ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2021 року

м. Київ

Справа № 910/7888/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Білоуса В.В. - головуючого, Васьковського О.В., Огородніка К.М.

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у місті Києві

на ухвалу Північного апеляційного господарського суду

від 15.02.2021

у складі колегії суддів: Полякова Б.М., Мальченко А.О., Грека Б.М.

у справі № 910/7888/20

за заявою Акціонерного товариства "Сбербанк"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Телара"

про банкрутство,

ВСТАНОВИВ:

1. Акціонерне товариство "Сбербанк" звернулося до суду із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Телара".

2. Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.08.2020 відкрито провадження у справі № 910/7888/20 про банкрутство ТОВ "Телара"; визнано вимоги кредитора Акціонерного товариства "Сбербанк" до ТОВ "Телара" на загальну суму 8 102,00 грн; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів боржника з 19.08.2020; введено процедуру розпорядження майном ТОВ "Телара" з 19.08.2020; призначено розпорядником майна боржника арбітражного керуючого Іваненко Наталію Олександрівну.

3. Постановою Господарського суду м. Києва від 02.12.2020, серед іншого, припинено процедуру розпорядження майном ТОВ "Телара". Визнано банкрутом ТОВ "Телара". Відкрито ліквідаційну процедуру. Призначено ліквідатором банкрута арбітражного керуючого Іваненко Наталію Олександрівну.

4. Не погоджуючись із зазначеною постановою місцевого господарського суду, Головне управління ДПС у м. Києві звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просило скасувати постанову Господарського суду м. Києва від 02.12.2020 та закрити провадження у справі.

Короткий зміст оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції

5. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 15.02.2021 апеляційне провадження за апеляційною скаргою ГУ ДПС у м. Києві на постанову Господарського суду м. Києва від 02.12.2020 у справі № 910/7888/20 закрито; справу № 910/7888/20 повернуто до Господарського суду міста Києва.

Рух касаційної скарги

6. 04.03.2021 Головне управління ДПС у м. Києві звернулось до Верховного Суду із касаційною скаргою на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 15.02.2021 у справі № 910/7888/20, підтвердженням чого є відтиск календарного штемпелю відділення поштового зв`язку на конверті, в якому надійшла касаційна скарга.

7. Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду касаційної скарги Головного управління ДПС у м. Києві у справі № 910/7888/20 визначено колегію суддів у складі: Білоуса В.В. - головуючого, Погребняка В.Я., Васьковського О.В., що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) між суддями від 17.03.2021.

8. Ухвалою Верховного Суду від 19.04.2021, зокрема, відкрито касаційне провадження у справі № 910/7888/20 за касаційною скаргою Головного управління ДПС у м. Києві на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 15.02.2021; призначено розгляд касаційної скарги Головного управління ДПС у м. Києві на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 15.02.2021 у справі № 910/7888/20 в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

9. 28.04.2021 на електронну адресу Верховного Суду від Акціонерного товариства "Сбербанк" надійшла заява від 27.04.2021 б/н про відвід колегії суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду: Білоуса В.В., Погребняка В.Я., Васьковського О.В. від розгляду касаційної скарги Головного управління ДПС у м. Києві у справі № 910/7888/20.

10. Розпорядженням заступника керівника апарату - керівника секретаріату Касаційного господарського суду від 28.04.2021 № 29.3-02/1012, у зв`язку з відпусткою судді Погребняка В.Я., відповідно до приписів Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України від 26.11.2010 № 30 (зі змінами та доповненнями), призначено повторний автоматизований розподіл судової справи № 910/7888/20.

11. Згідно витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) між суддями від 28.04.2021 справу № 910/7888/20 за касаційною скаргою Головного управління ДПС у м. Києві на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 15.02.2021 розподілено колегії суддів Касаційного господарського суду у складі: Білоуса В.В. - головуючого, Васьковського О.В., Огородніка К.М.

12. Ухвалою Верховного Суду від 28.04.2021 прийняти касаційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 15.02.2021 у справі № 910/7888/20, колегією суддів Касаційного господарського суду у складі: Білоуса В.В. - головуючого, Васьковського О.В., Огородніка К.М. до свого провадження.

