ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" червня 2021 р.м. ХарківСправа № 922/1036/21

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Ємельянової О.О.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк», 01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д
до 1. Приватного підприємства «Пром Велтек», 04070, м. Київ, вул. Ярославська, буд. 31-Б, оф. 4 2. фізичної особи ОСОБА_1 , м. Пильна
простягнення 150 065,50 грн.
без виклику учасників справи

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство комерційний банк Приватбанк звернулось до Господарського суду Харківської області із позовом до відповідача 1. Приватного підприємства Пром Велтек, відповідача 2. фізичної особи ОСОБА_1 про солідарне стягнення заборгованості за договором № б/н від 23.04.2015 року у розмірі 150 065, 50 грн. з яких: 42 120, 61 грн. заборгованість за кредитом, 88 414, 70 грн. заборгованість за відсотками з користування кредитом, 10 066, 33 грн. пеня за несвоєчасне виконання зобов`язань за договором за період з 09.03.2016 року по 01.09.2016 року, 9 463, 86 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом. Також до стягнення заявлені судові витрати.

Крім того, позивачем надано до суду клопотання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін .

Ухвалою суду від 05.04.2021 року позовну заяву Акціонерного товариства комерційний банк Приватбанк (вх. № 1036/21) залишено без руху.

09.04.2021 року від позивача через канцелярію суду надійшла заява вх. № 8075) про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою суду від 12.04.2021 року задоволено клопотання позивача (вх. № 1036/21 від 29.03.2021 року) про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 922/1036/21. Розгляд справи № 922/1036/21 призначено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами. Встановлено відповідачу 15 (п`ятнадцятиденний) строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Встановлено позивачу строк для подання відповіді на відзив - протягом 3 днів з дня отримання відзиву на позов. Роз`яснено сторонам, що у випадку неподання відповідачем відзиву, а також не подання позивачем відповіді на відзив у строки встановлені цією ухвалою розгляд справи буде відбуватися за наявними матеріалами в межах строків встановлених статтею 248 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідач 1 своїм правом на подання відзиву на позовну заяву не скориставня.

30.04.2021 року від відповідача через канцелярію суду надійшов відзив на позовну заяву (вх. № 9918) у якому останній просить суд, в частині позовних вимог до фізичної особи ОСОБА_1 відмовити у повному обсязі.

06.05.2021 року від відповідача через канцелярію суду надійшов відзив на позовну заяву (вх. № 10244) у якому останній просить суд, в частині позовних вимог до фізичної особи ОСОБА_1 відмовити у повному обсязі.

Згідно вимог статті 248 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до частини 5 статті 252 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

При цьому, будь-яких клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідно до вимог статті 252 Господарського процесуального кодексу України від учасників справи не надходило.

Разом з тим, за висновками суду, в матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у справі матеріалами.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно перевіривши матеріали та надані сторонами докази, суд встановив наступне.

Як зазначає позивач, 23.04.2015 року між Приватним підприємством Пром Велтек та Акціонерним товариством Комерційний Банк "ПриватБанк" було підписано заяву про відкриття рахунку (а.с. 21).

Згідно заяви, відповідач приєднався до "Умов та правил надання банківських послуг", тарифів банку, що розміщені в мережі інтернет на сайті, які разом із заявою складають договір банківського обслуговування № б/н від 23.04.2015 року та взяв на себе зобов`язання виконувати його умови.

Як зазначає позивач, відповідно до договору відповідачу було встановлено кредитний ліміт, на поточний рахунок НОМЕР_1 в електронному вигляді через встановленні засоби електронного зв`язку банку і клієнта (система клієнт-банк, sms повідомлення або інших), що визначено і врегульовано "Умовами та правилами надання банківських послуг".

Відповідно до 3.2.1.1.16. Умов - при укладанні договорів і угод, чи вчиненні інших дій, що свідчать про приєднання Клієнта до Умов і правил надання банківських послуг (або у формі Заяви про відкриття поточного рахунку та картки із зразками підписів і відбитка печатки або у формі авторизації кредитної угоди в системах клієнт-банк / інтернет клієнт- банк, або у формі обміну паперовій або електронній інформацією, або в будь-якій іншій формі), Банк і Клієнт допускають використання підписів Клієнта у вигляді електронно - цифрового підпису та / або підтвердження через пароль, спрямований Банком через верифікований номер телефону, який належить уповноваженій особі Клієнта з правом "першого" підпису. Підписання договорів і угод таким чином прирівнюється до укладання договорів та угод у письмовій формі (а.с. 24 зворот).

Пунктом 3.2.1.1.1. Умов - кредитний ліміт на поточний рахунок надасться на поповнення оборотних коштів та здійснення поточних платежів клієнта, в межах кредитного ліміту. Про розмір ліміту банк повідомляє клієнта на свій вибір або в письмовій формі, або через встановлені засоби електронного зв`язку банка та Клієнта (а.с. 23).

Відповідно до пункту 3.2.1.1.3. Умов - кредит надається в обмін на зобов`язання клієнта щодо його повернення, сплаті відсотків та винагороди (а.с. 23).

