ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" травня 2021 р. Справа№ 920/332/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Руденко М.А.

суддів: Пономаренка Є.Ю.

Дідиченко М.А.

при секретарі Реуцькій Т.О.

За участю представників:

від позивача: Войткова К.О. (наказ №192-ОС від 27.04.2020 року), Романюк С.Ю. (наказ №153-ОС від 22.02.2021 року);

від відповідача: Малина І.В. (ордер серія АІ №1092967 від 01.03.2021 року);

від третьої особи: не з`явився,

розглянувши апеляційну скаргу приватного підприємства «Виробничо-комерційна фірма «Sumy Elektron Optics»

на рішення господарського суду Сумської області від 17.12.2020 року, повний текст якого складено та підписано 28.12.2020 року

у справі №920/332/20 (суддя Жерьобкіна Є.А.)

за позовом приватного акціонерного товариства «ПлазмаТек»

до приватного підприємства «Виробничо-комерційна фірма «Sumy Elektron Optics»

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача

товариство з обмеженою відповідальністю «Новації»

про стягнення 4 743 200,18 грн.,

В С Т А Н О В И В:

Позов заявлено про стягнення з відповідача на користь позивача передоплати за договором №09601-01 від 10.09.2019 року у розмірі 3 880 800,18 грн. та штрафу у розмірі 862 400,00 грн. нарахованих згідно з п. 10.5 спірного договору згідно з яким, у випадку прострочення терміну поставки товару, визначеного п. 6.1.1. цього договору, з вини відповідача більше ніж на 60 календарних днів, відповідач зобов`язується повернути позивачу суму здійснених за цим договором платежів та сплатити позивачу штраф у розмірі 20 % ціни товару.

Відповідач проти задоволення позову заперечив пославшись на те, що:

- прострочення поставки товару сталася не з його вини та обумовлено реорганізацією митниць Державної фіскальної служби про що відповідачем неодноразово повідомлялось позивачу шляхом направлення відповідних листів про перенесення строків поставки товару проти яких позивач не заперечив, що свідчить про погодження ним нових термінів поставки товару та, відповідно, виключає задоволення позовних вимог;

- 29.12.2019 року позивач направив відповідачу електронного листа з зазначенням наступної адреси доставки товару: Житомирська обл., місто Бердичів, вулиця Білопільська, будинок 2, за якою 15.01.2020 року позивачу, третьою особою, яка діяла від імені відповідача, доставлений товар відповідно до специфікації: растровий електронний мікроскоп-аналізатор на базі електронного мікроскопа SEO-SEM Inspect S50-B з енергодисперсійним аналізатором. При цьому, відмінності у написанні фактично поставленого позивачу товару у порівнянні з назвою, вказаною у спірному договорі, пов`язані із тим, що обладнання «Скануючий електронний мікроскоп FEI Inspect S50», виробництва Fei Company, Чехія (фактично поставлений третьою особою товар - примітка суду) та «Система мікроаналізу EDAX Apolo X/XL» виробництва Ametek corporation модернізується до обладнання «Растровий електронний мікроскоп-аналізатор на базі електронного мікроскопа SEO-SEM Inspect S50-B з енергодисперсійним аналізатором» (поставка товару з такою назвою передбачена умовами спірного договору - примітка суду) за допомогою спеціального програмного забезпечення виробництва ВКФ «SUMY ELECTRON OPTICS»(nn) та спеціальних налаштувань обробки даних;

- 29.01.2020 року позивач направив відповідачу листа № 285 про надання дозволу інженеру відповідача розпочати з 03.02.2020 року пусконалагоджувальні роботи щодо установки растрового електронного мікроскопа-аналізатора на базі електронного мікроскопа SEO-SEM Inspect S50-B з енергодисперсійним аналізатором, проте коли інженер відповідача прибув в домовлене місце і час для проведення пусконалагоджувальних робіт, він не зміг приступити до їх виконання у зв`язку з тим, що позивач не виконав всі вимоги відповідача щодо відповідності приміщення для проведення відповідних робіт.

Рішенням господарського суду Сумської області від 17.12.2020 року, повний текст якого складено та підписано 28.12.2020 року у справі № 920/332/20 позов задоволено повністю.

Мотивуючи рішення, суд першої інстанції зазначив на те, що матеріалами справи підтверджений факт прострочення виконання відповідачем зобов`язання з поставки товару за договором № 09601-01 від 10.09.2019 року на строк більший, ніж 60 календарних днів з огляду на що, відповідно до умов спірного договору, позивач має право на повернення передоплати за товар та стягнення штрафу.

При розгляді спору по суті суд першої інстанції надав оцінку запереченням відповідача проти позову, зазначивши про те, що:

- докази погодження сторонами іншого строку поставки, ніж визначений у п. 6.1.1 спірного договору, з переписки сторін не вбачається, той час як та обставина, що позивач не висловив заперечень щодо затримки у поставці товару у відповідь на листи відповідача, не свідчить про погодження сторонами іншого строку поставки товару з урахуванням умов п. 13.6 договору сторін та приписів ст. 654 ЦК України, згідно з якою зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту, а відтак, відповідач був зобов`язаний поставити товар позивачу у строк до 25.11.2019 року;

- обставини неможливості перевізника вчасно отримати пакет документів від експертного контролю, а також процедура реорганізації Державної фіскальної служби, що спричинило затримку в митному оформленні товарів, які імпортуються в Україну (складових растрового електронного мікроскопу-аналізотора) з 25.11.2019 року, за відсутності доказів неможливості митного оформлення товарів у період реорганізації, зазначення дати усунення відповідних обставин, суд не вважає форс-мажором згідно з п. 9.1 спірного договору, оскільки відповідачем не подано відповідного документу на підтвердження виникнення форс-мажору згідно з п. 9.3 договору;

- твердження відповідача про те, що обов`язок з поставки товару ним виконаний шляхом поставки відповідачу третьою особою товару спростовується наявними у матеріалах справи доказами зокрема тим, що:

