06.06.2021 Справа № 910/2115/21
Господарський суд міста Києва у складі судді Ярмак О.М., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОМЕЛЕКТРО-ХАРКІВ" про поновлення пропущеного процесуального строку для подачі заяви про ухвалення додаткового рішення, про ухвалення додаткового рішення у справі №910/2115/21
про стягнення 246 258,96 грн.
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Рішенням Господарського суду міста Києва від 19.04.2021 у справі № 910/2115/21 позов задоволено частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Редукторні механізми" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОМЕЛЕКТРО-ХАРКІВ" 3643 грн. 92 коп 3% річних, 10936 грн. 19 коп інфляційних втрат, 218 грн. 70 коп витрат по сплаті судового збору. В решті позову відмовлено.

26.04.2021 та 05.05.2021 позивачем було подано заяви про ухвалення додаткового рішення про розподіл витрат на на професійну правничу допомогу у розмірі 20 000,00 грн, які ухвалами суду від 28.04.2021, 29.04.2021, 06.05.2021 повернені заявнику без розгляду, як такі, що не відповідають вимогам ст. 170 ГПК України.

20.05.2021 позивачем через відділ діловодства суду подано заяву про ухвалення додаткового рішення по справі №910/2115/21 разом із заявою про поновлення пропущеного процесуального строку для подачі заяви про ухвалення додаткового рішення.

Згідно зі статтею 118 Господарського процесуального кодексу України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до частини 1 статті 119 Господарського процесуального кодексу України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Вирішення питання щодо поновлення строку перебуває в межах дискреційних повноважень суду, який за заявою сторони, прокурора чи з своєї ініціативи може визнати причину пропуску встановленого законом процесуального строку поважною і відновити пропущений строк, крім випадків, передбачених Господарського процесуального кодексу України. Отже, вирішуючи це питання, суд, з урахуванням конкретних обставин справи, має оцінити на предмет поважності причини пропуску встановленого законом процесуального строку, і залежно від встановленого вирішити питання про поновлення або відмову у поновленні цього строку (наведену правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 09.10.2019 у справі № 910/22695/13).

Згідно з частиною 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Господарським процесуальним кодексом України не встановлено неможливості поновлення пропущеного процесуального строку для подання стороною доказів на підтвердження розміру судових витрат у зв`язку з розглядом справи (правовий висновок наведено у постановах Верховного Суду від 21.12.2019 у справі № 910/6298/19, від 24.12.2019 у справі № 909/359/19).

Статтею 221 Господарського процесуального кодексу України передбачено: якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.

Судом встановлено, що на виконання рішення суду від 26.04.2021 у справі № 910/2115/21 позивачем вперше подано заяву про ухвалення додаткового рішення у справі 26.04.2021, тобто у межах визначеного процесуального строку відповідно до ч. 8 ст. 129 ГПК України, водночас наслідком подачі заяв без дотримання вимог ст. 170 ГПК України стало залишення заяви без розгляду.

Враховуючи, що позивачем вчинялись дії у межах визначеного процесуального строку для подачі доказів понесення заявлених витрат на професійну правничу допомогу, право на доступ до правосуддя, суд дійшов висновку про наявність підстав для поновлення позивачу пропущеного процесуального строку для подачі заяви про ухвалення додаткового рішення у справі та прийняття заяви про ухвалення додаткового рішення до розгляду.

Згідно з приписами ч.ч. 2-4 ст. 244 ГПК України, заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Розглянувши надані документи та матеріали, з`ясувавши обставини, на яких грунтуються вимоги відповідача, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду заяви та її вирішення, суд встановив:

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Частиною 2 ст. 126 ГПК України закріплено, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ч. 3 ст. 126 ГПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 4 ст. 126 ГПК України).

За приписами ч. 4 ст. 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи (до яких у тому числі відносяться й витрати на професійну правничу допомогу), покладаються: у разі відмови в позові - на позивача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За приписами ч. 5 ст. 126 ГПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно з ч. 5 ст. 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву (ч. 8 ст. 129 ГПК України).

