ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.05.2021м. ДніпроСправа № 904/77/21

Суддя господарського суду Дніпропетровської області Панна С.П. при секретарі судового засідання Савенко О.О. розглянувши матеріали

за позовом Заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури, м.Дніпро

до Державного підприємства "Верхньодніпровське лісове господарство", м. Верхньодніпровськ

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Вишнівська селищна рада (52151, смт. Вишневе, вул Центральна, 47, П`ятихатського р-ну, Дніпропетровської області, )

про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії

Представники сторін:

від позивача: Трубіцина В.Д., Тягур В.В.

від відповідача: Денисенко М.М.

від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: не з`явився

СУТЬ СПОРУ:

Заступник керівника Дніпропетровської обласної прокуратури (позивач) звернулася з позовом до ДП "Верхньодніпровське лісове господарство" (відповідач) про визнання протиправною бездіяльність ДП "Верхньодніпровське лісове господарство" та зобов`язання його відповідно до вимог чинного законодавства України забезпечити організацію проведення робіт із винесення меж лісового заказника загальнодержавного значення "Грушеватський", площею 598 га, та закріплення їх у натурі (на місцевості).

Позовні вимоги позивача обґрунтовані тим, що відповідач з 2012 року не вжив жодних заходів щодо відмежування заповідного об`єкту в натурі (на місцевості), що в свою чергу унеможливлює його належне використання та зберігання, існує реальна загроза спричинення шкоди заповідному об`єкту, вибуття особливо цінних земель із власності держави, використання земельної ділянки не за цільовим призначенням, оскільки не відомо, де починаються межі заказника та де закінчуються, земельну ділянку не внесено до Державного земельного кадастру.

Ухвалою суду від 11.01.2021р. відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 04.02.2021р.

04.02.2021р. до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якій просить суд залишити без розгляду, оскільки компетентним органом є Державна екологічна інспекція України, яка не була зазначена прокурором в якості позивача. Також позивачем не обґрунтовано бездіяльність компетентного органу (нездійснення захисту інтересів держави).

Ухвалами суду від 04.02.2021р., 17.03.2021р. продовжено строк підготовчого провадження по справі на 30 днів, відкладено підготовче засідання по справі на 17.03.2021р., на 01.04.2021р.

17.02.2021р. до суду від позивача надійшла відповідь на відзив в якому зазначено, що у разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. Оскільки такий орган відсутній, прокурор зазначив даний факт в своїй позовній заяві та набув статусу позивача.

В судових засіданнях 01.04.2021р. та 12.04.2021р. оголошено перерву до 12.04.2021р. та 14.04.2021р.

19.03.2021р. до суду від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив в якому повідомив, що згідно п.3 Положення про Державну екологічну інспекцію, затвердженою Постановою КМУ від 19.04.2017р. № 275, основним завданням Державної екологічної інспекції України є здійснення у межах повноважень, передбачених законом, державного нагляду (контролю) за додержанням вимог законодавства, зокрема щодо охорони і використання територій та об`єктів природно-заповідного фонду. На відповідача не покладений обов`язок складання і подання документів кадастрової документації, не має повноважень щодо прийняття рішення про розпорядчі дії щодо інвентаризації об`єктів природно-заповідного фонду.

19.03.2021р. до Господарського суду Дніпропетровської області від представника відповідача надійшло клопотання про залучення до участі Вишнівську селищну раду третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, яке ухвалою суду від 14.04.2021р. було задоволено та залучено до участі у справі № 904/77/21 Вишнівську селищну раду(52151, смт. Вишневе, вул.Центральна, 47, П`ятихатського р-ну, Дніпропетровської області, ) третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача.

01.04.2021р. до суду від позивача надійшли пояснення на заперечення відповідача в яких зазначив, що землекористувачем земель лісового заказника "Грушеватський" є Державне підприємство "Верхньодніпровське лісове господарство", а тому замовником технічної документації, яка необхідна для проведення інвентаризації, може бути лише ДП "Верхньодніпровський лісгосп".

08.04.2021р. до суду від відповідача надійшли письмові пояснення в яких вважає, що з боку відповідача не було допущено бездіяльності та позовні вимоги позивача необґрунтовані та не відповідають вимогам закону.