1) порівнюючи специфікації до укладеного між позивачем та відповідачем договору № 09601-01 від 10.09.2019 року та укладеного між відповідачем та третьою особою договору, судом встановлено, що предметом вказаних договорів є різний товар за назвою та комплектністю;

2) доказів на підтвердження того, що обладнання, поставка якого є предметом, укладеного між відповідачем та третьою особою договору модернізується до обладнання, поставка якого є предметом спірного договору, відповідачем не подано, відповідні умови відсутні в укладеному між позивачем та відповідачем договорі, тим більше що докази вчинення відповідних дій (модернізації) після поставки третьою особою позивачу складової частини Растрового електронного мікроскопу-аналізатора (скануючого електронного мікроскопу SEO-SEM Inspect S50-B) у матеріалах справи відсутні;

3) зі змісту наданої відповідачем на підтвердження факту поставки третьою особою відповідачу товару товарно-транспортної накладної № 2 від 13.01.2020 року слідує, що вантажовідправником є третя особа, вантажоодержувачем - позивач, супровідним документом на вантаж зазначено акт передачі-приймання матеріальних цінностей від 13.01.2020 року. При цьому відповідний акт передачі-приймання матеріальних цінностей від 13.01.2020 року, на який міститься посилання в товарно-транспортній накладній, учасниками процесу до матеріалів справи не поданий. В матеріалах справи наявна довіреність, що була видана позивачем менеджеру з постачання Грищенку А.О. на отримання від відповідача мікроскопу SEO-SEM Inspect S50-B, в той час як в товарно-транспортній накладній міститься прізвище та підпис представника вантажоодержувача - Папірник О.С., а довіреність, видана Папірнику О.С. на отримання товару від третьої особи в матеріалах справи відсутня;

4) станом на момент організації перевезення та складання товарно-транспортної накладної № 2 від 13.01.2020 року, скануючий електронний мікроскоп Inspect S-50, виробництва FEI Company, Чехія, перебував у власності третьої особи, а не відповідача.

Не погоджуючись з рішенням, приватне підприємство «Виробничо-комерційна фірма «Sumy Elektron Optics» звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Сумської області від 17.12.2020 року у справі №920/332/20 та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

У апеляційній скарзі відповідач зазначив про те, що оспорюване рішення суду першої інстанції не є законним та обґрунтованим і підлягає скасуванню.

У обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач послався на ті ж самі обставини, що й під час розгляду справи в суді першої інстанції, а саме на відсутність його вини у порушенні строків поставки товару та на те, що обов`язок з поставки товару на даний час ним виконано оскільки товар, поставка якого була передбачена умовами спірного договору, поставлений позивачу третьою особою, а відповідні пусконалагоджувальні роботи відповідачем не були проведені саме з вини позивача, зауваживши на тому, що:

- висновок суду про неподання відповідачем підтверджуючих доказів на підтвердження того, що обладнання поставка якого є предметом, укладеного між відповідачем та третьою особою договору, модернізується до обладнання, поставка якого є предметом договору, укладеного між позивачем та відповідачем, не відповідає обставинам справи, оскільки відповідачем надано суду паспорт мікроскопу-аналізатора КІЗ ПС (а.с.70 т.1), в якому зазначено, що: «Настоящий паспорт является документом, удостоверяющим гарантированные предприятием-изготовителем основные параметры и технические характеристики растрового электронного микроскопа-анализатора SEO SEM Inspect S50-B на базе электронного микроскопа FEI Inspect S50 (модельная линейка Quanta Inspect), серийный номер Q/68/D8621, энергергодисперсионного анализатора EDAX Apollo X/XL SDD, интегрированного программного обеспечения SEO ImageLab Met (в дальнейшем - микроскоп - анализатор)», а питання щодо того, що базою обладнання «Растровий електронний мікроскоп-аналізатор на базі електронного мікроскопа SEO-SEM Inspect S50-B з енергодисперсійним аналізатором» буде електронний мікроскоп FEI Inspect S50 виробництва Fei Company, Чехія, який має бути відповідним чином модернізований, узгоджувалось з позивачем перед підписанням договору поставки;

- оскільки прострочення поставки відбулося не з вини відповідача, а подальші переписка та дії позивача свідчать про відсутність заперечень проти подовження терміну поставки, тому вимоги позивача щодо сплати штрафу згідно з п. 10.5 спірного договору є такими, що не підлягають задоволенню;

- судом першої інстанції не в повній мірі були досліджені обставини затримки доставки імпортного вантажу, що потягло за собою необґрунтованість покладення на відповідача обов`язку сплати штрафних санкцій;

- доставка товару позивачу підтверджується товарно-транспортною накладною № 2 від 13.01.2020 року зокрема підписом працівника позивача Папірника О.С. на вказаній накладній та актом передачі приймання матеріальних цінностей від 13.01.2020 року;

- з метою документального оформлення факту поставки товару відповідач оформив та направив 16.01.2020 року позивачу видаткову накладну №01-SEO від 16.01.2020 року у двох примірниках. Вказане відправлення отримано від позивача 20.01.2020 року ОСОБА_1 , що підтверджується скріншотом повідомлення від ТОВ «Нова пошта», а також повідомленням в електронному листі від позивача, проте останній не повернув відповідачу підписаний оригінал примірника видаткової накладної;

- на підтвердження завершення поставки та розрахунків за господарською операцією з поставки спірного товару відповідачем позивачу була виписана та податкова накладна № 1 від 16.01.2020 року на суму 431 200,02 грн., що складає 10% від загальної вартості обладнання. Вказана податкова накладна, відповідно до приписів чинного законодавства була відповідачем зареєстрована в ЄРПН та направлена позивачу з відповідною квитанцією в електронній формі, а позивач прийняв та погодив такі документи, про що відповідачу надійшло повідомлення про доставку документу адресату в електронній формі. Перерахована послідовність дій підтверджує те, що позивач своїми діями по прийняттю податкової накладної підтверджує факт отримання товару.