Судом встановлено, що у позовній заяві, яка є першою заявою по суті спору, позивач навів орієнтовний розрахунок суми судових витрат та зазначив, що на момент складення та подання позову поніс витрати на професійну правничу допомогу, у зв`язку з розглядом даного спору, в розмірі 15 000,00 грн, остаточний розрахунок розміру позовних вимог та докази їх понесення будуть подані в порядку вимог ст. 129 ГПК України.

У заяві про ухвалення додаткового рішення у справі позивачем вказано, що фактичний розмір понесених судових витрат на професійну правничу допомогу склав 20 000,00 грн, які він просить стягнути з відповідача.

В обґрунтування вищевказаної заяви та на підтвердження понесених ним заявлених судових витрат позивач долучив до матеріалів справи:

- копію договору про надання правничої допомоги № 10/2021 від 15.01.2021, укладений з Адвокатським об`єднанням "Курафєєв і партнери", предметом якого є надання позивачу (клієнту) правової (юридичної) допомоги, яка полягає у представвництві та захисті інтересів клієнта, пов`язаних із стягненням з ТОВ "Редукторні механізми" на користь ТОВ "Промелектро-Харків" суми основного боргу за договором поставки з відстроченням платежу №1/01/04/16 від 01.04.2016 у розмірі 10 000,00 грн, неустойки у розмірі 0,5 відсотків від загальної ціни товару за кожен день відмови від оплати, 3% річних, індексу інфляції;

- копію ордеру серії ВІ №1032297 від 10.02.2021, виданого Адвокатським об`єднанням "Курафєєв і партнери" адвокату Савченко В.С. на представництво ТОВ "Промелектро-Харків" у Господарському суді міста Києва на підставі договору № 10/2021 від 15.01.2021;

- копію ордеру серії ВІ №1036561 від 22.03.2021, виданого Адвокатським об`єднанням "Курафєєв і партнери" адвокату Жовнер О.А. на представництво ТОВ "Промелектро-Харків" у Господарському суді міста Києва на підставі договору № 10/2021 від 15.01.2021;

- копію додаткової угоди №1 від 22.03.2021 до договору про надання правничої допомоги № 10/2021 від 15.01.2021, за умовами якої внесено зміни до п.4.2 договору із визначенням вартості послуг за надання правової допомоги клієнту у розмірі 20 000,00 грн;

- копії актів приймання-передачі наданих послуг № 1 від 01.03.2021, №2 від 22.03.2021 за договором про надання правничої допомоги № 10/2021 від 15.01.2021, на суми 15 000,00 грн, 5000,00 грн. відповідно;

- копії рахунків-фактури № 3 від 01.03.2021 на суму 15 000,00 грн; № 7 від 22.03.2021 на суму 5000,00 грн;

- копії платіжним доручень № 5444 від 02.03.2021 на суму 15 000,00 грн; №5816 від 21.04.2021 на суму 5000,00 грн.

Судом встановлено, що представники позивача Савченко В.С., Жовнер О.А. є адвокатами та здійснюють адвокатську діяльність на підставі відповідних свідоцтва № 2289 від 24.07.2018, № 2290 від 24.07.2018, вказані відомості розміщені також в Єдиному реєстрі адвокатів України.

За змістом п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Частинною 2 ст. 901 Цивільного кодексу України встановлено, що положення цієї глави (глави 63 «Послуги. Загальні положення» підрозділу 1 розділу III Книги п`ятої цього Кодексу) можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Згідно з ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

За умовами п. 4.1 укладеного між позивачем та АО договору про надання правничої допомоги № 10/2021 від 15.01.2021 визначено, що загальна вартість послуг за цим договором складає загальну суму підписаних сторонами актів приймання-передачі наданих послуг.

Оплата за надання правової допомоги здійснюється клієнтом на розрахунковий рахунок АО протягом 30 банківських днів з моменту виставлення рахунку-фактури (рахунку на оплату), якщо інший строк не визначено у рахунку-фактурі (п.4.3 договору).