08.04.2021р. від представника відповідача надійшло клопотання про залучення Кабінет Міністрів України третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача. Ухвалою суду від 14.04.2021р. в задоволенні клопотання представника відповідача про залучення Кабінету Міністрів України у справу в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача було відмовлено.

Ухвалою суду від 14.04.2021р. закрито підготовче провадження, призначено справу до судового розгляду по суті на 26.04.2021р.

хвалою суду від 26.04.2021р. продовжено строк розгляду справи по суті на 30 днів, відкладено розгляд справи на 25.05.2021р.

В судовому засіданні 25.05.2021р. оголошено перерву по 28.05.2021р.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Лісовий заказник загальнодержавного значення Грушеватський площею 598 гектарів, розташований на території П`ятихатського району Дніпропетровської області, перебуває у віданні П`ятихатського лісництва ДП Верхньодніпровське лісове господарство і розташований у кварталах 58-90.

Відповідно до охоронного зобов`язання №8, у 2012 році вказаний лісовий заказник Державним управлінням охорони навколишнього природного середовища в Дніпропетровській області передано під охорону Державному підприємству Верхньодніпровське лісове господарство.

Згідно з охоронним зобов`язанням землекористувач ДП "Верхньодніп-ровський лісгосп" особі директора Мороза Г.Ю. взяв на себе зобов`язання щодо охорони, збереження та забезпечення дотримання режиму заказника, визначеного Положенням про лісовий заказник загальнодержавного значення "Грушеватський", затвердженим наказом Міністра охорони навколишнього природного середовища України №303 від 06.06.2012, а також провести відмежування заповідного об`єкту в натурі, оформлення відповідними знаками та інформаційними матеріалами, нанесення на планово-картографічні матеріали лісовпорядкування з детальною характеристикою в таксаційних описах.

На цей час землі лісового заказника заказника загальнодержавного значення «Грушеватський» на встановлені в натурі, що підтверджується листами Департаменту екології та природних ресурсів Дніпропетровської обласної державної адміністрації та Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області.

Положенням про лісовий заказник загальнодержавного значення "Грушеватський", що затверджене наказом Міністерства екології та природних ресурсів України №303 від 06.06.2012, визначено особливий режим використання території та заборонено надання земельних ділянок під забудову чи у господарське використання.

Згідно інформації, що міститься у Публічній кадастровій карті України, з урахуванням даних Державного кадастру територій та об`єктів природно-заповідного фонду, прокуратурою встановлено, що на території лісового заказника загальнодержавного значення Грушеватський у приватну власність для будівництва та обслуговування житлових будинків, господарських будівель та споруд передано 4 земельні ділянки загальною площею 0,67 га.

Згідно з інформацією Інституту географії Національної академії наук України зазначені земельні ділянки перебувають у межах об`єкта природо-заповідного фонду, а саме лісового заказника загальнодержавного значення Грушеватський.

Однією із причин вибуття вказаних земельних ділянок із власності держави стало те, що межі лісового заказника Грушеватський не встановлено в натурі (на місцевості).

Згідно з інформацією Вишнівської селищної ради вказані земельні ділянки дійсно були передані у приватну власність фізичним особам, а оскільки державою та органами місцевого самоврядування не виконано роботи по розмежуванню територій та встановленню меж населених пунктів, як і меж природно-заповідного фонду України, з`ясувати, що надані земельні ділянки розташовані на території лісового заказника Грушеватський можливо буде лише після проведення зазначених робіт.

Через відсутність встановлених меж лісового заказника Грушеватський в натурі, існує реальна загроза вибуття із власності держави особливо цінних земель, що належать до природно-заповідного фонду.

Бездіяльність ДП Верхньодніпровський лісгосп упродовж тривалого часу щодо невжиття заходів по винесенню меж заказника та незакріпленню її меж у натурі (на місцевості) є не лише протиправною, а і сприяє вибуттю земель, що належать до земель об`єкту природно-заповідного фонду, а тому підприємство необхідно зобов`язати вжити заходів по винесенню меж об`єкту природно-заповідного фонду та закріпити її межі в натурі (на місцевості).

Щодо бездіяльності підприємства підтверджується листом ДП Верхньодніпровський лісгосп №221 від 30.11.2020, відповідно до якого землевпорядна документація на об`єкт природно-заповідного фонду не: виготовлялась, межі в натурі не винесені.

Відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог та просить суд залишити позовну заяву без розгляду, обґрунтовуючи наступним.

Частиною 4 ст.23 Закону України Про прокуратуру передбачає, що наявність підстав для представництва може бути оскаржена суб`єктом владних повноважень. Таке оскарження означає право на спростування учасниками процесу обставин, на які посилається прокурор у позовній заяві, поданій в інтересах держави в особі компетентного органу, для обґрунтування підстав для представництва.

У постанові від 26.05.2020р. по справі № 912/2385/20 Велика Палата Верховного суду звертає увагу на те, що захищати інтереси повинні насамперед відповідні компетентні органи, а не прокурор. Прокурор не повинен вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати компетентний орган, який може і бажає захищати інтереси держави.

Державна екологічна інспекція України (Держекоінспекція) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра захисту довкілля та природних ресурсів і який реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів.

Відповідач посилається на Постанову Великої Палати Верховного Суду по справі №912/2385/20 в якій в пункті 83 зазначено якщо суд після відкриття провадження у справі з урахуванням наведених учасниками справи аргументів та наданих доказів установить відсутність підстав для представництва прокурором інтересів держави в суді, суд залишає позовну заяву, подану прокурором в інтересах держави в особі компетентного органу, без розгляду відповідно до положень пункту 2 частини першої статті 226 ГПК України.

Але, як вбачається з матеріалів справи прокуратурою у позовній заяві орган уповноважений на здійснення функцій у спірних правовідносинах відсутній, тому прокурор у цій справі набуває статусу позивача.

Відповідно до ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Пунктом 3.7. Положення про лісовий заказник загальнодержавного значення «Грушеватський», яке затверджене наказом Міністерства екології та природних ресурсів України №303 від 06.06.2012, визначено, що державний контроль за додержанням режиму території Заказника здійснюється Державною екологічною інспекцією України.

Згідно з ст. 14 Закону України «Про природно-заповідний фонд України» режим територій та об`єктів природно-заповідного фонду - це сукупність науково-обґрунтованих екологічних вимог, норм і правил, які визначають правовий статус, призначення цих територій та об`єктів, характер допустимої діяльності в них, порядок охорони, використання і відтворення їх природних комплексів. Режим територій та об`єктів природно-заповідного фонду визначається відповідно до цього Закону з урахуванням їх класифікації та цільового призначення.

Управління та регулювання у сферах здійснення охорони і використання територій та об`єктів природно-заповідного фонду України відповідно до Положення затвердженого Наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України 16.06.2006 №285 здійснювали Державні управління охорони навколишнього природного середовища в областях.

Проте, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №159 від 13.03.2013 «Про ліквідацію територіальних органів Міністерства охорони навколишнього природного середовища», Державні управління охорони навколишнього природного середовища в областях (територіальні органи Мінприроди України) припинили виконання своїх повноважень з 17 травня 2013 року.

Відповідно до пункту 49 Постанови Великої Палати Верховного Суду по справі № 587/430/16-ц незгода суду з наведеним у позовній заяві на виконання частини сьомої цієї статті обґрунтування прокурором щодо визначеної ним підстави представництва, як і неподання прокурором доказів відсутності органів влади, які мають повноваження здійснювати захист законних інтересів держави у спірних правовідносинах, не є підставою для залишення позову без розгляду , як помилково вважали суди у цій справі.

Також суд звертає увагу, що на Землекористувача у межах Заказника оформляється охоронне пов`язання щодо додержання встановленого режиму території.

Згідно з охоронним зобов`язанням землекористувач ДП Верхньодніпровський лісгосп в особі директора Мороза Г.Ю. взяв на себе зобов`язання щодо охорони, збереження та забезпечення дотримання режиму заказника, визначеного Положенням про лісовий заказник загальнодержавного значення Грушеватський, затвердженим наказом Міністра охорони навколишнього природного середовища України №303 від 06.06.2012, а також провести відмежування заповідного об`єкту в натурі, оформлення відповідними знаками та інформаційними матеріалами, нанесення на планово-картографічні матеріали лісовпорядкування з детальною характеристикою в таксаційних описах.

Тобто, обов`язок взятий ДП Верхньодніпровське лісове господарство провести відмежування заповідного об`єкту в натурі, окремим зобов`язанням.