Апелянтом до апеляційної скарги доданий додатковий доказ, а саме належним чином засвідчена копія податкової накладної від 16.01.2020 року з доказами реєстрації у Єдиному реєстрі податкових накладних.

Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.01.2021 року справа № 920/332/20 передана на розгляд колегії суддів у складі: Руденко М.А. (головуючий), судді Дідиченко М.А., Пономаренко Є.Ю.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 29.01.2021 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою приватного підприємства «Виробничо-комерційна фірма «Sumy Elektron Optics» на рішення господарського суду Сумської області від 17.12.2020 року у справі № 920/332/20 та призначено розгляд справи на 02.03.2021 року об 11 год. 40 хв.

09.02.2021 року до суду від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому позивач, з посиланням на те, що:

- наданий відповідачем паспорт мікроскопу-аналізатора КІЗ ПС не підтверджує будь-яку модернізацію обладнання, тим паче без згоди покупця, а також суперечить умовам спірного договору поставки, оскільки:

1) у розділі 4 «Основные технические данные составных частей» вказаного технічною паспорту зазначено обладнання «Сканирующий электронный мікроскоп SEO SEM Inspect S50-B на основе FEI. Inspect S50 (серия Quanta Inspect), серийный номер Q/68/D8621», проте таке обладнання не передбачено спірним договором, специфікацією та не міститься навіть у самій назві Технічного паспорту «Растровый электронный микроскоп-анализатор на базе электронного микроскопа SEO-SEM INSPECT S50-B с энергодисперсионным анализатором»;

2) будь-які домовленості щодо подальшої модернізації товару до або після його прийомки за рахунок потужностей позивача не мали місце, а вказаний технічний паспорт було позивачу надано на етапі претензійного врегулювання спору;

3) технічний, паспорт стосується обладнання, виготовленого 05.01.2020 року, у той час як за твердженням відповідача та третьої особи комплектуючі були отримані відповідачем лише 14.01.2020 року;

- твердження апелянта про те, що питання щодо того, що базою обладнання «Растровий електронний мікроскоп-аналізатор на базі електронного мікроскопа SEO-SEM Inspect S50-B з енергодисперсійним аналізатором» буде електронний мікроскоп FEI Inspect S50 виробництва Fei Company, Чехія, який має бути відповідним чином модернізований, узгоджувалось з позивачем перед підписанням договору поставки не має ніякого підтвердження. Так, сторонами підписано договір та специфікацію, інших додатків, які б визначали або змінювали предмет позову сторони не підписували;

- твердження апелянта про те, що відповідач у своїх листах в листопаді-грудні 2019 року зазначав, що здійснюється імпорт саме мікроскопу Inspect S50-B не має свого підтвердження, оскільки у переписці сторони використовували назву «растровий електронний мікроскоп-аналізатор на базі електронного мікроскопа SEO-SEM Inspect S50-B з енергодисперсійним аналізатором». Саме така назва товару зазначена у спірному договорі поставки та специфікації;

- відповідачем, в порушення умов п. 9.3 спірного договору, не надано документів виданих відповідним уповноваженим органам на підтвердження факту непереборної сили;

- відсутність заперечень з боку позивача проти продовження строків поставки не може бути підставою для внесення змін до договору поставки у частині строків виконання зобов`язань;

- посилання відповідача про поставку визначеного спірним договором товару суперечить твердженню самого ж відповідача, яке викладене у апеляційній скарзі та листі вих. №52/ПSEO-20 від 16.07.2020 року в якому відповідачем вказано про те, що фактично поставлене обладнання має бути модернізоване за допомогою спеціального програмного забезпечення та спеціальних налаштувань обробки даних і остаточно введене в експлуатацію шляхом проведення пусконалагоджувальних робіт;

- апелянт стверджує, що ним було направлено позивачу видаткову накладну №01-SEO від 16.01.2020 року у двох примірниках, проте жодних доказів про направлення вказаних накладних апелянт не надає, підпис та/або печатку позивача вказані накладні не містять;

- надані разом з апеляційною скаргою податкові накладні не підтверджують факт отримання позивачем товару. Крім того, в матеріалах справи відсутні докази, що відповідач врахував зазначені податкові накладні у своєму податковому обліку,

просив залишити судове рішення без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Крім того, у відзиві на апеляційну скаргу позивач зазначив про те, що апелянт не наводить доводи з приводу ненадання доданого до апеляційної скарги додаткового доказу, а саме податкової накладної під час розгляду справи в суді першої інстанції.

Щодо наданого апелянтом під час апеляційного розгляду додаткового доказу, а саме належним чином засвідченої копії податкової накладної від 16.01.2020 року з доказами реєстрації у Єдиному реєстрі податкових накладних, колегія суддів зазначає про таке.

Враховуючи, що відповідач додав цей документальний доказ під час розгляду апеляційної скарги, на дату прийняття оспорюваного рішення такого доказу суд першої інстанції в своєму розпорядження не мав.

Згідно з ч. 1 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього (ч. 3 ст. 269 ГПК України).

У вирішенні питань щодо прийняття додаткових доказів суд апеляційної інстанції повинен повно і всебічно з`ясовувати причини їх неподання з урахуванням конкретних обставин справи і об`єктивно оцінити поважність цих причин. У разі прийняття додаткових доказів у постанові апеляційної інстанції мають зазначатися підстави такого прийняття.

У апеляційній скарзі відповідач не наводить жодних причин неможливості подання додаткового доказу до суду першої інстанції.

Колегія суддів зауважує апелянтові на тому, що підставою для прийняття апеляційною інстанцією додаткових доказів є докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від учасників судового процесу.

Оспорюване рішення у цій справі було ухвалено 17.12.2020 року, а відтак, вказаний доказ, з огляду на його дату складення, апелянт мав можливість подати до суду першої інстанції, проте вказаних дій не вчинив, а суду апеляційної інстанції доказів об`єктивної неможливості вчинення таких дій не надав.