13. Ухвалою Верховного Суду від 28.04.2021 у справі № 910/7888/20 заяву Акціонерного товариства "Сбербанк" про відвід колегії суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду: Білоуса В.В. - головуючого, Васьковського О.В., Погребняка В.Я. від розгляду справи № 910/7888/20 визнано необґрунтованою; зупинено провадження у справі № 910/7888/20 до вирішення питання про відвід колегії суддів Касаційного господарського суду: Білоуса В.В. - головуючого, Васьковського О.В., Погребняка В.Я. суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 32 Господарського процесуального кодексу України.

14. Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду заяви Акціонерного товариства "Сбербанк" про відвід колегії суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду: Білоуса В.В. - головуючого, Васьковського О.В., Погребняка В.Я. від розгляду справи № 910/7888/20 визначено суддю Верховного Суду - Кондратову І.Д., що підтверджується витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) між суддями від 30.04.2021.

15. Ухвалою Верховного Суду від 30.04.2021 (суддя - Кондратова І.Д.) у зв`язку з відсутністю обґрунтованих обставин, які би свідчили про упередженість суддів стосовно заявника, зацікавленість складу суду в певному рішенні у цій справі чи про необ`єктивне ставлення до сторін у справі, у задоволенні заяви Акціонерного товариства "Сбербанк" про відвід колегії суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду: Білоуса В.В. - головуючого, Васьковського О.В., Погребняка В.Я. від розгляду справи № 910/7888/20 відмовлено.

16. Ухвалою від 11.05.2021 поновлено касаційне провадження у справі № 910/7888/20 за касаційною скаргою Головного управління ДПС у м. Києві на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 15.02.2021 в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Короткий зміст вимог касаційної скарги з узагальненими доводами особи, яка подала касаційну скаргу

17. Не погоджуючись з ухвалою суду апеляційної інстанції, Головним управлінням ДПС у м. Києві подано касаційну скаргу, в якій останнє просить скасувати ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 15.02.2021 у справі №910/7888/20 та направити справу до суду апеляційної інстанції для подальшого розгляду.

18. Аргументи касаційної скарги полягають у наступному.

18.1. Судом апеляційної інстанції не було з`ясовано обставин щодо наявності у ГУ ДПС у м. Києві права на оскарження постанови Господарського суду м. Києва від 02.12.2020, чим порушено положення ст.17 Господарського процесуального кодексу України, в частині забезпечення права на апеляційне оскарження.

18.2. Постанова Господарського суду м. Києва від 02.12.2020 у справі №910/7888/20 містить судження про права, інтереси та (або) обов`язки ГУ ДПС у м. Києві, тому контролюючий орган має право на оскарження рішення до суду апеляційної та касаційної інстанції відповідно до частини 1 ст. 254 ГПК України. (Скаржник, звертає увагу на правову позицію Верховного, викладену у постанові від 09.01.2020 по справі №922/1775/19).

18.3. Оскаржувана постанова Господарського суду м. Києва від 02.12.2020 у справі № 910/7888/20 про визнання банкрутом ТОВ "Телара", хоча і не позбавляє контролюючий орган можливості провести перевірку Боржника відповідно п.п. 78.1.7, п. 78.1, ст. 7 ПК України, однак позбавляє права нараховувати грошові зобов`язання за наслідками такої перевірки зі сплати податків, зборів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та страхових коштів.

Узагальнений виклад позиції інших учасників у справі

19. Ліквідатором ТОВ "Телара" арбітражним керуючим Іваненко Н.О. подано відзив на касаційну скаргу, в якому остання просить залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувану ухвалу суду апеляційної інстанції без змін.

20. Аргументи, наведені у відзиві ліквідатора полягають, зокрема, у наступному.

20.1. Головним управлінням ДПС у м. Києві не було заявлено жодних кредиторських вимог до ТОВ "Телара"; воно не є кредитором у справі та відповідно учасником у справі про банкрутство ТОВ "Телара".

20.2. Якщо провадження у справі про банкрутство було відкрито в порядку загальних норм - ч. 5 ст. 39 Кодексу України з процедур банкрутства, то контролюючий орган не наділений безумовним правом на оскарження судових рішень у справі про банкрутство, а має дотримуватись порядку виявлення кредиторів, визначеного КзУПБ, та довести факт порушення учасниками провадження у справі його прав. Відповідна правова позиція була зазначена у постанові Верховного Суду від 07.10.2020 у справі № 904/5635/19.

