РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

11.06.2021Справа № 910/5443/21

Господарський суд міста Києва в складі:

головуючого судді Спичака О.М.

розглянувши у спрощеному позовному провадженні справу № 910/5443/21

за позовом Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Добропільська ЦЗФ»

до Акціонерного товариства «Українська залізниця»

про стягнення 117 197,08 грн.

Без виклику учасників справи.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство «ДТЕК Добропільська ЦЗФ» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» про стягнення 117 197,08 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач в порушення норм законодавства України та укладених між сторонами догорів перевезення, не забезпечив збереження вантажу при його перевезенні у вагонах за накладними №52612512, №52633484, № 52354767, №52364759, №52345295, №52179298, №52160074, №52170610, №52170677, №52158391, у зв`язку з чим позивач просить суд стягнути з відповідача вартість нестачі вантажу.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.04.2021 відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику представників сторін. При цьому, суд зобов`язав відповідача подати відзив на позовну заяву з доданням доказів, що підтверджують викладені в ньому обставини в строк протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Відповідач своїм правом на подання відзиву на позовну заяву у визначений судом у відповідності до господарського процесуального закону строк не скористався.

При цьому, про розгляд Господарським судом міста Києва справи №910/5443/21 відповідач повідомлявся належним чином за адресою, яка вказана у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (03680, м. Київ, вул. Єжи Гедройця, 5), що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення 130, з якого вбачається, що ухвала суду про відкриття провадження у справі №910/5443/21 була отримана відповідачем 19.04.2021.

За таких обставин, відповідач вважається належним чином повідомлений про розгляд Господарським судом міста Києва справи №910/5443/21.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Згідно з ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

У частині 8 статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Судом встановлено, відповідно до залізничних накладних №52612512, №52633484, № 52354767, №52364759, №52345295, №52179298, №52160074, №52170610, №52170677, №52158391 залізницею було прийнято до перевезення вантаж - вугілля кам`яне від станції Добропілля Донецької залізниці до станції Бурштин Львівської залізниці (вантажовідправник - ПАТ «ДТЕК Добропільська ЦЗФ»; одержувач - Бурштинська ТЕС АТ «ДТЕК Західенерго»).

На станції Бурштин Львівської залізниці були складені комерційні акти №410006/10/91, №410006/11/92, №388103/88, №388103/87, №476906/6, №476906/5, №453603/148/2308, №476906/2228, №476906/2221, №476906/2220, №476906/2219, №476906/2218, №476906/2217, №476906/2216, №476906/2215 та №476906/2214.

Згідно з комерційним актом №410006/10/91 при контрольному переважуванні вагону №61881066 на справних 150-тонних вагонних вагах виявилось нетто - 59300 кг, що менше вантажного документу на 10700 кг. Над люками виявлене поглиблення вантажу. Маркування порушене. В технічному відношенні вагон справний. Люки зачинені, течі вантажу немає.

Згідно з комерційним актом №410006/10/92 при контрольному переважуванні вагону №60454378 на справних 150-тонних вагонних вагах виявилось нетто - 64300 кг, що менше вантажного документу на 5300 кг. Над люками виявлене поглиблення вантажу. Маркування порушене. В технічному відношенні вагон справний. Люки зачинені, течі вантажу немає.

Згідно з комерційним актом №388103/88 при контрольному переважуванні вагону №55006555 на справних 150-тонних вагонних вагах виявилось нетто - 63800 кг, що менше вантажного документу на 5800 кг. Над люками виявлене поглиблення вантажу. Маркування порушене. В технічному відношенні вагон справний. Люки зачинені, течі вантажу немає.

Згідно з комерційним актом №388103/87 при контрольному переважуванні вагону №59954370 на справних 150-тонних вагонних вагах виявилось нетто - 65800 кг, що менше вантажного документу на 3800 кг. Над люками виявлене поглиблення вантажу. Маркування порушене. В технічному відношенні вагон справний. Люки зачинені, течі вантажу немає.

Згідно з комерційним актом №476906/6 при контрольному переважуванні вагону №53506457 на справних 150-тонних вагонних вагах виявилось нетто - 58250 кг, що менше вантажного документу на 10650 кг. Над люками виявлене поглиблення вантажу. Маркування порушене. В технічному відношенні вагон справний. Люки зачинені, течі вантажу немає.