Основними засадами судочинства, закріпленими у ст. 129 Конституції України, є, зокрема, законність, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Принцип законності визначається тим, що суд у своїй діяльності при вирішенні справ повинен додержуватись норм процесуального права.

Відповідно до ст. 124, п.п. 2, 3, 4 ч. 2 ст. 129 Конституції України, ст. 4-2, 4-3 Господарського процесуального кодексу України основними засадами судочинства є рівність всіх учасників судового процесу перед законом та судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Прийняття судом апеляційної інстанції додаткових документів на стадії апеляційного провадження за відсутності визначених ст. 269 ГПК України підстав для їх прийняття, тобто без наявності належних доказів неможливості їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від заявника, фактично порушує принцип рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом, адже у такому випадку суд створює апелянтові більш сприятливі, аніж позивачу умови в розгляді конкретної справи.

За таких обставин, додана апелянтом під час апеляційного перегляду належним чином засвідчена копія податкової накладної від 16.01.2020 року з доказами реєстрації у Єдиному реєстрі податкових накладних як додатковий доказ колегією суддів не приймається.

У судовому засіданні 25.05.2021 року представник відповідача підтримав вимоги своєї апеляційної скарги, просив її задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати.

Представник позивача заперечив проти вимог апеляційної скарги, просив її залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Дослідивши матеріали апеляційної скарги, матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, з урахуванням правил ст.ст. 269, 270 Господарського процесуального кодексу України, згідно з якими суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права, колегія суддів встановила наступне.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 10.09.2019 року позивач як покупець та відповідач як продавець уклали договір № 09601-01 (далі Договір) (а.с. 16-21 т.1) за умовами якого відповідач прийняв зобов`язання поставити та передати у власність позивача растровий електронний мікроскоп-аналізатор на базі електронного мікроскопа SEO-SEM Inspect S50-В з енергодисперсійним аналізатором, що надалі іменуються товаром, в комплектності, кількості та за ціною, визначеними у додатку (Специфікації) № 1, що є невід`ємною частиною Договору, а позивач - прийняти та своєчасно оплатити товар на умовах договору.

Також сторонами підписано Додаток (Специфікація) № 1 (а.с. 22 т.1) до Договору в якому сторонами визначено загальну кількість та вартість товару, поставка якого є предметом Договору, та зокрема те, що поставці підлягає растровий електронний мікроскоп-аналізатор на базі електронного мікроскопа SEO-SEM Inspect S50-B з енергодисперсійним аналізатором у комплекті:

1) Скануючий електронний мікроскоп SEO-SEM Inspect S50-B - 1 шт;

2) Енергодисперсійний аналізатор Apollo XL SDD EDAX- 1шт;

3) Приставка для Low VAC режиму-1 шт.;

4) Аналізатор зображень на базі програмного забезпечення SEO ImageLab Met-1 шт.;

5) Керуючі комп`ютерні станції - 2 шт.;

6) Форвакуумний відкачний пост;

7) Комплект супроводжуючої документації на мікроскоп та аналізатори.

Згідно з п. 4.3 Договору загальна вартість (ціна) товару за Договором узгоджена сторонами відповідно до додатку (специфікації) №1, що є невід`ємною частиною Договору, складає 4 312 000, 20 грн. включно з ПДВ, що в еквіваленті становить 154 000,00 євро згідно офіційному курсу НБУ на момент підписання договору.

Всі розрахунки за цим договором здійснюються безготівковим розрахунком в українській національній валюті - гривні (п. 5.1 Договору).

За змістом п. 5.2 Договору, з урахуванням змін, внесених додатковою угодою № 1 від 27.12.2019 року (а.с. 23 том 1), оплата товару здійснюються поетапно у наступному порядку:

- перший платіж у розмірі 30% від загальної вартості товару покупець перераховує на рахунок постачальника протягом 10 банківських днів з дати підписання Договору (п. 5.2.1);

- другий платіж у розмірі 60% від загальної вартості товару покупець перераховує на рахунок постачальника протягом 1 (одного) місяця після здійснення оплати згідно з п. 5.2.1 (п. 5.2.2);

3) решту вартості товару покупець сплачує постачальнику після підписання покупцем акту про пусконалагоджувальні роботи (п. 5.2.3).

Згідно з платіжними дорученнями № 33713 від 11.09.2019 року, № 34887 від 07.10.2019 року, № 34980 від 09.10.2019 року, № 35066 від 10.10.2019 року, №35140 від 11.10.2019 року позивач перерахував відповідачу 3 880 800,18 грн. дорівнює 90 % від вартості товару. Вказаний факт сторонами не заперечується. (а.с. 24-28 т.1)

Отже, позивачем своєчасно та у повному обсязі виконані зобов`язання щодо попередньої оплати товару згідно з пунктами 5.2.1, 5.2.2 Договору.

У розділі 6 Договору сторони визначили умови поставки товару та зокрема те, що:

- товар згідно додатку (специфікації) №1 поставляється протягом 75 (календарних днів від дати платежу згідно з п. 5.2.1 Договору. Місце поставки - за адресою покупця: ПрАТ «ПлазмаТек», 21036, м. Вінниця, вул. Максимовича, 18 (п. 6.1);

- поставка товару здійснюється на умовах склад покупця (DDP). Умови поставки розуміються відповідно до правил IHKОTEPMC - 2010 (п. 6.2);

- постачальник не пізніше, ніж за 2 (два) робочі дні до дати поставки, повідомляє покупця про необхідність прийняття Товару по кількості та асортименту (п. 6.3);

- у разі зміни місця поставки покупець зобов`язаний письмово протягом 1 (одного) робочого дня з моменту одержання повідомлення про дату поставки повідомити постачальника про цю зміну (п. 6.4);

- датою поставки вважається дата підписання покупцем та постачальником видаткових накладних на товар (п. 6.5);

- у комплект товаросупровідних документів входять: а) видаткова накладна, оригінал - 2 примірники; документ, що посвідчує технічні характеристики товару (заводський сертифікат якості чи сертифікат відповідності) -1 примірник (п. 6.6);

- датою поставки та переходу права власності на товар вважається дата фактичної передачі товару, що зазначається у видатковій накладній на товар (п. 6.7).