Враховуючи викладене, позовні вимоги пред`явлені прокурором до ДП Верхньодніпровський лісгосп щодо зобов`язання відповідно до вимог чинного законодавства України забезпечити організацію проведення робіт із винесення меж лісового заказника загальнодержавного значення Грушеватський, площею 598 га та закріплення їх у натурі (на місцевості) не віднесені Положенням про лісовий заказник загальнодержавного значення Грушеватський до норм і правил режиму території Заказника, а тому не є предметом контролю Державної екологічної інспекції України.

Стосовно твердження відповідача, що проект землеустрою лісового заказника "Грушеватський" на цей час неможливо виготовити без проведення інвентаризації земель державного лісового фонду України, порядок якої на цей час не затверджено, але Державне агентство лісових ресурсів України планує особисто провести інвентаризацію лісових земель у найближчі роки, суд зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 19.11.2020р. прокуратура зверталась з відповідним запитом до Державного агентства лісових ресурсів України. У відповідь на вказаний запит Держлісагентство повідомило, що вони не мають правових підстав щодо проведення інвентаризації земель лісогосподарського призначення. Відповідно до порядку проведення інвентаризації земель, затвердженого постановою КМУ від 05.06.2019р. № 476 замовником технічної документації є ДП "Верхньодніпровське лісове господарство".

При цьому у постанові Ради Міністрів Української РСР №500 від 28.10.1974, (зі змінами від 07.01.1985 № 5) якою оголошений (створений) лісовий заказник Грушеватський та Положенні про лісовий заказник загальнодержавного значення Грушеватський, що затверджене наказом Міністерства екології та природних ресурсів України №303 від 06.06.2012 межі заказника визначені квартали 58-90 П`ятихатського лісництва ДП Верхньодніпровське лісове господарство без жодних виокремлень.

Матеріалів лісовпорядкування ДП Верхньодніпровський лісгосп за своїм правовим статусом не можуть визначати межі об`єкту природно-заповідного фонду, оскільки відповідно до ч. 4 ст. 7 Закону України «Про природно-заповідний фонд України» до встановлення меж територій та об`єктів природно-заповідного фонду в натурі їх межі визначаються відповідно до проектів створення територій та об`єктів природно-заповідного фонду.

Землі України за основним цільовим призначенням поділяються на категорії, в тому числі: в) землі природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення. (ч.1 ст.19 Земельного кодексу України).

Ст.3 Закону України "Про природно-заповідний фонд" визначено, що до природно-заповідного фонду України належать: природні території та об`єкти - природні заповідники, біосферні заповідники, національні природні парки, регіональні ландшафтні парки, заказники, пам`ятки природи, заповідні урочища.

Частинами третьою та п`ятою статті 53 Закону України Про природно-заповідний фонд передбачено, що рішення про організацію чи оголошення територій та об`єктів природно-заповідного фонду місцевого значення та встановлення охоронних зон територій та об`єктів природно-заповідного фонду приймається Верховною Радою Автономної Республіки Крим, обласними, Київською та Севастопольською міськими радами.

Відповідно до абз. 11, 15 частини першої статі 1, 2 Закону України Про землеустрій проект землеустрою - сукупність економічних, проектних і технічних документів щодо обґрунтування заходів з використання та охорони земель, які передбачається здійснити за таким проектом; цільове призначення земельної ділянки - використання земельної ділянки за призначенням, визначеним на підставі документації із землеустрою у встановленому законодавством порядку.

Згідно пункту в частини першої статті 2 Закону України Про землеустрій землеустрій забезпечує встановлення і закріплення на місцевості меж адміністративно-територіальних одиниць, територій природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного та історико-культурного призначення, меж земельних ділянок власників і землекористувачів.

Статтею 43 Земельного кодексу України визначено, що землі природно-заповідного фонду - це ділянки суші і водного простору з природними комплексами та об`єктами, що мають особливу природоохоронну, екологічну, наукову, естетичну, рекреаційну та іншу цінність, яким відповідно до закону надано статус територій та об`єктів природно-заповідного фонду.

Згідно статті 44 Земельного кодексу України до земель природно-заповідного фонду включаються природні території та об`єкти (природні заповідники, національні природні парки, біосферні заповідники, регіональні ландшафтні парки, заказники, пам`ятки природи, заповідні урочища), а також штучно створені об`єкти (ботанічні сади, дендрологічні парки, зоологічні парки, парки-пам`ятки садово-паркового мистецтва).