Згідно з комерційним актом №476906/5 при контрольному переважуванні вагону №56971179 на справних 150-тонних вагонних вагах виявилось нетто - 69650 кг, що менше вантажного документу на 1050 кг. Над люками виявлене поглиблення вантажу. Маркування порушене. В технічному відношенні вагон справний. Люки зачинені, течі вантажу немає.

Згідно з комерційним актом №453603/148/2308 при контрольному переважуванні вагону №56108343 на справних 150-тонних вагонних вагах виявилось нетто - 61550 кг, що менше вантажного документу на 8050 кг. Над люками виявлене поглиблення вантажу. Маркування порушене. В технічному відношенні вагон справний. Люки зачинені, течі вантажу немає.

Згідно з комерційним актом №476906/2228 при контрольному переважуванні вагону №53424733 на справних 150-тонних вагонних вагах виявилось нетто - 67700 кг, що менше вантажного документу на 1800 кг. Над люками виявлене поглиблення вантажу. Маркування порушене. В технічному відношенні вагон справний. Люки зачинені, течі вантажу немає.

Згідно з комерційним актом №476906/2221 при контрольному переважуванні вагону №67165969 на справних 150-тонних вагонних вагах виявилось нетто - 66000 кг, що менше вантажного документу на 2700 кг. Над люками виявлене поглиблення вантажу. Маркування порушене. В технічному відношенні вагон справний. Люки зачинені, течі вантажу немає.

Згідно з комерційним актом №476906/2220 при контрольному переважуванні вагону №65942575 на справних 150-тонних вагонних вагах виявилось нетто - 67050 кг, що менше вантажного документу на 1650 кг. Над люками виявлене поглиблення вантажу. Маркування порушене. В технічному відношенні вагон справний. Люки зачинені, течі вантажу немає.

Згідно з комерційним актом №476906/2219 при контрольному переважуванні вагону №53526315 на справних 150-тонних вагонних вагах виявилось нетто - 64950 кг, що менше вантажного документу на 3750 кг. Над люками виявлене поглиблення вантажу. Маркування порушене. В технічному відношенні вагон справний. Люки зачинені, течі вантажу немає.

Згідно з комерційним актом №476906/2218 при контрольному переважуванні вагону №56542301 на справних 150-тонних вагонних вагах виявилось нетто - 2750 кг, що менше вантажного документу на 2750 кг. Над люками виявлене поглиблення вантажу. Маркування порушене. В технічному відношенні вагон справний. Люки зачинені, течі вантажу немає.

Згідно з комерційним актом №476906/2217 при контрольному переважуванні вагону №63869424 на справних 150-тонних вагонних вагах виявилось нетто - 67200 кг, що менше вантажного документу на 2300 кг. Над люками виявлене поглиблення вантажу. Маркування порушене. В технічному відношенні вагон справний. Люки зачинені, течі вантажу немає.

Згідно з комерційним актом №476906/2216 при контрольному переважуванні вагону №53451423 на справних 150-тонних вагонних вагах виявилось нетто - 66550 кг, що менше вантажного документу на 3250 кг. Над люками виявлене поглиблення вантажу. Маркування порушене. В технічному відношенні вагон справний. Люки зачинені, течі вантажу немає.

Згідно з комерційним актом №476906/2215 при контрольному переважуванні вагону №60727732 на справних 150-тонних вагонних вагах виявилось нетто - 65900 кг, що менше вантажного документу на 3400 кг. Над люками виявлене поглиблення вантажу. Маркування порушене. В технічному відношенні вагон справний. Люки зачинені, течі вантажу немає.

Згідно з комерційним актом №476906/2214 при контрольному переважуванні вагону №62007372 на справних 150-тонних вагонних вагах виявилось нетто - 68200 кг, що менше вантажного документу на 1100 кг. Над люками виявлене поглиблення вантажу. Маркування порушене. В технічному відношенні вагон справний. Люки зачинені, течі вантажу немає.

Судом встановлено, що комерційні акти підписано уповноваженими особами згідно з п.10 Правил складення актів, затверджених наказом Міністерства транспорту України №334 від 28.05.2002, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 08.07.2002р. за №567/6855.