Виходячи з умов п. 6.1.1 Договору та дати здійснення позивачем платежу згідно з п. 5.2.1 Договору, відповідач був зобов`язаний поставити позивачу товар у строк до 25.11.2019 року включно.

Пунктом 10.5 Договору передбачено, що, у випадку прострочення терміну поставки товару, визначеного п. 6.1.1. цього договору з вини постачальника більше ніж на 60 (шістдесят) календарних днів, постачальник зобов`язується повернути покупцю суму здійснених за пунктами 5.2.1-5.2.2 договору платежів та сплатити покупцю штраф у розмірі 20 (двадцять) відсотків ціни товару протягом 5 (п`яти) банківських днів з дати отримання від покупця відповідного письмового повідомлення.

Звертаючись до суду з цим позовом позивач посилається на те, що товар відповідачем позивачу поставлено не було, з огляду на що останній, в силу приписів п. 10.5 Договору, має право на повернення перерахованих в рахунок оплати такого товару платежів (3 880 800,18 грн.) та стягнення з відповідача штрафу у розмірі 20 % від ціни товару (862 400,00 грн.).

Відповідач проти задоволенні позову заперечив пославшись на те, що:

- на даний час обов`язок з поставки товару позивачу ним виконаний шляхом поставки 15.01.2020 року позивачу третьою особою, яка діяла від імені відповідача, товару відповідно до специфікації: растровий електронний мікроскоп-аналізатор на базі електронного мікроскопа SEO-SEM Inspect S50-B з енергодисперсійним аналізатором. При цьому, відмінності у написанні назви товару пов`язані із тим, що обладнання «Скануючий електронний мікроскоп FEI Inspect S50», виробництва Fei Company, Чехія та «Система мікроаналізу EDAX Apolo X/XL» виробництва Ametek corporation модернізується до обладнання «Растровий електронний мікроскоп-аналізатор на базі електронного мікроскопа SEO-SEM Inspect S50-B з енергодисперсійним аналізатором» (поставка товару з такою назвою передбачена умовами Договору - примітка суду) за допомогою спеціального програмного забезпечення виробництва ВКФ «SUMY ELECTRON OPTICS» (nn) та спеціальних налаштувань обробки даних;

- прострочення поставки товару сталася не з вини відповідача та обумовлено реорганізацією митниць Державної фіскальної служби про що відповідачем неодноразово повідомлялось позивачу шляхом направлення відповідних листів про перенесення строків поставки товару проти яких позивач не заперечив, що свідчить про погодження ним нових термінів поставки товару та, відповідно, виключає задоволення позовних вимог.

В свою чергу позивач не заперечує проти отримання товару від третьої особи, проте вказує, що поставлений останньою товар не може вважатися тим товаром, поставка якого була обумовлена Договором.

Отже, для вирішення спору сторін по суті слід встановити чи був відповідачем виконаний обов`язок щодо поставки визначеного умовами договору товару у встановлені договором строки.

Суд першої інстанції позовні вимоги задовольнив у повному обсязі, що колегія суддів вважає вірним з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частиною 2 ст. 509 ЦК України передбачено, що зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 ЦК України.

Згідно до вимог ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно ст. 712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

У відповідності до вимог ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін. (ч. 2 ст. 712 ЦК України)

Згідно зі ст. 662 ЦК України, продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Продавець повинен одночасно з товаром передати покупцеві його приналежності та документи (технічний паспорт, сертифікат якості тощо), що стосуються товару та підлягають переданню разом із товаром відповідно до договору або актів цивільного законодавства.

Щодо строків поставки товару колегія суддів зазначає на наступне.

Положеннями ст. 663 ЦК України визначено, що продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Відповідач вважає, що сторонами фактично змінено строк поставки товару оскільки прострочення поставки відбулося не з вини відповідача, про що останній неодноразово повідомляв позивача, а подальші переписка та дії позивача свідчать про відсутність заперечень проти подовження терміну поставки.

Водночас, з матеріалів справи вбачається та сторонами не заперечується, що відповідач неодноразово повідомляв позивача про затримання у поставці товару шляхом направлення листів копії яких наявні у матеріалах справи.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України).

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтею 645 ЦК України встановлено, що зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту.

Додаткові угоди та додатки до договору є його невід`ємною частиною і мають юридичну силу у разі, якщо вони викладені у письмовій формі, підписані сторонами та скріплені їх печатками (п. 13.6 Договору).

Отже, зміни до Договору, в тому числі і щодо зміни строків поставки товару мають бути вчинені у письмовій формі, підписані сторонами та скріплені їх печатками.

Враховуючи, що доказів укладення відповідних додаткових угод якими б був змінений строк поставки товару матеріли справи не містять, відповідач мав поставити позивачу товар у визначений договором строк, тобто, виходячи з умов п. 6.1.1 договору та дати здійснення позивачем платежу згідно з п. 5.2.1 Договору - у строк до 25.11.2019 включно.

При цьому, як вірно встановлено судом першої інстанції, та обставина, що позивач не висловив заперечень щодо затримки у поставці товару у відповідь на листи відповідача, не свідчить про погодження сторонами іншого строку поставки товару з урахуванням умов п. 13.6 договору та приписів ст. 654 ЦК України.

Щодо посилань відповідача на те, що прострочення поставки товару сталася не з вини відповідача та обумовлено реорганізацією митниць Державної фіскальної служби, що виключає застосування до нього відповідності у вигляді штрафу, слід зазначити про таке.

Згідно з п.п. 9.1, 9.3, 9.5 договору сторони звільняються від відповідальності за часткове чи повне невиконання зобов`язань за цим договором, якщо це невиконання є наслідком дії обставин непереборної сили, що не залежать від волі сторін: війни, військових дій, страйків, мітингів, блокади, ембарго, інших міжнародних санкцій, валютних обмежень, інших дій держав, що унеможливлюють виконання сторонами своїх зобов`язань, пожежі, повені, інших стихійних лих або сезонних природних явищ, зокрема таких як закриття і/або блокування аеропортів, шляхів, доріг, перевалів тощо. Документ, виданий відповідним уповноваженим органами, є достатнім підтвердженням дії форс-мажорних обставин. Настання форс-мажорних обставин збільшує термін виконання договору на період дії вказаних обставин та їх наслідків.