Порядок використання земель природно-заповідного фонду визначається законом.

Правові основи організації, охорони, ефективного використання природно-заповідного фонду України, відтворення його природних комплексів та об`єктів визначені Законом України «Про природно-заповідний фонд України».

Відповідно до частини першої та четвертої статті 7 вказаного Закону землі природно-заповідного фонду - це ділянки суші і водного простору з природними комплексами та об`єктами, що мають особливу природоохоронну, екологічну, наукову, естетичну, рекреаційну та іншу цінність, яким відповідно до закону надано статус територій та об`єктів природно-заповідного фонду.

Межі територій та об`єктів природно-заповідного фонду встановлюються в натурі відповідно до законодавства. До встановлення меж територій та об`єктів природно-заповідного фонду в натурі їх межі визначаються відповідно до проектів створення територій та об`єктів природно-заповідного фонду.

Формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. (ч.1 ст.79-1 Земельного кодексу України).

Закон України «Про землеустрій» визначає правові та організаційні основи діяльності у сфері землеустрою і спрямований на регулювання відносин, які виникають між органами державної влади, органами місцевого самоврядування, юридичними та фізичними особами із забезпечення сталого розвитку землекористування.

Відповідно до частини першої статті 25 вказаного Закону документація із землеустрою розробляється у вигляді схеми, проекту, робочого проекту або технічної документації.

Приписи пункту «в» частини другої статті 25 Закону України «Про землеустрій» визначають такий вид документації із землеустрою як проекти землеустрою щодо організації і встановлення меж територій природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного, історико-культурного, лісогосподарського призначення, земель водного фонду та водоохоронних зон, обмежень у використанні земель та їх режимоутворюючих об`єктів.

Згідно частини першої статті 26 вказаного Закону замовниками документації із землеустрою можуть бути зокрема, землекористувачі.

Пунктами 1.3, 1.5 Положення про лісовий заказник загальнодержавного значення Грушеватський, затвердженим наказом Міністра охорони навколишнього природного середовища України №303 від 06.06.2012 передбачено, що землі заказника перебувають у віданні ДП «Верхньодніпровське лісове господарство», та не вилучались з користування Землекористувача, який здійснює в його межах свою діяльність згідно з Положенням.

За правилами статті 47 Закону України «Про землеустрій» проекти землеустрою щодо організації і встановлення меж територій природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного, історико-культурного, лісогосподарського призначення, земель водного фонду та водоохоронних зон, обмежень у використанні земель та їх режимоутворюючих об`єктів розробляються з метою: а) збереження природного різноманіття ландшафтів, охорони довкілля, підтримання екологічного балансу; б) створення місць для організованого лікування та оздоровлення людей, масового відпочинку і туризму; в) створення приміських зелених зон, збереження і використання об`єктів культурної спадщини; г) проведення науково-дослідних робіт; ґ) встановлення меж водоохоронних зон та прибережних захисних смуг; д) визначення в натурі (на місцевості) меж охоронних зон та інших обмежень у використанні земель, встановлених законами та прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами, а також інформування про такі обмеження землевласників, землекористувачів, інших фізичних та юридичних осіб.

Проекти землеустрою щодо організації і встановлення меж територій природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного, історико-культурного, лісогосподарського призначення, земель водного фонду та водоохоронних зон, обмежень у використанні земель та їх режимоутворюючих об`єктів визначають місце розташування і розміри земельних ділянок, власників земельних ділянок, землекористувачів, у тому числі орендарів, межі територій природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого (округи і зони санітарної (гірничо-санітарної) охорони), рекреаційного та історико-культурного (охоронні зони) призначення, водоохоронних зон та прибережних захисних смуг, смуг відведення та берегових смуг водних шляхів, а також встановлюють режим використання та охорони їх територій.

Проекти землеустрою щодо організації і встановлення меж територій природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного, історико-культурного, лісогосподарського призначення, земель водного фонду та водоохоронних зон, обмежень у використанні земель та їх режимоутворюючих об`єктів розробляються на підставі укладених договорів між замовниками документації із землеустрою та її розробниками.