20.3. Перехід боржника до ліквідаційної процедури не перешкоджає податковим органам, вжити заходів щодо перевірки діяльності боржника на предмет наявності (відсутності) у нього заборгованості зі сплати податкових платежів, оскільки податковим законодавством України не визначається стадія процедури банкрутства, у якій така перевірка повинна бути проведена. У постановах Верховного Суду від 10.05.2018 року у справі № 922/2431/17, від 14.05.2019 року у справі № 905/1675/18, від 19,05.2020 року у справі № 908/2332/19, від 17.08.2020 року у справі № 904/4398/19 вже неодноразово була висловлена правова позиція стосовно того, що норми чинного податкового законодавства та законодавства про банкрутство не містять заборони щодо проведення податковим органом перевірки боржника після визнання останнього банкрутом.

20.4. Надіслання ухвали про відкриття провадження у справі про банкрутство на адресу відповідного контролюючого органу є обов`язковим в силу приписів Кодексу, однак не свідчить про наділення контролюючого органу безумовним правом на оскарження, який має дотримуватись порядку виявлення кредиторів та довести факт порушення учасниками провадження у справі його прав.

20.5. Вказівка про відсутність проведення контролюючим органом позапланових перевірок боржника, за умови відкриття провадження у справі про банкрутство у порядку визначеному положеннями ст. 39 КУзПБ, не є обставиною яка свідчить про те, що постанова про визнання боржника банкрутом впливає на права та/або інтереси, та/або обов`язки контролюючого органу.

21. Акціонерним товариством "Сбербанк" подано відзив на касаційну скаргу, в якому остання просить в задоволенні касаційної скарги відмовити, а оскаржувану ухвалу суду апеляційної інстанції залишити без змін; крім того, відзив на касаційну скаргу містить клопотання, в якому ініціюючий кредитор просить Верховний Суд постановити окрему ухвалу по відношенню до ГУ ДПС у м. Києві. Аргументи наведені Акціонерним товариством "Сбербанк" у відзиві полягають у наступному.

21.1. У справі про банкрутство, що здійснюється за загальною процедурою, особа, яка має до боржника кредиторські вимоги, набуває саме процесуального статусу кредитора - сторони та учасника провадження у справі про банкрутство з правом на апеляційне та касаційне оскарження судових рішень, які визначають права та обов`язки учасників провадження у справі про банкрутство, після звернення із заявою із кредиторськими вимогами у справі про банкрутство, розгляду такої заяви судом та визнання його вимог до боржника господарським судом з прийняттям відповідного рішення. Дана позиція викладена у постановах Верховного Суду від 07.10.2020 у справі № 904/5635/19; від 16.07.2020 у справі № 910/4475/19.

21.2. Оскільки провадження у справі №910/7888/20 здійснюється за загальними правилами, визначеними Кодексом України з процедур банкрутства, де після процедури розпорядження майном, введено ліквідаційну процедуру, скаржника не було позбавлено права на звернення з кредиторськими вимогами до боржника, а тому ГУ ДПС у м. Києві не набуло процесуального статусу кредитора - сторони та учасника провадження у справі про банкрутство, і в той же час, постановою суду першої інстанції не вирішувалось питання про права, інтереси та (або) обов`язки Скаржника.

21.3. Приписами ч. 15 ст. 39 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено надсилання ухвали про порушення провадження у справі про банкрутство контролюючому органу, визначеному Податковим кодексом України. Тобто, законодавчо визначено більш вигідне положення скаржника перед іншими можливими кредиторами боржника, оскільки останні зобов`язані самостійно проводити моніторинг справ про банкрутство своїх контрагентів. Однак, маючи відповідну "процесуальну превілегію" в частині обізнаності про порушення справи про банкрутство відносно ТОВ "Телара", скаржник не скористався своїм правом та не заявив вимоги до Боржника в загальному порядку, як це передбачено нормами Кодексу України з процедур банкрутства та не набув процесуального статусу учасника - кредитора Боржника.

Розгляд клопотань Верховним Судом

22. Акціонерним товариством "Сбербанк" подано клопотання, в якому ініціюючий кредитор просить Верховний Суд постановити окрему ухвалу по відношенню до ГУ ДПС у м. Києві щодо вчинення дій, які грубо порушують норми процесуального законодавства та права Акціонерного товариства "Сбербанк" щодо рівності та змагальності учасників справи.