Відповідно до п.4.2 договору в редакції додаткової угоди №1 від 22.03.2021 сторонами узгоджено, що вартість послуг становить 20 000,00 грн.

На підтвердження понесених ним судових витрат на правову допомогу позивач, у тому числі, долучив до матеріалів справи акти здачі-приймання наданих послуг №1 від 01.03.2021 на суму 15 000,00 грн, № 2 від 22.03.2021 на суму 5000,00 грн, рахунки-фактури по вказаних актах та платіжні документи про їх оплату, всього у розмірі 20 000,00 грн.

З актів приймання наданих послуг №1 від 01.03.2021, №2 від 22.03.2021 вбачається, що до переліку наданих позивачу послуг було включено також таку послугу як, направлення позовної заяви та відповіді на відзив на адресу відповідача та на адресу Господарського суду міста Києва поштовим відправленням з виходом адвоката до поштового відділення в умовах карантину Covid-19, вартість якої за розрахунком АО склала 500,00 грн за кожну заяву по суті вимог, тобто 1000,00 грн.

Водночас, згідно з правовою позицією, викладеною в ухвалі Верховного Суду від 04.11.2019 по справі № 9901/264/19, такі вчинені адвокатом дії, як виїзд адвоката до суду для подання позову (інших документів) до канцелярії суду та подання позову (інших документів) безпосередньо до канцелярії суду не можуть бути віднесені до жодного з видів правничої допомоги, які передбачені статтями 1, 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність». А тому, витрати на здійснення вказаних видів робіт не можуть бути відшкодовані у якості витрат на професійну правничу допомогу.

У даному випадку, направлення позовної заяви та відповіді на відзив на адресу відповідача та на адресу Господарського суду міста Києва поштовим відправленням з виходом адвоката до поштового відділення в умовах карантину Covid-19, у той час, як умови карантину розповсюджені на все населення та територію України з 12.03.2020, та відповідно до підпункту 8 пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 04.05.2020 №343 "Про внесення змін до деяких актів Кабінету Міністрів України" внесено зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" дозволена діяльність адвокатів, нотаріусів, аудиторів та психологів, вказані витрати не є правовою допомогою та відшкодуванню за рахунок відповідача не підлягають.

Здійснивши аналіз наданих адвокатським бюро послугна професійну правничу допомогу, що зазначені у вищевказаних документах, співставивши вказані обставини зі складністю справи та обсягом документів, співмірність розміру заявлених витрат із ціною позову, враховуючи часткове задоволення позовних вимог, за відсутності заперечень відповідача та клопотання про зменшення заявлених витрат, суд дійшов висновку про покладення на позивача відшкодування понесених позивачем судових витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 1229,30 грн (6,47% задоволених позовних вимог (14580,11 грн від 225 318,92 грн) від 19 000,00 грн обгрунтованого розміру витрат на оплату послуг адвоката).

Керуючись ст.ст. 118, 119, 123, 126, 129, 221, 234, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОМЕЛЕКТРО-ХАРКІВ" про поновлення пропущеного процесуального строку для подачі заяви про ухвалення додаткового рішення задовольнити.

2. Поновити пропущений Товариством з обмеженою відповідальністю "ПРОМЕЛЕКТРО-ХАРКІВ" процесуальний строк для подачі заяви про ухвалення додаткового рішення задовольнити, заяву про ухвалення додаткового рішення прийняти до розгляду.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Редукторні механізми" (01033, м.Київ, вул. Жилянська,53, кв.6, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОМЕЛЕКТРО-ХАРКІВ" (61001, м.Харків, вул. Іскринська, 37, корпус 35-А, а/с 867, ) витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 1229 (одну тисячу двісті двадцять дев`ять) грн 30 коп.

4. В решті заяви відмовити.

5. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до статті 241 ГПК України та може бути оскаржене до апеляційної інстанції в строки та порядку передбаченому розділом ІV ГПК України.

Суддя О.М.Ярмак