Пунктом 3.2.1.1.8. Умов - Проведення платежів Клієнта у порядку обслуговування кредитного ліміту, проводиться Банком протягом одного року з моменту підписання угоди про приєднання Клієнта до Умов і правил надання банківських послуг (або у формі Заяви про відкриття поточного рахунку та картки із зразками підписів і відбитка печатки або у формі авторизації кредитної угоди в системах клієнт-банк / інтернет клієнт-банк, або у формі обміну паперовій або електронній інформацією, або в будь-якій іншій формі - Угода) (а.с. 23 зворот).

Відповідно до пункту 3.2.1.1.6. Умов зазначає, що ліміт може бути змінений Банком в односторонньому порядку, передбаченому Умовами і правилами надання банківських послуг, у разі зниження надходжень грошових коштів на поточний рахунок або настання інших факторів, передбачених внутрішніми нормативними документами Банку. Підписавши Угоду, Клієнт висловлює свою згоду на те, що зміна Ліміту проводиться Банком в односторонньому порядку шляхом повідомлення Клієнта на свій вибір або в письмовій формі, або через встановлені засоби електронного зв`язку Банку і Клієнта (системи клієнт-банк, інтернет клієнт банк, sms - повідомлення або інших) (а.с. 23 зворот).

За твердженнями позивача, останній зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, надавши відповідачу кредитний ліміт у розмірі 200 000, 00 грн. (а.с.39-53)

Відповідно до розділу Умов 3.2.1.4. яким затверджений порядок розрахунків, за користування кредитом в період з дати виникнення дебетового сальдо на поточному рахунку Клієнта при закритті банківського дня клієнт виплачує проценти, виходячи з процентної ставки, розмір якої залежить від строку користування кредитом (диференційована процентна ставка). Порядок розрахунків відсотків (а.с. 32 зворот).

За сумами кредиту, отриманими з 01.02.2015 року період користування кредитом з моменту виникнення дебетового сальдо до дати обнуління дебетового сальдо не повинен перевищувати 30 днів (пункт 3.2.1.4.1.1.);

За суму кредити, отриману з 01.05.2015 року за користування кредитом у період з дати виникнення дебетового сальдо на поточному рахунку позичальника при закритті банківського дня клієнт сплачує банку за користування кредитом відсотки у розмірі 33 % річних (пункт 3.2.1.4.1.2.);

За сумами кредиту, отриманими з 01.05.2015 року у разі непогашення впродовж 30 днів з дати закінчення періоду, у який дебетове сальдо підлягало обнулінню, починаючи з 31-го дня після дати закінчення періоду , в який дебетове сальдо підлягало обнулінню, кредит вважається простроченим, а грошові зобов`язання клієнта з погашення заборгованості вважаються порушеними. При порушенні Клієнтом будь-якого з грошових зобов`язань Клієнт сплачує Банку відсотки за користуванням кредитом у розмірі 66 (шістдесят) % річних від суми залишку непогашеної заборгованості. У разі порушення Клієнтом будь-якого з грошових зобов`язань і при реалізації права Банку на встановлення іншого терміну повернення кредиту, передбаченого Умовами та правилами надання Банківських послуг, Клієнт сплачує Банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми залишку непогашеної заборгованості за кожен день прострочення, виходячи з 360 днів у році. Сплата пені здійснюється з дня, наступного за датою порушення зобов`язань. (а.с. 32)

Під непогашенням кредиту мається на увазі не виникнення на поточному рахунку нульового дебетового сальдо при закритті банківського дня (п. 3.2.1.4.1.4., а.с. 32).

Відповідно до пункту 3.2.1.4.9. умов, розрахунок відсотків за користування кредитом проводиться щодня, починаючи з моменту утворення на поточному рахунку дебетового сальдо при закритті банківського дня за кількість днів користування кредитними коштами, виходячи з 360 днів у році. Розрахунок відсотків проводиться до повного погашення заборгованості за кредитом, на суму залишку заборгованості за кредитом. День повернення кредиту в часовий інтервал нарахування відсотків не включається. Нарахування відсотків здійснюється в дату сплати (а.с. 34)..

Відповідно до пункту 3.2.1.2.3.4. Умов - банк має право при порушенні Клієнтом будь-якого із зобов`язань, передбаченого Умовами, змінити умови кредитування - вимагати від Клієнта дострокового повернення кредиту, сплати відсотків за його користування, виконання інших зобов`язань за кредитом в повному обсязі (а.с. 28-29).

За твердженнями позивача, відповідач, зобов`язання за договором виконував не належним чином, а саме не сплатив кошти для погашення заборгованості. У зв`язку із чим, за розрахунком позивача, у відповідача станом на 12.03.2021 року наявна заборгованість у розмірі 265 902, 84 грн. При цьому, позивачем із посиланням на вимоги статей 15, 16 Цивільного кодексу України, заявлено до стягнення суму у розмірі 150 065, 50 грн.: з яких з яких: 42 120, 61 грн. заборгованість за кредитом, 88 414, 70 грн. заборгованість за відсотками з користування кредитом, 10 066, 33 грн. пеня за несвоєчасне виконання зобов`язань за договором за період з 09.03.2016 року по 01.09.2016 року, 9 463, 86 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом.