За розрахунками позивача, вартість недостачі вантажу у вищевказаних вагонах з урахуванням норми недостачі вантажу для мінерального палива 1% становить 117 197,08 грн.

Звертаючись з даним позовом до суду, позивач просить суд стягнути з відповідача грошові кошти у розмірі 117 197,08 грн. вартості нестачі вантажу, у зв`язку з незбереженням залізницею вантажу при його перевезенні у вагонах №61881066, №60454378, №55006555, №59954370, №53506457, №56971179, №56108343, №53424733, №67165969, №65942575, №53526315, №56542301, №63869424, №53451423, №60727732, №62007372.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав.

Як передбачено приписами ст. 22 Цивільного кодексу України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

За змістом ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Згідно зі ст. 623 Цивільного кодексу України боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобов`язання, доказується кредитором.

Стаття 224 Господарського кодексу України зобов`язує учасника господарських відношень, який порушив господарські зобов`язання або встановлені вимоги, які стосуються здійснення господарської діяльності, відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушені. Під збитками розуміються витрати, здійсненні уповноваженою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не отримані їй доходи, які уповноважена сторона отримала б у разі належного виконання зобов`язання або дотримання правил здійснення господарської діяльності іншою стороною.

Як встановлено судом, позивачем заявлено до стягнення з відповідача 117 197,08 грн. вартості нестачі вантажу, у зв`язку з незбереженням залізницею вантажу при його перевезенні у вагонах №61881066, №60454378, №55006555, №59954370, №53506457, №56971179, №56108343, №53424733, №67165969, №65942575, №53526315, №56542301, №63869424, №53451423, №60727732, №62007372.

Так, за змістом ст. 909 Цивільного кодексу України, за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Згідно з ч. 5 ст. 307 Господарського кодексу України умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб`єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами. Сторони можуть передбачити в договорі також інші умови перевезення, що не суперечать законодавству, та додаткову відповідальність за неналежне виконання договірних зобов`язань.

Відповідно до ст. 2 Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №457 від 06.04.1998, Статут залізниць України (далі - Статут) визначає обов`язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, організацій, установ і громадян, які користуються залізничним транспортом. Статутом регламентуються порядок укладання договорів, організація та основні умови перевезення вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти, основні положення експлуатації залізничних під`їзних колій, а також взаємовідносини залізниць з іншими видами транспорту.

Дія Статуту поширюється на перевезення залізничним транспортом вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти, у тому числі на перевезення вантажів, навантаження і розвантаження яких відбувається на залізничних під`їзних коліях незалежно від форм власності, які не належать до залізничного транспорту загального користування (ст. 3 Статуту).

Відповідно до статті 6 Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 №457 (далі - Статут), накладна - основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача.

Укладення договору перевезення вантажу шляхом складання транспортної накладної передбачено також ч. 2 ст. 307 Господарського кодексу України.

Як встановлено судом, відповідно до залізничних накладних №52612512, №52633484, № 52354767, №52364759, №52345295, №52179298, №52160074, №52170610, №52170677, №52158391 залізницею було прийнято до перевезення вантаж - вугілля кам`яне від станції Добропілля Донецької залізниці до станції Бурштин Львівської залізниці (вантажовідправник - ПАТ «ДТЕК Добропільська ЦЗФ»; одержувач - Бурштинська ТЕС АТ «ДТЕК Західенерго»).

Згідно із ч. 2 ст. 924 Цивільного кодексу України перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятих до перевезення вантажу, багажу, пошти у розмірі фактичної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини.

Статтею 105 Статуту визначено, що залізниці, вантажовідправники, вантажоодержувачі, пасажири, транспортні, експедиторські і посередницькі організації та особи, які виступають від імені вантажовідправника і вантажоодержувача, несуть матеріальну відповідальність за перевезення у межах і розмірах, передбачених цим Статутом та окремими договорами.

Відповідно до ст. 113 Статуту за незбереження (втрату, нестачу, псування і пошкодження) прийнятого до перевезення вантажу, багажу, вантажобагажу залізниці несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача, псування, пошкодження виникли з не залежних від них причин.

