проставляється нижче підпису.

Проте, надані відповідачем копії документів всупереч вищенаведеним нормам не засвідчені належним чином (не містять ініціалів та прізвища особи, яка засвідчує копію). При цьому, заявником не зазначено про наявність у нього або іншої особи оригіналів вказаних письмових доказів. А тому, ці копії не можуть вважатися доказами у справі.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши з урахуванням положень ст 269 ГПК України в межах доводів та вимог апеляційної скарги законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду встановила таке.

15.02.2019 між Комунальним підприємством «Сучасне місто» (далі - виконавець) та фізичною особою-підприємцем Кот Катериною Іванівною (далі - замовник) укладено договір тимчасового користування окремим елементом благоустрою комунальної власності для розміщення тимчасових об`єктів підприємницької та іншої діяльності №1652/02/19 (далі - договір), відповідно до умов якого виконавець надає замовнику право тимчасової експлуатації (управління) окремим елементом благоустрою комунальної власності міста Харкова (далі - елемент) з метою задоволення соціально-економічних потреб шляхом розміщення тимчасового об`єкта підприємницької або іншої діяльності (п.1.1. договору). Вид елементу: частина покриття вулиці. Місцезнаходження елементу: поблизу будинку №9 по вул. Барабашова у м. Харкові. Площа/розміри елементу 17,06 кв. м. (п. 2.1.-2.3. договору)

Пунктом 3.1. договору визначено вид об`єкта: тимчасова споруда з полегшених конструкцій з урахуванням основних вимог до споруд, визначених технічним регламентом будівельних виробів, будівель і споруд, без улаштування фундаменту (павільйон з функціональним призначенням продаж непродовольчих товарів).

Площа об`єкта по зовнішньому контуру 17,06 кв. м. Наявність вітрин, холодильного та іншого технологічного обладнання та їх опис і площа (по зовнішньому контуру): відсутні. Зовнішній вигляд об`єкта повинен відповідати ескізній пропозиції вигляду фасаду, яка є невід`ємною частиною цього договору (п.3.2.-3.4. договору).

Згідно п. 3.5. договору об`єкт повинен розташовуватися відповідно до схеми розташування окремого елемента благоустрою, що є невід`ємною частиною цього договору.

Розділом 4 договору врегульовано питання плати та порядку розрахунків за даним договором. Так, відповідно до п.4.1. договору, розмір плати за експлуатацію (управління) елемента згідно з розрахунком становить 1793,50 грн. на місяць (далі - плата) та невід`ємною частиною цього договору. Плата перераховується замовником на розрахунковий рахунок виконавця в безготівковій формі авансовим платежем до 25 числа поточного місяця, що передує місяцю, за який здійснюється оплата. Внесення плати здійснюється протягом трьох банківських днів з дня передачі елемента благоустрою (п. 4.2., 4.3. договору).

Акт про надані послуги підписується сторонами до 30 числа місяця, наступного за календарним місяцем, в якому фактично надавалися послуги. Акт про надання послуг вважається підписаним сторонами, якщо його надіслано за адресою (місцезнаходження замовника, вказане в договорі, або адреса, за якою здійснено реєстрацію замовника - юридичної чи фізичної особи - підприємця) замовника виконавцем поштою рекомендованим листом із повідомленням про вручення поштового відправлення адресату (п. 4.8.-4.9. договору).

Замовник зобов`язаний, зокрема, використовувати елемент відповідно до умов договору (п.5.3.1 договору); здійснювати управління та експлуатувати елемент відповідно до умов договору (п. 5.3.3. договору); своєчасно і в повному обсязі вносити плату за договором (п. 5.3.4. договору); у тижневий строк рекомендованим листом з повідомленням про вручення інформувати виконавця про зміну адреси для листування, зміну банківського рахунку, зміну назви, припинення діяльності суб`єкта підприємницької діяльності (п.5.3.15 договору).

Відповідно до п. 7.1.1 договору дія договору припиняється у разі закінчення строку, на який його було укладено.

Пунктом 8.1 договору передбачено, що він вступає в дію з дня його підписання сторонами та діє до 14 лютого 2020.

Право експлуатації (управління) елемента виникає у замовника після укладання договору. Елемент вважається переданим з дня підписання цього договору (п. 8.2 договору).

26.10.2020 КП «Сучасне місто» звернулось до відповідача з листом вих. №8344/01-09 від 23.10.2020, у якому зазначало про припинення 15.02.2020 договору у зв`язку із закінченням строку, на який його було укладено, та повідомляло, що станом на 21.10.2020 у ФОП Кот К.І. перед КП «Сучасне місто» утворилась заборгованість за договором у сумі 17067,08 грн., у разі несплати якої позивачем буде ініційовано розгляд питання про стягнення заборгованості у судовому порядку. Крім того, позивачем до листа додано акти звіряння взаємних розрахунків у 2-х примірниках за період з 15.02.2019 по 30.09.2020 між КП «Сучасне місто» та акти надання послуг. Позивачем також зазначено, що у разі відсутності підписаних актів звіряння та актів надання послуг, заборгованість, що зазначена у актах звіряння, буде вважатися погодженою, а акти про надання послуг підписаними.