Отже, за умовами договору достатнім підтвердженням дії форс-мажорних обставин є документ, виданий відповідним уповноваженим органами, проте відповідачем такого документу не надано, а відтак, висновок відповідача про настання таких обставини не підтверджений належними та допустимими доказами.

При цьому, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про те, що обставини неможливості перевізника вчасно отримати пакет документів від експертного контролю, а також процедура реорганізації Державної фіскальної служби, що спричинило затримку в митному оформленні товарів, які імпортуються в Україну (складових растрового електронного мікроскопу-аналізотора) з 25.11.2019 року, за відсутності доказів неможливості митного оформлення товарів у період реорганізації та зазначення дати усунення відповідних обставин, не можна вважати форс-мажором.

До того ж, як встановлено вище, відповідач мав поставити товар на склад позивача у строк до 25.11.2019 року включно, а відтак, той факт, що у останній день строку поставки було розпочато реорганізацію митниць не могло істотно вплинути на митне оформлення своєчасно ввезеного на митну територію України товару.

Враховуючи обставини, які викладені вище матеріалами справи не підтверджується наявність обставин як щодо збільшення строків поставки товару, так і щодо відсутності вини відповідача у порушенні таких строків.

Щодо факту поставки належного товару за договором колегія суддів зазначає наступне.

Частиною 1 ст. 664 ЦК України встановлено, що обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: 1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; 2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару.

Договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов`язку передати товар. Товар вважається наданим у розпорядження покупця, якщо у строк, встановлений договором, він готовий до передання покупцеві у належному місці і покупець поінформований про це. Готовий до передання товар повинен бути відповідним чином ідентифікований для цілей цього договору, зокрема шляхом маркування.

Зі змісту розділу 6 договору слідує, що поставка товару здійснюється на умовах склад покупця (DDP) відповідно до правил IHKОTEPMC - 2010, а датою поставки вважається дата підписання покупцем та постачальником видаткових накладних на товар.

Згідно з IHKОTEPMC-2010 умова поставки DDP означає, що продавець здійснює постачання покупцю товару, який пройшов митне очищення для імпорту, без розвантаження з будь-якого прибулого транспортного засобу в названому місці призначення. Продавець несе всі витрати та ризики, пов`язані з доставкою товару до цього місця. Термін DDP передбачає максимальний обсяг обов`язків продавця.

Отже, обов`язок відповідача з поставки товару за договором вважається виконаним у момент доставки товару до складу позивача, а належним доказом на підтвердження виконання такого обов`язку є підписання сторонами відповідних видаткових накладних.

Відповідно до ч. 1 ст. 675 ЦК України товар, який продавець передає або зобов`язаний передати покупцеві, має відповідати вимогам щодо його якості в момент його передання покупцеві, якщо інший момент визначення відповідності товару цим вимогам не встановлено договором купівлі-продажу.

Статтею 682 Цивільного кодексу України передбачено, що продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, що відповідає умові договору купівлі-продажу щодо комплектності. Якщо договором купівлі-продажу не встановлено умов щодо комплектності товару, продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, комплектність якого визначається звичаями ділового обороту або іншими вимогами, що звичайно ставляться.

Частиною 1 ст. 671 ЦК України встановлено, що якщо за договором купівлі-продажу переданню підлягає товар у певному співвідношенні за видами, моделями, розмірами, кольорами або іншими ознаками (асортимент), продавець зобов`язаний передати покупцеві товар в асортименті, погодженому сторонами.

З наявного у матеріалах справи електронного листуванням сторін слідує, що:

- листом від 28.12.2019 року (а.с. 51 т.1) відповідач повідомив позивача, що буде готовий доставити мікроскоп за вказаною позивачем адресою 3-го або 8-го січня 2020 року та звернувся до позивача з проханням оформити довіреність на отримання мікроскопу;

- листом від 02.01.2020 року (а.с.52 т.1) позивач повідомив дату розвантаження - 13.01.2020 року за адресою: м. Бердичів, вул. Біопольська, 2а та просив повідомити вимоги до пусконалагоджувальних робіт;

- листом від 02.01.2020 року (а.с. 52 т.1) відповідач повідомив, які вимоги необхідно виконати для розвантаження товару.

За твердженням відповідача на даний час обов`язок з поставки товару ним виконаний шляхом поставки 15.01.2020 року позивачу третьою особою, яка діяла від імені відповідача, товару відповідно до специфікації: растровий електронний мікроскоп-аналізатор на базі електронного мікроскопа SEO-SEM Inspect S50-B з енергодисперсійним аналізатором, а відмінності у написанні назви товару пов`язані із тим, що обладнання «Скануючий електронний мікроскоп FEI Inspect S50», виробництва Fei Company, Чехія та «Система мікроаналізу EDAX Apolo X/XL» виробництва Ametek corporation модернізується до обладнання «Растровий електронний мікроскоп-аналізатор на базі електронного мікроскопа SEO-SEM Inspect S50-B з енергодисперсійним аналізатором» (поставка товару з такою назвою передбачена умовами Договору - примітка суду) за допомогою спеціального програмного забезпечення виробництва ВКФ «SUMY ELECTRON OPTICS»(nn) та спеціальних налаштувань обробки даних.

Як встановлено вище позивач не заперечує факту поставки йому третьою особою скануючого електронного мікроскопу Inspect S-50, виробництва FEI Company, Чехія, однак не визнає таку поставку виконанням відповідачем зобов`язання за договором.