Статтею 52 Статуту, встановлено, що на станціях призначення залізниця зобов`язана перевірити масу, кількість місць і стан вантажу, зокрема, у разі прибуття вантажу з ознаками недостачі, псування або пошкодження під час перевезення на відкритому рухомому складі або у критих вагонах без пломб, якщо таке перевезення передбачене Правилами перевезення вантажів.

Статтею 110 Статуту передбачено, що залізниця несе відповідальність за збереження вантажу від часу його прийняття для перевезення і до моменту видачі одержувачу або передачі згідно з Правилами іншому підприємству.

У відповідності до ст. 129 Статуту, обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць. Комерційний акт складається для засвідчення таких обставин: а) невідповідності найменування, маси і кількості місць вантажу, багажу чи вантажобагажу натурою з даними, зазначеними у транспортних документах; б) у разі виявлення вантажу, багажу чи вантажобагажу без документів або документів без вантажу, багажу чи вантажобагажу; в) псування, пошкодження вантажу, багажу і вантажобагажу; г) повернення залізниці вкраденого вантажу, багажу або вантажобагажу.

Залізниця зобов`язана скласти комерційний акт, якщо вона сама виявила зазначені вище обставини або якщо про існування хоча б однієї з них заявив одержувач або відправник вантажу, багажу чи вантажобагажу. В усіх інших випадках обставини, що виникли в процесі перевезення вантажу, багажу і вантажобагажу і які можуть бути підставою для матеріальної відповідальності, оформляються актами загальної форми. Порядок складання комерційних актів та актів загальної форми встановлюється Правилами.

Як встановлено судом, відповідно до комерційних актів №410006/10/91, №410006/11/92, №388103/88, №388103/87, №476906/6, №476906/5, №453603/148/2308, №476906/2228, №476906/2221, №476906/2220, №476906/2219, №476906/2218, №476906/2217, №476906/2216, №476906/2215 та №476906/2214, складених на станції Бурштин Львівської залізниці (станція призначення), встановлено незбереження залізницею вантажу під час його перевезення.

Відповідно до ч. 3 ст. 314 Господарського кодексу України за шкоду, заподіяну при перевезенні вантажу, а саме, у разі втрати або недостачі вантажу, перевізник відповідає в розмірі вартості вантажу, який втрачено або якого не вистачає.

Положеннями Статуту визначено, що залізниця відшкодовує фактичні збитки, що виникли з її вини під час перевезення вантажу, зокрема, за втрату чи недостачу - у розмірі дійсної вартості втраченого вантажу чи його недостачі (ч. 1 ст. 114 Статуту).

Вартість вантажу визначається на підставі загальної суми рахунка або іншого документа відправника, який підтверджує кількість і вартість відправленого вантажу (ст. 115 Статуту).

Позивачем долучено до позовної заяви Довідки про вартість вугільної продукції вантажовідправника ПАТ «ДТЕК Добропільська ЦЗФ» за вих. №№ 11/249, №11/248 від 04.02.2021, №260 від 08.02.2021, №11/177, №11/178, №11/179, №11/182, №11/183, №11/184, №11/185, №11/186 від 22.01.2021, в яких зазначено вартість кам`яного вугілля, що поставлялось згідно з накладними №52612512, №52633484, № 52354767, №52364759, №52345295, №52179298, №52160074, №52170610, №52170677, №52158391. Довідки підписані генеральним директором ПАТ «ДТЕК Добропільська ЦЗФ» Судак Н.Г. та начальником відділу планування та інвестицій - Прудник А.Р.

Враховуючи ч. 2 ст. 623 ЦК України, ст. 314 ГК України, а також ст. 115 Статуту залізниць України, суд вважає, що надані Позивачем довідки вантажовідправника, в яких визначена вартість однієї тонни вантажу, відправленого згідно вищевказаних накладних, є належним підтвердженням вартості втраченого під час перевезення залізницею вантажу, а відтак, розмір збитків є підтвердженим відповідно до вимог законодавства, у зв`язку з чим, заперечення відповідача в цій частині визнаються судом необґрунтованими.

Відповідно до ч. 2 ст. 114 Статуту, недостача маси вантажу, за яку відшкодовуються збитки, в усіх випадках обчислюється з урахуванням граничного розходження визначення маси вантажу і природної втрати вантажу під час перевезення.