Лист був направлений на адресу відповідача ( АДРЕСА_1 ), яка зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та в розділі 10 договору «Юридичні адреси та реквізити сторін», проте був повернутий за зворотною адресою.

У зв`язку із неналежним виконанням відповідачем умов договору, позивач звернувся з позовом про стягнення на свою користь з ФОП Кот К.І. заборгованості за договором від 15.02.2019 №1652/02/19 із штрафними санкціями у загальному розмірі 19238,56 грн., з яких: сума основної заборгованості - 17067,08 грн., сума 3% річних від простроченої суми - 762,67 грн., пеня - 387,48 грн., сума інфляційних втрат - 1021,33 грн.

Приймаючи оскаржуване рішення про задоволення позову суд першої інстанції виходив з того, що матеріалами справи підтверджено неналежне виконання відповідачем зобов`язань за договором, у зв`язку з чим стягнув суму основного боргу у розмірі 17067,08 грн. Перевіривши розрахунок заявлених до стягнення пені у розмірі 387,48 грн., 3 % річних у сумі 762,67 грн., а також інфляційних втрат у сумі 1021,33 грн., суд дійшов висновку, що вони є обґрунтованими та арифметично вірними, а тому задовольнив позовні вимоги і в цій частині.

Надаючи правову кваліфікацію обставинам справи, колегія суддів зазначає таке.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 14 ЦК України, цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Частиною 1, 2 статті 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до статті 193 ГК України та статей 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно із статтями 627, 628 та 629 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Рішенням Харківської міської ради від 21.06.2017 № 688/17 затверджено Положення про тимчасове користування окремими елементами благоустрою комунальної власності для розміщення малих архітектурних форм та тимчасових споруд торговельного, побутового, соціально-культурного та іншого призначення на території міста Харкова (далі - Положення), яке встановлює правовий механізм та підстави надання в тимчасове користування окремих елементів благоустрою комунальної власності для розміщення тимчасових об`єктів підприємницької та іншої діяльності на території міста Харкова, визначає організаційно-правові відносини, пов`язані з оформленням договорів на право розміщення таких об`єктів.

Пунктом 1.5 Положення позивача визначено виконавцем послуг з надання права тимчасового користування окремими елементами благоустрою комунальної власності міста Харкова, що знаходяться на його балансі, для розміщення тимчасових об`єктів підприємницької та іншої діяльності.

Також, вказаним Положенням визначено, зокрема, що окремим елементом благоустрою для розміщення тимчасових об`єктів підприємницької та іншої діяльності - частина покриття площ (майданів), вулиць, доріг, проїздів, алей, бульварів, тротуарів, пішохідних зон і доріжок відповідно до чинних норм і стандартів та інші елементи благоустрою, визначені нормативно-правовими актами, що знаходиться на балансі виконавця (КП «Сучасне місто») та може бути передана у тимчасове користування для розміщення тимчасових об`єктів підприємницької та іншої діяльності.

Предметом спору у даній справі є стягнення заборгованості за договором №1652/02/19 тимчасового користування окремим елементом благоустрою комунальної власності для розміщення тимчасових об`єктів підприємницької та іншої діяльності від 15.02.2019.

Відповідно до ст. 762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Сторонами у пункті 4.1 договору узгоджено, що розмір плати за експлуатацію (управління) елемента згідно з розрахунком становить 1793,50 грн. на місяць.

На виконання своїх зобов`язань за договором КП "Сучасне місто" передало у тимчасове користування ФОП Кот К.І. для експлуатації (управління) окремий елемент благоустрою комунальної власності міста Харкова зі строком користування до 14.02.2020, у зв`язку з чим, у відповідача виник зустрічний обов`язок сплачувати плату за користування майном.

Позивач стверджує, що замовник не в повному обсязі виконав умови договору №1652/02/19 від 15.02.2019 щодо оплати за користування окремим елементом благоустрою, що не спростовано відповідачем, у зв`язку з чим за останнім рахується заборгованість у сумі - 17067,08 грн., що відображена в акті звіряння взаємних розрахунків за період 15.02.2019 - 30.09.2020.

В матеріалах справи містяться не підписані відповідачем акти надання послуг та акт звіряння взаємних розрахунків.

Разом з цим відсутність підпису відповідача не нівелює обов`язок, щодо сплати щомісячних платежів, оскільки пунктом 4.1. договору визначений єдиний фіксований щомісячний платіж за користування майном, сплата якого не залежить від складання актів. Відповідно п. 4.2. плата має перераховуватися замовником на розрахунковий рахунок виконавця в безготівковій формі авансовим платежем до 25 числа поточного місяця, що передує місяцю, за який здійснюється оплата.