23. Вказане клопотання мотивовано наступним:

- AT "Сбербанк" після отримання ухвали Верховного Суду від 19.04.2021 про відкриття касаційного провадження у справі №910/7888/20, в період з 15.02.2021 по 26.04.2021 на адресу AT "Сбербанк" від скаржника не надходила копія касаційної скарги на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 15.02.2021 у справі №910/7888/20;

- факт невиконання скаржником вимог ст. 291 ГПК щодо надіслання скарги іншим учасникам справи є неодноразовим, зокрема, ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 25.01.2021 у даній справі встановлено відсутність виконання скаржником вимог ст. 259 ГПК України;

- з урахуванням приписів ст. 290 та ст. 291 ГПК України AT "Сбербанк", як учасник справи №910/7888/20 про банкрутство ТОВ "Телара" повинен бути зазначений в тексті касаційної скарги, а копія такої скарги в обов`язковому порядку повинна була надсилатись скаржником на адресу AT "Сбербанк" як учасника справи, зокрема, для можливості реалізації ним своїх процесуальних прав на стадії касаційного провадження;

- AT "Сбербанк" вважає, що скаржник зловживає процесуальним правом та порушує процесуальні обов`язки, дотримання яких чітко регламентоване процесуальним законодавством, що зумовлює порушення принципів рівності, верховенства права та джерела, що застосовується судом та змагальності сторін.

24. Розглянувши вказане клопотання колегія суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду дійшла висновку про відмову в його задоволенні з огляду на наступне.

24.1. Відповідно до частини другої статті 246 Господарського процесуального кодексу України, Суд може постановити окрему ухвалу у випадку зловживання процесуальними правами, порушення процесуальних обов`язків, неналежного виконання професійних обов`язків (в тому числі якщо підписана адвокатом чи прокурором позовна заява містить суттєві недоліки) або іншого порушення законодавства адвокатом або прокурором.

24.2. За приписами частин 1, 2 статті 43 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами, зловживання процесуальними правами не допускається.

24.3. Аргументам про те, що копія касаційної скарги на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 15.02.2021 у справі №910/7888/20 на адресу AT "Сбербанк" від скаржника не надходила, Суд вже надавав оцінку в ухвалі від 29.04.2021, розглядаючи заяву Акціонерного товариства "Сбербанк" від 27.04.2021 б/н про відвід колегії суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду: Білоуса В.В. (головуючого), Васьковського О.В., Погребняка В.Я. від розгляду касаційної скарги Головного управління ДПС у м. Києві у справі № 910/7888/20.

24.4. Колегія суддів зазначає, що постановлення окремої ухвали є правом Суду, а не обов`язком.

24.5. Враховуючи зазначене, колегією суддів не вбачається в цьому випадку підстав для постановлення окремої ухвали, а тому, в задоволенні вищевказаного клопотання AT "Сбербанк" слід відмовити.

Позиція Верховного Суду

25. Колегія суддів, заслухавши доповідь судді - доповідача, обговоривши доводи касаційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, перевіривши правильність застосування господарським судом апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

26. Відповідно статті 300 Господарського процесуального кодексу України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази. У суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Зміна предмета та підстав позову у суді касаційної інстанції не допускається. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, передбачені пунктами 1, 3, 4, 8 частини першої статті 310, частиною другою статті 313 цього Кодексу, а також у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги.

27. Суд касаційної інстанції саме в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права.

28. Предметом касаційного оскарження у даній справі є ухвала суду апеляційної інстанції про закриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Головного управління Державної податкової служби у місті Києві на постанову Господарського суду м. Києва від 02.12.2020 у справі № 910/7888/20 на підставі пункту 3 частини 1 статті 264 ГПК України.

29. Приписами статті 129 Конституції України встановлено основні засади судочинства, до яких, зокрема, віднесено забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом, законність, рівність всіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін.

30. Відповідно до статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

31. Судова система забезпечує доступність правосуддя для кожної особи відповідно до Конституції України та в порядку, встановленому законами України кожному гарантується захист його прав, свобод та законних інтересів незалежним і безстороннім судом, утвореним відповідно до закону. Кожен має право на участь у розгляді своєї справи у визначеному процесуальним законом порядку в суді будь-якої інстанції.