При цьому, після поставки третьою особою вказаного товару позивач звернувся до відповідача та третьої особи з листом № 916 від 31.03.2020 року (а.с.42 т.1) в якому, з посиланням на відсутність між позивачем та третьою особою будь-яких договірних відносин та помилкове направлення товару на адресу позивача, просив підтвердити права третьої особи на вказане майно та забрати його у розумний термін після підтвердження права власності.

Щодо вказаного колегія суддів зазначає наступне.

За умовами укладеного між відповідачем як покупцем та третьою особою як постачальником договору № 1909-11 від 11.09.2019 року (а.с. 229 т.1), третя особа прийняла на себе зобов`язання поставити та передати у власність відповідача скануючий електронний мікроскоп Inspect S-50, виробництва FEI Company, Чехія.

Згідно зі специфікацією до вказаного договору, комплект поставки включає:

1) детектор вторинних електронів (SED);

2) детектор зворотно розсіяних електронів (BSED); /

3) низьковакуумний детектор вторинних електронів (LFD);

4) CCD ІЧ-камера для спостереження за позиціонуванням зразків;

5) режими роботи (високий вакуум, низький вакуум, ESEM);

6) робоча станція на базі ПК з ОС Windows для управління мікроскопом у комплекті з широкоформатним монітором та клавіатурою;

7) панель управління електронним мікроскопом;

8) енергодисперсійний рентгенівський спектрометрометр (EDS) з системою APOLLO X, SDD 10мм2 (EDAX Іnс.), з робочою станцією на базі ПК з ОС Windows для управління детектором включно з монітором;

9) форвакуумний насос.

При цьому, як вірно встановлено судом першої інстанції:

- порівнюючи специфікації до укладеного між позивачем та відповідачем договору та укладеного між відповідачем та третьою особою договору № 1909-11 від 11.09.2019 року предметом вказаних договорів є різний товар за назвою та комплектністю;

- будь-які посилання у договорі та специфікації до нього на те, що до комплекту Растровий електронного мікроскоп - аналізатор на базі електронного мікроскопа SEO-SEM Inspect S50-B з енергодисперсійним аналізатором входить скануючий електронний мікроскоп Inspect S-50, виробництва FEI Company, Чехія, у вищезазначеній комплектності, відсутні.

Слід зазначити і про те, що відповідачем не надано доказів того, що обладнання «Скануючий електронний мікроскоп FEI Inspect S50» виробництва Fei Company, Чехія, та «Система мікроаналізу EDAX Apolo X/XL» виробництва Ametek corporation (вказане обладнання мало бути поставлено третьою особою відповідачу - примітка суду) модернізується до обладнання «Растровий електронний мікроскоп-аналізатор на базі електронного мікроскопа SEO-SEM Inspect S50-B з енергодисперсійним аналізатором» (вказане обладнання мало бути поставлено відповідачем позивачу - примітка суду) за допомогою спеціального програмного забезпечення виробництва ВКФ «SUMY ELECTRON OPTICS»(nn) та спеціальних налаштувань обробки даних на що він, серед іншого, послався в обґрунтування своїх заперечень проти позову.

Відповідні умови відсутні і в укладеному між позивачем та відповідачем договорі.

Доказом який би підтверджував вказані твердження відповідача не може бути і паспорт мікроскопу-аналізатора КІЗ ПС, оскільки в ньому відсутні відповідні відомості.

При цьому, жодних доказів того, що модернізація обладнання узгоджувалась з позивачем перед підписанням договору, на що посилається відповідач, матеріли справи також не містять.

Суд першої інстанції цілком вірно дослідив надані відповідачем на підтвердження факту поставки позивачу третьою особою товару докази та встановив, що:

- за умовами укладеного між відповідачем та третьою особою договору доручення № 1-Д про надання послуг по організації перевезення вантажів від 20.12.2019 року відповідач (вантажовласник) доручає третій особі за винагороду здійснювати пошук та підбір перевізників, з метою забезпечення доставки товарів, придбаних у третьої особи за договорами купівлі-продажу, до вантажоодержувачів відповідача, тобто за вказаним договором третьою особою організовувалася поставка, зокрема позивачу, придбаного відповідачем у третьої особи товару - скануючого електронного мікроскопу Inspect S-50, виробництва FEI Company, Чехія, а не скануючого електронного мікроскопу SEO-SEM Inspect S50-B, що входить до комплекту товару згідно з договором;

- у товарно-транспортній накладній № 2 від 13.01.2020 року (а.с. 157 т.2), якою відповідач підтверджує факт поставки позивачу третьою особою товару, зазначено найменування вантажу - скануючий електронний мікроскоп Inspect S-50, виробництва FEI Company, Чехія, тобто товар, який не відповідає визначеному у Договір товару - растровий електронний мікроскоп-аналізатор на базі електронного мікроскопа SEO-SEM Inspect S50-B з енергодисперсійним аналізатором;

- у товарно-транспортній накладній № 2 від 13.01.2020 року супровідним документом на вантаж зазначено акт передачі-приймання матеріальних цінностей від 13.01.2020 року, який в матеріалах справи відсутній;

- у товарно-транспортній накладній № 2 від 13.01.2020 року міститься прізвище та підпис представника вантажоодержувача - Папірник О.С., проте учасниками судового процесу до матеріалів справи не додано відповідну довіреність, видану позивачем Папірнику О.С. на отримання товару від третьої особи;

- з огляду на те, що на підтвердження факту придбання відповідачем у третьої особи товару за договором № 1909-11 від 11.09.2019 року, до матеріалів справи залучено видаткову накладну № 2 від 14.01.2020 року, станом на момент організації перевезення та складання товарно-транспортної накладної № 2 від 13.01.2020 року, скануючий електронний мікроскоп Inspect S-50, виробництва FEI Company, Чехія, перебував у власності третьої особи, а не відповідача.

При цьому, факт направлення відповідачем позивачу для підписання видаткової накладної №01-SEO від 16.01.2020 року щодо поставки товару за договором, так само як і факт складення та реєстрації податкової накладної не може бути доказом виконання відповідачем свого обов`язку з поставки товару за Договором, оскільки такі документи складені відповідачем в односторонньому порядку та, відповідно, не можуть бути належними доказами на підтвердження факту здійснення операції з поставки товару.