Окрім того, відповідно положень пункту 4.9. договору акт про надання послуг вважається підписаним сторонами, якщо його надіслано за адресою (місцезнаходження замовника, вказане в договорі, або адреса, за якою здійснено реєстрацію замовника - юридичної чи фізичної особи - підприємця) замовника виконавцем поштою рекомендованим листом із повідомленням про вручення поштового відправлення адресату. При цьому матеріали справи свідчать направлення позивачем відповідачу рекомендованим листом з описом вкладення відповідних актів. Проте, відповідачем не надано заперечень щодо підписання цих актів. Таким чином, акти надання послуг вважаються підписаними.

Отже, з огляду на те, що відповідачем не надано доказів на підтвердження виконання умов договору №1652/02/19 від 15.02.2019 або спростування заявленої суми боргу, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення основного боргу в сумі 17067,08 грн, а також трьох відсотків річних, інфляційних та пені.

Відповідачка стверджує, що елемент благоустрою їй за актом приймання-передачі взагалі не передавався та вона не мала можливість користуватися ним.

Вказані твердження відповідача суд вважає безпідставними, з огляду на положення п. 8.2 договору, відповідно до якого право експлуатації (управління) елемента виникає у замовника після укладання договору. При цьому, елемент вважається переданим з дня підписання цього договору.

Таким чином, сторонами не було передбачено складання окремого акту приймання-передачі та здійснення будь-яких окремих дій для передачі об`єкта. Матеріали справи також не містять доказів, які б свідчили, що позивач перешкоджав відповідачу користуватися предметом договору, а тому доводи відповідача щодо неможливості користування майном також є необгрунтованими.

Навіть якщо прийняти до уваги посилання відповідача на договір купівлі - продажу торгового павільйону №А-029-21-0021 від 27.10.2011 та акт прийому-передачі торгового павільйону №А-029-21-0021 від 27.10.2011, то вказані обставини не спростовують правильність висновків суду першої інстанції, оскільки спірні правовідносини виникли внаслідок неналежного виконання відповідачем умов договору №1652/02/19 від 15.02.2019, а саме несвоєчасного та неповного внесення плати за тимчасову експлуатацію елементу благоустрою комунальної власності - частини покриття вулиці, на якому має розташовуватися відповідний торговий павільйон. Тобто, предметами цих договорів є різні об`єкти.

Щодо посилань відповідача на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, зокрема, її права на подання відзиву на позов у зв`язку з неотриманням поштової кореспонденції від позивача та суду, колегія суддів зазначає таке.

За змістом статті 120 ГПК України суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є необов`язковою. Виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Ухвала господарського суду про дату, час та місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії повинна бути вручена завчасно, з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу, але не менше ніж п`ять днів, для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи чи вчинення відповідної процесуальної дії. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 03.03.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; призначено судове засідання на 23.03.2021, встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву та доданих до нього документів, що підтверджують заперечення проти позову, п`ятнадцять днів з дня вручення даної ухвали.

Як свідчать матеріали справи, копія вказаної ухвали від 03.03.2021 була направлена на адресу Кот К.І. ( АДРЕСА_1 ), яка зазначена в позові, договорі, Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а також вказана в паспорті відповідачки як місце її проживання, копія якого міститься в матеріалах справи, проте, повернулася на адресу суду з відміткою «Укрпошта» «за закінченням терміну зберігання».

Разом з цим, 15.03.2021 відповідач ознайомилась з матеріалами справи, про що свідчить відповідний напис на її клопотанні про ознайомлення, та 19.04.2021 надала суду відповідні письмові пояснення по суті справи.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 23.03.2021 розгляд справи відкладався на 20.04.2021

У судовому засіданні 20.04.2021 при прийнятті оскаржуваного рішення відповідач була присутня, проте, згідно протоколу судового засідання, заяв та клопотань не заявляла.

Отже доводи відповідачки щодо порушення судом першої інстанції норм процесуального права, щодо неповідомлення її про розгляд справи, позбавлення можливості надати відзив з доказами на підтвердження її правової позиції, не з`ясування всіх обставин справи та не дослідження доказів по справі є безпідставними.

Відповідно до ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

На підставі викладеного, враховуючи, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, апеляційний господарський суд дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення господарського суду Харківської області від 20.04.2021 у справі №922/643/21 - без змін.

Керуючись статтями 269, 270, 275, 281-284 ГПК України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця Кот Катерини Іванівни залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Харківської області від 20.04.2021 у справі №922/643/21 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строки оскарження передбачені статтями 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 10.06.2021.

Головуючий суддя О.О. Крестьянінов

Суддя Я.О. Білоусова

Суддя В.О. Фоміна