32. Таким чином, конституційне право на судовий захист передбачає як невід`ємну частину такого захисту можливість поновлення порушених прав і свобод громадян, правомірність вимог яких встановлена на належній судовій процедурі і формалізована в судовому рішенні, і конкретні гарантії, які дозволяли б реалізовувати його в повному об`ємі і забезпечувати ефективне поновлення в правах за допомогою правосуддя, яке відповідає вимогам справедливості, що узгоджується також зі статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

33. Реалізація конституційного права на апеляційне оскарження судового рішення названим законом ставиться в залежність від положень процесуального закону.

34. Процесуальна діяльність суду щодо здійснення правосуддя має чітко визначені в законі мету, завдання і коло учасників - носіїв процесуальних прав і обов`язків. Реалізація своїх процесуальних прав обумовлена виключно процесуальним статусом учасника (позивач, відповідач, третя особа, а у справах про банкрутство - боржник, кредитор, інші учасники у справі).

35. Згідно з частиною першою статті 254 ГПК України учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.

36. Так, процесуальним законом виокремлено коло осіб, наділених процесуальним правом на апеляційне оскарження судового рішення, які умовно можна поділи на дві групи: 1) учасники справи; 2) особи, які участі у справі не брали, але судове рішення стосується їх прав, інтересів та (або) обов`язків.

37. Особи, які не брали участі у справі, також мають право подавати апеляційні скарги на таке рішення суду, нарівні з іншими учасниками відповідної справи, однак, при цьому обов`язковою умовою для наявності такого права є вирішення судом у справі питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки.

38. У такому разі особа, яка не брала участі у справі, має довести наявність у неї такого права, обґрунтувавши наявність трьох критеріїв: вирішення судом питання про її (1) права, (2) інтереси та (3) обов`язки. У свою чергу суд має з`ясувати, чи буде у зв`язку з прийняттям судового рішення з цієї справи таку особу наділено новими правами або покладено на неї нові обов`язки, або змінено її наявні права та/або обов`язки, або позбавлено певних прав та/або обов`язків у майбутньому, або ж це рішення матиме вплив на інтереси скаржника тощо.

39. Слід ураховувати, що судове рішення, оскаржуване не залученою до участі у справі особою, повинно безпосередньо стосуватися прав та обов`язків цієї особи, тобто судом має бути розглянуто й вирішено спір про право у правовідносинах, учасником яких на момент розгляду справи та прийняття рішення господарським судом першої інстанції є скаржник, або міститься судження про права та обов`язки цієї особи у відповідних правовідносинах.

40. Рішення є таким, що прийнято про права та обов`язки особи, яка не була залучена до участі у справі, якщо в мотивувальній частині цього рішення містяться висновки суду про права та обов`язки цієї особи, або у резолютивній частині рішення суд прямо вказав по права та обов`язки таких осіб. В такому випадку рішення порушує не лише матеріальні права осіб, не залучених до участі у справі, а й їх процесуальні права, що витікають із сформульованого в п. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод положення про право кожного на справедливий судовий розгляд при визначенні його цивільних прав і обов`язків. Будь-який інший правовий зв`язок між скаржником і сторонами спору не може братися до уваги.

41. У разі встановлення господарським судом відповідних обставин суд вирішує питання про залучення скаржника до участі у справі як третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору (частина 2 статті 50 ГПК України), та, як наслідок, скасовує судове рішення на підставі п. 4 ч. 3 ст.277 ГПК України, оскільки таке порушення норм процесуального права у будь-якому випадку є підставою для скасування рішення місцевого господарського суду, якщо господарський суд прийняв судове рішення про права, інтереси та (або) обов`язки осіб, які не були залучені до участі у справі.

42. Якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, інтереси та (або) обов`язки, буде встановлено, що судовим рішенням питання про права, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося, апеляційний господарський суд своєю ухвалою закриває апеляційне провадження на підставі пункту 3 частини 1 статті 264 ГПК України, оскільки у такому випадку немає правового зв`язку між скаржником і сторонами у справі, а отже немає і суб`єкта апеляційного оскарження (аналогічна правова позиція наведена у постанові Верховного Суду від 11.07.2019 року у справі №911/2635/17).