До того ж, колегія суддів зауважує відповідачеві на тому, що навіть якщо припустити, що обладнання «Скануючий електронний мікроскоп FEI Inspect S50» виробництва Fei Company, Чехія, та «Система мікроаналізу EDAX Apolo X/XL» виробництва Ametek corporation (вказане обладнання мало бути поставлено третьою особою відповідачу - примітка суду) модернізується до обладнання «Растровий електронний мікроскоп-аналізатор на базі електронного мікроскопа SEO-SEM Inspect S50-B з енергодисперсійним аналізатором» (вказане обладнання мало бути поставлено відповідачем позивачу - примітка суду) за допомогою спеціального програмного забезпечення виробництва ВКФ «SUMY ELECTRON OPTICS»(nn) та спеціальних налаштувань обробки даних, обов`язок відповідача щодо поставки обладнання за договором буде вважатися виконаним з моменту проведення відповідної модернізації, яку на даний час проведено не було, а відтак, навіть у такому випадку, обов`язок щодо поставки товару за договором на даний час відповідачем не виконаний.

Враховуючи обставини, які викладені вище, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що фактичне знаходження у позивача електронного мікроскопу Inspect S-50, виробництва FEI Company, Чехія, поставленого третьою особою не свідчить про виконання відповідачем свого зобов`язання за договором щодо поставки позивачу за договором № 09601-01 від 10.09.2019 року растрового електронного мікроспору - аналізатору на базі електронного мікроскопа SEO-SEM Inspect S50-B з енергодисперсійним аналізатором.

Інших доказів поставки товару за Договором матеріали справи не містять та сторонами не надавалось.

Відповідно до ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно з нормами статей 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Пунктом 1 ст. 612 ЦК України обумовлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно зі ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання, настають наслідки, передбачені договором або законом зокрема:

1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору;

2) зміна умов зобов`язання;

3) сплата неустойки;

4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

За змістом ст. 672 Цивільного кодексу України, якщо продавець передав товар в асортименті, що не відповідає умовам договору купівлі-продажу, покупець має право відмовитися від його прийняття та оплати, а якщо він вже оплачений, - вимагати повернення сплаченої за нього грошової суми. Якщо продавець передав покупцеві частину товару, асортимент якого відповідає умовам договору купівлі-продажу, і частину товару з порушенням асортименту, покупець має право на свій вибір: 1) прийняти частину товару, що відповідає умовам договору, і відмовитися від решти товару; 2) відмовитися від усього товару; 3) вимагати заміни частини товару, що не відповідає асортименту, товаром в асортименті, який встановлено договором; 4) прийняти весь товар.

Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати (ч. 2 ст. 693 ЦК України).

У силу ст. 230 ГК України, штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Також, пунктом 10.5 Договору передбачено, що у випадку прострочення терміну поставки товару, визначеного п. 6.1.1. цього договору з вини постачальника більше ніж на 60 (шістдесят) календарних днів, постачальник зобов`язується повернути покупцю суму здійснених за пунктами 5.2.1-5.2.2 договору платежів та сплатити покупцю штраф у розмірі 20 (двадцять) відсотків ціни товару протягом 5 (п`яти) банківських днів з дати отримання від покупця відповідного письмового повідомлення.

Враховуючи, що матеріалами справи підтверджено факт прострочення відповідачем обов`язку з поставки товару яке триває більш, ніж 60 календарних днів, в силу приписів п. 10.5 Договору, позивач має право вимагати від відповідача повернення суми здійснених за пунктами 5.2.1-5.2.2 Договору платежів (3 880 800,18 грн.) та сплати штрафу у розмірі 20 % ціни товару (862 400,00 грн.), а відповідач - обов`язок сплатити вказані кошти протягом 5 банківських днів з дати отримання від позивача відповідного письмового повідомлення.

Відповідну претензію (вимогу) вих. № 3 від 20.03.2020 року позивачем відповідачу направлено 20.03.2020 року та отримано останнім 27.03.2020 року, що підтверджується належним чином засвідченими копіями рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення з штрихкодовим ідентифікатором 30 та описом вкладення.

Згідно ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

З огляду на обставини, які викладені вище, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог у цій справі та стягнення з відповідача передоплати за договором № 09601-01 від 10.09.2019 року у розмірі 3 880 800,18 грн. та штрафу у розмірі 862 400,00 грн.

Дослідивши матеріали наявні у справі, апеляційний суд робить висновок, що суд першої інстанції дав належну оцінку доказам по справі та виніс законне обґрунтоване рішення, яке відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам і матеріалам справи.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновку місцевого господарського суду з огляду на вищевикладене.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає, що скаржник не довів обґрунтованість своєї апеляційної скарги, докази на підтвердження своїх вимог суду не надав, апеляційний суд погоджується із рішенням господарського суду Сумської області від 17.12.2020 року у справі № 920/332/20, отже підстав для його скасування або зміни в межах доводів та вимог апеляційної скарги не вбачається.

Відповідно до приписів ст. 129 ГПК України судові витрати по сплаті судового збору за подачу позову та апеляційної скарги покладаються на відповідача.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 129, 252, 263, 269, 270, 273, 275, 276, 281-285 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В :

1. Апеляційну скаргу приватного підприємства «Виробничо-комерційна фірма «Sumy Elektron Optics» на рішення господарського суду Сумської області від 17.12.2020 року у справі №920/332/20 залишити без задоволення.

2. Рішення господарського суду Сумської області від 17.12.2020 року у справі №920/332/20 залишити без змін.

3. Судові витрати зі сплати судового збору за подачу апеляційної скарги покласти на апелянта.

4. Матеріали справи №920/332/20 повернути до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання її повного тексту.

Повний текст судового рішення складено 04.06.2021.

Головуючий суддя М.А. Руденко

Судді Є.Ю. Пономаренко

М.А. Дідиченко