Проекти землеустрою щодо організації і встановлення меж територій природно-заповідного фонду розробляються для біосферних заповідників, природних заповідників, національних природних парків, регіональних ландшафтних парків, ботанічних садів, дендрологічних парків, парків - пам`яток садово-паркового мистецтва та зоологічних парків на землях та земельних ділянках, що включаються до складу цих територій без вилучення у землевласників та землекористувачів.

Проекти землеустрою щодо організації і встановлення меж територій природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного, історико-культурного, лісогосподарського призначення, земель водного фонду та водоохоронних зон, обмежень у використанні земель та їх режимоутворюючих об`єктів включають:

а) завдання на складання проекту землеустрою;

б) пояснювальну записку;

в) характеристику території із встановленням режиму використання земель природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного, історико-культурного, лісогосподарського призначення, земель водного фонду та водоохоронних зон, обмежень у використанні земель та їх режимоутворюючих об`єктів;

г) довідку, що містить узагальнену інформацію про землі (території);

ґ) матеріали геодезичних вишукувань та землевпорядного проектування;

д) у межах населеного пункту - копію графічної частини генерального плану населеного пункту (за наявності), а за межами населеного пункту - копію відповідної містобудівної документації (за наявності) і копію рішення про затвердження такої документації;

е) інформацію про перспективний стан використання та охорони земель у межах адміністративно-територіальної одиниці, яка є складовою схеми землеустрою і техніко-економічного обґрунтування використання та охорони земель відповідної адміністративно-територіальної одиниці (за наявності);

є) план організації території з відображенням угідь, землевласників і землекористувачів, у тому числі земельних ділянок, щодо яких встановлені обмеження у використанні;

ж) план меж земельних ділянок, що включаються до території природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного, історико-культурного, лісогосподарського призначення, водного фонду та водоохоронних зон, меж обмежень у використанні земель та їх режимоутворюючих об`єктів без їх вилучення у землевласників та землекористувачів;

з) креслення перенесення в натуру (на місцевість) меж території природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного, історико-культурного, лісогосподарського призначення та земель водного фонду та водоохоронних зон, меж обмежень у використанні земель та їх режимоутворюючих об`єктів;

и) акт перенесення в натуру (на місцевість) меж території природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного, історико-культурного, лісогосподарського призначення, земель водного фонду та водоохоронних зон, меж обмежень у використанні земель та їх режимоутворюючих об`єктів у натурі (на місцевості);

і) перелік обмежень у використанні земельних ділянок;

ї) матеріали погодження проекту землеустрою, встановлені статтею 186 Земельного кодексу України.

Межі територій природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного, історико-культурного, лісогосподарського призначення, земель водного фонду та водоохоронних зон встановлюються і по суходолу, і по водному простору.

Рішення про затвердження проектів землеустрою щодо організації і встановлення меж територій природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного, історико-культурного, лісогосподарського призначення, земель водного фонду та водоохоронних зон одночасно є рішенням про встановлення меж таких територій.

З урахуванням зазначеного, суд на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір у справі покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст.2, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Визнати протиправною діяльність Державного підприємства "Верхньодніпровське лісове господарство (51600, Верхньодніпровський район, Дніпропетровська область, м.Верхньодніпровськ, вул.Яблунева, 117 Б, ).

Зобов`язати Державне підприємство "Верхньодніпровське лісове господарство (51600, Верхньодніпровський район, Дніпропетровська область, м.Верхньодніпровськ, вул.Яблунева, 117 Б, ) відповідно до вимог чинного законодавства України забезпечити організацію проведення робіт із винесення меж лісового заказника загальнодержавного значення "Грушеватський", площею 598 га та закріплення їх у натурі (на місцевості).

Стягнути з Державного підприємства "Верхньодніпровське лісове господарство (51600, Верхньодніпровський район, Дніпропетровська область, м.Верхньодніпровськ, вул.Яблунева, 117 Б, ) на користь Дніпропетровської обласної прокуратури (49044, м.Дніпро, пр-т Дмитра Яворницького, 38, , р/р UA0000291 в ДКСУ в м.Київ, МФО 820172) судовий збір у розмірі 2 102,00грн.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дня складання повного судового рішення і може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду через Господарський суд Дніпропетровської області.

Повне рішення складено 04.06.2021р.

Суддя С.П. Панна