43. Суд апеляційної інстанції, з`ясовуючи питання про те, чи стосується оскаржуване судове рішення безпосередньо прав та обов`язків скаржника, вірно врахував, що законодавством про банкрутство передбачено певну процедуру набуття кредиторами статусу учасника провадження у справі про банкрутство, яка формалізується ухвалою суду про визнання поданих вимог кредитора боржника, і дозволяє таким кредиторам оскаржувати прийняті у справі судові рішення.

44. Згідно з висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 20.02.2019 у справі №5005/2329/2011, від 16.01.2020 року у справі № 911/5186/14, в силу особливостей справи про банкрутство, коло осіб, які мають право оскаржити судові рішення у справі про банкрутство діючим законодавством звужено до учасників такої справи задля попередження необґрунтованого втручання інших осіб, які не є учасниками справи, у хід процедури банкрутства.

45. Особа, яка має грошові вимоги до боржника, набуває статусу учасника провадження у справі про банкрутство, а саме, кредитора, лише після заявлення у встановленому порядку грошових вимог до боржника, визнання цих кредиторських вимог судом. Тільки після цього така особа набуває статусу кредитора та має процесуальне право на оскарження процесуальних документів. (Аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 19.05.2020 у справі №908/2332/19).

46. 21.04.2019 року набрав чинності Кодекс України з процедур банкрутства від 18.10.2018 року №2597-VIII, який введено в дію 21.10.2019 року.

47. Як встановлено судом апеляційної інстанції, ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.08.2020 відкрито провадження у справі № 910/7888/20 про банкрутство ТОВ "Телара"; визнано вимоги кредитора Акціонерного товариства "Сбербанк" до боржника на загальну суму 8 102,00 грн; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів боржника з 19.08.2020; введено процедуру розпорядження майном ТОВ "Телара" з 19.08.2020; призначено розпорядником майна боржника арбітражного керуючого Іваненко Наталію Олександрівну.

48. Постановою Господарського суду м. Києва від 02.12.2020, серед іншого, припинено процедуру розпорядження майном ТОВ "Телара"; визнано банкрутом ТОВ "Телара"; відкрито ліквідаційну процедуру; призначено ліквідатором банкрута арбітражного керуючого Іваненко Наталію Олександрівну.

49. Відповідно до статті 1 КУзПБ учасниками у справі про банкрутство є сторони, арбітражний керуючий, державний орган з питань банкрутства, Фонд державного майна України, представник органу місцевого самоврядування, представник працівників боржника, уповноважена особа засновників (учасників, акціонерів) боржника, а також у випадках, передбачених цим Кодексом, інші учасники справи про банкрутство, щодо прав або обов`язків яких існує спір.

50. Враховуючи, що наведений перелік не є вичерпним, в цьому випадку, право на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції мають учасники справи про банкрутство та інші, окрім кредиторів, юридичні особи, а також державні та інші органи, в тому числі й контролюючі органи, які не є учасниками справи, але судове рішення, що оскаржується, безпосередньо вирішує питання про їх права та обов`язки.

51. Судом апеляційної інстанції встановлено, що Головне управління Державної податкової служби у місті Києві із заявою про визнання грошових вимог до боржника до суду не зверталось, відповідні вимоги до реєстру вимог кредиторів ТОВ "Телара" не включались та не визнавались, а тому ГУ ДПС у місті Києва не набуло статусу конкурсного кредитора у даній справі про банкрутство та не є учасником справи про банкрутство, оскільки не звернулося з грошовими вимогами до боржника в установленому законом порядку та на час подання апеляційної скарги не включено до реєстру вимог кредиторів боржника, затвердженого ухвалою господарського суду міста Києва від 21.10.2020 року.

52. Як вірно встановлено судом апеляційної інстанції, оскільки заява про порушення провадження у справі про банкрутство ТОВ "Телара" була подана в загальному порядку, відповідно до положень статті 34 Кодексу України з процедур банкрутства, скаржник, як контролюючий орган, має дотримуватись визначеного цим Кодексом порядку звернення з грошовими вимогами до боржника, оскільки статус кредитора щодо неплатоспроможного боржника набувається, у тому числі і цими органами, через певні процедури, які визначені Кодексом України з процедур банкрутства.

