ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" червня 2021 р. Справа № 909/924/20

Західний апеляційний господарський суд, в складі колегії:

Головуючого (судді-доповідача): Якімець Г.Г.,

Суддів: Бонк Т.Б., Матущак О.І.,

за участю секретаря судового засідання Федорів Н.В.,

та представників сторін:

від позивача (скаржника) не з`явився

від відповідача не з`явився

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Прикарпатенерготрейд», б/н від 19 січня 2021 року

на ухвалу Господарського суду Івано-Франківської області від 05 січня 2021 року, суддя Малєєва О.В.

про закриття провадження

у справі №909/924/20

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Прикарпатенерготрейд», м. Івано-Франківськ

до відповідача Комунального підприємства «Житловик», м. Бурштин, Івано-Франківська область

про стягнення 991 776,10 грн.

в с т а н о в и в:

19 жовтня 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Прикарпатенерготрейд» звернулося до Господарського суду Івано-Франківської області з позовом до відповідача Комунального підприємства «Житловик» про стягнення 991 776,10 грн., з яких: 936 060,45 грн. заборгованість за активну електричну енергію, 33 773,40 грн. інфляційні втрати та 21 942,25 грн. 3% річних.

Ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 05 січня 2021 року у справі №909/924/20 закрито провадження у справі на підставі п.2 ч.1 ст.231 ГПК України, у зв`язку із сплатою відповідачем заборгованості.

Ухвала суду мотивована тим, що відповідач подав суду докази оплати заявленої позивачем заборгованості за договором №211050 на загальну суму 1 180 000 грн. У звязку з наведеним, суд дійшов висновку, що предмет спору відсутній та провадження у справі слід закрити.

Не погоджуючись з ухвалою місцевого господарського суду, позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Прикарпатенерготрейд» звернулося до Західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Івано-Франківської області від 05 січня 2021 року у справі №909/924/20, а справу направити до місцевого господарського суду для продовження розгляду по суті. Зокрема, зазначає про те, що відповідач ввів суд в оману, приховавши те, що у листі від 03.12.2020 №402 останній просив позивача зарахувати кошти в сумі 600 000 грн., сплачені згідно з платіжним дорученням від 01.12.2020 №20, як оплату за електричну енергію згідно рахунків №21050(1) (договір про постачання електричної енергії споживачу). Також апелянт вказує, що кошти, сплачені відповідачем на поточний рахунок позивача із спеціальним режимом використання, із призначенням платежу «оплата за електричну енергію», не можуть бути зараховані в погашення відсотків річних та інфляційних втрат. Так, апелянт зазначає, що між сторонами і надалі існує спір, у зв`язку з чим, відсутні підстави для закриття провадження у справі.

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Прикарпатенерготрейд» розглянуто апеляційним судом протягом «розумного строку розгляду спору», з метою встановлення дійсних обставин справи.

21 квітня 2021 року від відповідача до суду надійшов лист (вих.№1811 від 13.04.2021), в якому останній повідомив, що після винесення ухвали суду першої інстанції відповідачем сплачено всю суму інфляційних збитків та відсотків річних, на підтвердження чого долучив платіжні доручення №3976 від 22 січня 2021 року на суму 21 942,25 грн. (відсотки річних) та №4090 від 12 березня 2021 року на суму 33 773,40 грн. (інфляційні збитки).

17 травня 2021 року до суду надійшла заява позивача (скаржника) про закриття провадження у справі, у зв`язку з повною оплатою відповідачем заборгованості у справі та повернення скаржнику сплаченого судового збору за подання апеляційної скарги.

Поряд з тим, скаржник подав клопотання про стягнення з відповідача судових витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції в розмірі 11 000 грн.

Представники сторін в судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили, хоча належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання.

Оскільки явка представників сторін в судове засідання не визнавалась обов`язковою, колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за їхньої відсутності.

Західний апеляційний господарський суд, розглянувши доводи апеляційної скарги та клопотання скаржника про закриття провадження у справі, дослідивши наявні докази по справі, дійшов висновку про залишення оскаржуваної ухвали місцевого господарського суду без змін, виходячи з наступного:

Як встановлено апеляційним судом та вбачається з матеріалів справи, у жовтні 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Прикарпатенерготрейд» звернулося до суду з цим позовом про стягнення з Комунального підприємства «Житловик» 991 776,10 грн., з яких: 936 060,45 грн. заборгованість за активну електричну енергію за договором №21050 про постачання електричної енергії споживачу постачальником універсальних послуг, 33 773,40 грн. інфляційні втрати та 21 942,25 грн. 3% річних.

В процесі розгляду справи відповідачем сплачено 1 180 000 грн., що підтверджується платіжними дорученнями №15 від 19.10.2020 на суму 200 000 грн, №16 від 02.11.2020 на суму 180 000 грн, №20 від 01.12.2020 на суму 600 000 грн, №111724303 від 18.12.2020 на суму 200 000 грн.

Однак, вказані проплати зараховані позивачем лише за погашення основного боргу за договором в сумі 936 060,45 грн., разом з цим, заявлені до стягнення 33 773,40 грн. інфляційні втрати та 21 942,25 грн. 3% річних станом на час винесення оскаржуваної ухвали відповідачем не сплачено.