Згідно із ст. 27 Правил видачі вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21 листопада 2000 року №644, вантаж вважається доставленим без утрати, якщо різниця між масою, вказаною в пункті відправлення в залізничній накладній, та масою, визначеною на станції призначення, не перевищує норми природної втрати і граничного розходження у визначенні маси нетто.

При видачі вантажів, маса яких унаслідок їх властивостей зменшується при перевезенні, норма недостачі (сума норми природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто) становить 1% маси, зазначеної в перевізних документах, зокрема мінеральне паливо.

Як вбачається з позовної заяви, позивачем було здійснено розрахунок збитків (вартості недостачі вантажу) у вагонах №61881066, №60454378, №55006555, №59954370, №53506457, №56971179, №56108343, №53424733, №67165969, №65942575, №53526315, №56542301, №63869424, №53451423, №60727732, №62007372 наступним чином: 1) маса нетто при відправленні становила 2) норма недостачі (природні втрати) становить (1%); 3) недостача вантажу становить кг; 4) вартість 1 т вантажу з ПДВ; 5) сума недостачі з урахуванням природних втрат.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок збитків (вартості недостачі вантажу у вагонах №61881066, №60454378, №55006555, №59954370, №53506457, №56971179, №56108343, №53424733, №67165969, №65942575, №53526315, №56542301, №63869424, №53451423, №60727732, №62007372), суд дійшов висновку його обґрунтованості.

Відповідно до ст. 131 Статуту залізниць України претензії, що виникли з приводу перевезення вантажів, заявляються залізниці призначення вантажу.

Частиною 1 статті 127 Статуту залізниць України встановлено, що залізниця несе матеріальну відповідальність за втрату, недостачу, псування або пошкодження прийнятого до перевезення багажу, вантажобагажу, а також за прострочення його доставки, якщо не доведе, що втрата, недостача, псування, пошкодження, прострочення відбулися не з її вини.

Перевіривши докази, доводи і розрахунки позивача, з урахуванням положень наведеного законодавства, суд визнає позовні вимоги обґрунтованими та підтвердженими наявними в матеріалах справи доказами - залізничними накладними, комерційними актами, довідками про вартість вугільної продукції. Наразі, довідки про вартість 1 т товару суд вважає належними доказами вартості втраченого вантажу, так як наведені вище довідки підписані директором, який несе відповідальність за фінансово-господарську роботу підприємства.

З урахуванням викладеного, суд приймає до уваги, що залізниця допустила втрату вантажу під час перевезення, що підтверджується комерційними актами, вартість вантажу підтверджується довідками, розрахунок вартості втраченого вантажу позивачем проведено з урахуванням п. 27 Правил видачі вантажів,.

При цьому, відповідачем не доведено суду належними та допустимими доказами, що недостача вантажу у спірних вагонах сталась не з вини відповідача (відповідно до ст. 127 Статуту).

Таким чином, оскільки при перевезенні вантажу у вагонах №61881066, №60454378, №55006555, №59954370, №53506457, №56971179, №56108343, №53424733, №67165969, №65942575, №53526315, №56542301, №63869424, №53451423, №60727732, №62007372 залізницею не було дотримано вимог щодо збереження вантажу, прийнятого до перевезення, у зв`язку з чим наявна недостача вантажу на суму 117 197,08 грн., а відповідачем не доведено, що недостача вантажу у вказаних вагонах відбулась не з вини залізниці, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з Акціонерного товариства «Українська залізниця» вартості недостачі вантажу у розмірі 117 197,08 грн. підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача з огляду на задоволення позову у повному обсязі.

Керуючись статтями 74, 76-80, 129, 236-242 Господарського процесуального кодексу України,

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Акціонерного товариства «Українська залізниця» (03680, м. Київ, вул. Єжи Гедройця, 5, ) на користь Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Добропільська ЦЗФ» (85003, Донецька обл., м. Добропілля, вул. Київська, 1; ) 117 197 грн. 08 коп. вартості нестачі вантажу, 2270 грн. витрат по сплаті судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду через відповідний місцевий господарський суд.

Суддя О.М. Спичак