53. Колегія суддів також враховує правові позиції щодо відсутності у податкового органу, який не є кредитором у справі, безумовного права на звернення до суду з апеляційною скаргою на постанову місцевого господарського суду у справі про банкрутство, відкритій в загальному порядку, викладені у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 22.07.2020 року у справі №904/4681/19, від 19.05.2020 року у справі №908/2332/19 та від 15.05.2020 року у справі №908/2717/19.

54. З огляду на встановлені судом апеляційної інстанції обставини щодо відсутності у Головного управління Державної податкової служби у місті Києві статусу сторони чи учасника у справі № 910/7888/20 про банкрутство ТОВ "Телара", та те, що права ГУ ДПС у місті Києві оскаржуваною постановою місцевого господарського суду не порушені, а рішення стосовно його прав та обов`язків судом не приймалось, суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку про закриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Головного управління Державної податкової служби у місті Києві на постанову Господарського суду міста Києва від 02.12.2020 у справі № 910/7888/20, відповідно до пункту 3 частини першої статті 264 ГПК України.

55. Отже, аргументи касаційної скарги (п.18.1., 18.2.) є необґрунтованими та спростовуються вищевикладеним, а посилання на постанову Верховного Суду від 09.01.2020 у справі №922/1775/19 є безпідставними, оскільки в наведеній справі суд касаційної інстанції встановив, що апеляційним судом належним чином не було досліджено та з`ясовано статус скаржника (апелянта), на відміну від справи № 910/7888/20.

56. Аргументи касаційної скарги (п.18.3.) про те, що оскаржувана постанова Господарського суду м. Києва від 02.12.2020 у справі №910/7888/20 про визнання банкрутом ТОВ "Телара", хоча і не позбавляє контролюючий орган можливості провести перевірку боржника відповідно п.п. 78.1.7, п. 78.1, ст. 7 Податкового кодексу України, однак позбавляє права нараховувати грошові зобов`язання за наслідками такої перевірки зі сплати податків, зборів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та страхових коштів, є необгрунтованими з огляду на наступне.

57. За змістом норм статей 19-1, 41, 78 Податкового Кодексу України контролюючим органам державою делеговано повноваження контролю і справляння податків із суб`єктів підприємницької діяльності; функції контролю здійснюються шляхом проведення документальних позапланових перевірок, зокрема, у разі якщо розпочато процедуру припинення юридичної особи чи порушено провадження у справі про визнання банкрутом платника податків.

58. Перехід боржника до ліквідаційної процедури не перешкоджає податковим органам, вжити заходів щодо перевірки діяльності боржника на предмет наявності (відсутності) у нього заборгованості зі сплати податкових платежів, оскільки податковим законодавством України не визначається стадія процедури банкрутства, у якій така перевірка повинна бути проведена.

59. Аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 22.07.2020 у справі № 904/4681/19, зокрема, що норми чинного податкового законодавства та законодавства про банкрутство не містять заборони щодо проведення податковим органом перевірки боржника після визнання останнього банкрутом.

60. Суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 Господарського процесуального кодексу України межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права (ч. 1 ст. 309 ГПК України в редакції Закону № 460-IX від 15.01.2020).

61. Колегія суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, зважаючи на межі перегляду справи судом касаційної інстанції, передбачені статтею 300 ГПК України дійшла висновку, що ухвала Північного апеляційного господарського суду від 15.02.2021 у справі № 910/7888/20 прийнята відповідно до фактичних обставин справи, з дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстав для її зміни або скасування не вбачається; аргументи, наведені у відзивах на касаційну скаргу знайшли своє підтвердження під час касаційного перегляду.

62. Оскільки підстав для скасування оскаржуваної ухвали суду апеляційної інстанції немає, то судовий збір згідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України за подання касаційної скарги покладається на скаржника.

Керуючись статтями 240, 300, 301, 308, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України в редакції Закону України від 15.01.2020 № 460-IX, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду, -

П О С Т А Н О В И В :

1. Касаційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у місті Києві на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 15.02.2021 у справі № 910/7888/20 залишити без задоволення.

2. Ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 15.02.2021 у справі № 910/7888/20 залишити без змін.

3. Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий В. В. Білоус

Судді О. В. Васьковський

К. М. Огороднік