Поряд з цим, 3% річних та інфляційні втрати сплачено відповідачем після винесення оскаржуваної ухвали та подання позивачем апеляційної скарги.

На підтвердження наведеного відповідач подав до суду докази, а саме: платіжні доручення №3976 від 22 січня 2021 року на суму 21 942,25 грн. (відсотки річних) та №4090 від 12 березня 2021 року на суму 33 773,40 грн. (інфляційні збитки).

Повну оплату заборгованості за договором №21050 про постачання електричної енергії споживачу постачальником універсальних послуг, а також 3% річних та інфляційних втрат, що були предметом цього спору підтверджено і позивачем у справі, який просить закрити провадження у справі, у зв`язку з відсутністю предмету спору.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Закриття провадження у справі це форма закінчення розгляду господарської справи без прийняття судового рішення у зв`язку з виявленням після порушення провадження у справі обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.

Відсутність предмету спору у справі №909/924/20 підтверджено обома сторонами та доказами, що містяться у матеріалах справи, зокрема, платіжними дорученнями про сплату відповідачем боргу в повному обсязі.

Враховуючи наведене вище, зважаючи на відсутність предмету спору у справі, висновок суду першої інстанції про закриття провадження у справі по суті є правильним.

Згідно з ч.1 ст.278 ГПК України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку із залишенням позову без розгляду або закриттям провадження у справі у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 226 та 231 цього Кодексу.

Колегія суддів не вбачає підстав для застосування у спірному випадку ч.1 ст.278 ГПК України, оскільки предметом апеляційного оскарження є ухвала суду першої інстанції про закриття провадження у справі, а не судове рішення, яким закінчено розгляд справи.

Відповідно до ч.1 ст.255 ГПК України окремо від рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції, зокрема, про закриття провадження у справі (п.13).

Згідно з ч.1 ст.271 ГПК України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Статтею 275 ГПК України передбачено право суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Враховуючи все наведене вище, з огляду на відсутність предмету спору у цій справі, колегія суддів дійшла висновку про залишення ухвали місцевого господарського суду про закриття провадження у справі без змін.

Щодо судових витрат:

Враховуючи, що спір виник внаслідок неправильних дій відповідача, колегія суддів дійшла висновку про відшкодування позивачу за рахунок відповідача 2 270 грн. судового збору за подання апеляційної скарги.

Поряд з тим, до апеляційного суду скаржник подав клопотання про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції в сумі 11 000 грн., що підтверджує: договором про надання професійної правничої допомоги від 31 грудня 2020 року; ордером серія АТ №10006898 від 19 січня 2021 року на представництво інтересів позивача адвокатом Мороз Оксаною Михайлівною; актом приймання-передачі послуг від 18 березня 2021 року на суму 11 000 грн. та платіжним дорученням №179155690 від 19 березня 2021 року на суму 11 000 грн.

Відповідно до ст.123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

У випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору (ч.9 ст.129 ГПК України).

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (ч.2 ст.126 ГПК України).

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч.4 ст. 126 ГПК України).

У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який водночас повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у ч.4 ст.126 ГПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям. (Аналогічну правову позицію викладено у постановах Верховного Суду від 21 травня 2019 року у справі №903/390/18, від 21 січня 2020 року у справі №916/2982/16, від 07 липня 2020 року у справі №914/1002/19).

Згідно з ч.5 ст.126 ГПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Частиною 6 ст.126 ГПК України встановлено, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Колегія суддів встановила, що в матеріалах справи відсутні будь-які клопотання відповідача про зменшення розміру витрат позивача на професійну правничу допомогу із обґрунтуванням доводів щодо такого зменшення та поданням відповідних доказів.

Поряд з цим, зважаючи на предмет спору, складність справи та поведінку відповідача, колегія суддів не встановила будь-яких підстав не присуджувати позивачу суму відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у суді апеляційної інстанції, що становить 11 000 грн., яка підтверджена матеріалами справи.

Керуючись ст.ст.123, 126, 129, 231, 255, 270, 271, 275, 276, 281, 282 Господарського процесуального кодексу України, Західний апеляційний господарський суд,

постановив:

Ухвалу Господарського суду Івано-Франківської області від 05 січня 2021 року у справі №909/924/20 залишити без змін, а апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Прикарпатенерготрейд» - без задоволення.

Стягнути з Комунального підприємства «Житловик» (77111, Івано-Франківська обл., місто Бурштин(пн), вул. В. Стуса, будинок 2; ідентифікаційний код юридичної особи 03346035) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Прикарпатенерготрейд» (76019, місто Івано-Франківськ, вул. Надрічна, будинок 4-Б; ідентифікаційний код юридичної особи 42129720) 2 270 грн. у відшкодування витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги та 11 000 грн. у відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції.

На виконання постанови місцевому господарському суду видати наказ.

Справу №909/924/20 повернути до Господарського суду Івано-Франківської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку у відповідності до вимог ст.ст.286-291 ГПК України.

Повну постанову складено 09 червня 2021 року

Головуючий (суддя-доповідач) Якімець Г.Г.

Суддя Бонк Т.Б.

Суддя Матущак О.І.