15.07.2015 року між Комерційним Банком "ПриватБанк" (кредитор, позивач) та ОСОБА_1 (поручитель, віповідач 2) було укладено договірі поруки № РОК746 (а.с. 54).

Відповідно до пункту 1.1. договору, сторони погодили, що предметом договору є надання поруки поручителем перед кредитором за виконання відповідачем 1, боржником, зобов`язань за угодами-приєднання до 1.1.1. розділу 3.2.1. Кредитний ліміт Умов та правил надання банківських послуг, далі Угода 1, у сплаті:

а) процентної ставки за користування кредитом: за період користування кредитом згідно пунктом 3.2.1.4.1.2. Угоди 1 - 32%; за період користування кредитом згідно пунктом 3.2.1.4.1.3. Угоди 1 - 66%;

б) комісійної винагороди згідно пункту 3.2.1.1.17. Угоди 1 - в розмірі 3% від суми перерахувань;

в) винагороди за використання ліміту відповідно до пункту 3.2.1.4.4. Угоди 1 1-го числа кожного місяця у розмірі 0,9% від суми максимального сальдо кредиту, що існувало на кінець банківського дня за попередній місяць;

г) кредиту в розмірі 10 000,00 грн.

Якщо під час виконання Угоди 1 зобов`язання боржника, що забезпечені цим договором збільшуються, внаслідок чого збільшується обсяг відповідальності поручителя, поручитель при укладенні цього договору дає свою згоду на збільшення зобов`язань за Угодою 1 в розмірі таких збільшень. Додаткових узгоджень про такі збільшення з поручителем не потрібні.

Відповідно до довідки позивача вих. № 50605НАFRS0CR від 18.03.2021 року, відповідачу 1 встановлений кредитний ліміт у розмірі: з 05.06.2015 року 0 грн.; з 16.07.2015 року - 10 000, 00 грн.; з 01.10.2015 року - 40 000, 00 грн.; з 09.12.2015 року 200 000, 00 грн. (а.с. 39).

У зв`язку з порушенням відповідачем 1 зобов`язань за договором обслуговування кредитних лімітів на поточному рахунку останнього станом на 12.03.2021 року наявна заборгованість у розмірі 265 902, 84 грн. При цьому, позивачем із посиланням на вимоги статей 15, 16 Цивільного кодексу України, заявлено до стягнення суму у розмірі 150 065, 50 грн.: з яких з яких: 42 120, 61 грн. заборгованість за кредитом, 88 414, 70 грн. заборгованість за відсотками з користування кредитом, 10 066, 33 грн. пеня за несвоєчасне виконання зобов`язань за договором за період з 09.03.2016 року по 01.09.2016 року, 9 463, 86 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом.

Оскільки відповідач 1 зобов`язання за договором належним чином не виконав, а саме не сплатив необхідні кошти для погашення заборгованості, позивач звернувся з даним позовом до суду про солідарне стягнення з Приватного підприємства Пром Велтек та фізичної особи ОСОБА_1 заборгованості за договором № б/н від 23.04.2015 року у розмірі 150 065, 50 грн.

Надаючи правову кваліфікацію доказам які надані сторонами та викладеним обставинам з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

За загальним положенням цивільного законодавства, зобов`язання виникають з підстав, зазначених у статті 11 Цивільного кодексу України. За приписами частини 2 цієї статті підставами виникнення цивільних прав та обов`язку, зокрема, є договори та інші правочини, інші юридичні факти. Підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є дії осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також дії, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

У відповідності до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За приписами частини 1 статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статтею 1048 Цивільного кодексу України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Пунктом 1 частини 1 статті 1049 Цивільного кодексу України, передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно вимог частини 2 статті 1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Як вбачається із матеріалів справи, відповідач 1 в порушення домовленості сторін, зобов`язання за вказаними договорами належним чином та вчасно не виконував (розрахунок заборгованості позивача а.с. 40-53), не сплатив необхідні кошти для погашення заборгованості по процентам за користування кредитом, та заборгованість по комісії за користування кредитом, пені, не надав до суду жодних доказів, які б спростовували суму заявленого боргу.

Отже, враховуючи вищевикладене, відповідач 1 визнається судом таким, що прострочив виконання зобов`язання за договором № б/н від 23.04.2015 року у розмірі 150 065, 50 грн.: з яких з яких: 42 120, 61 грн. заборгованість за кредитом, 88 414, 70 грн. заборгованість за відсотками з користування кредитом, 10 066, 33 грн. пеня за несвоєчасне виконання зобов`язань за договором за період з 09.03.2016 року по 01.09.2016 року, 9 463, 86 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом.

Згідно частини 1 статті 553 Цивільного кодексу України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.

Відповідно статті 554 Цивільного кодексу України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Стаття 543 Цивільного кодексу України містить норму, що у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Кредитор, який одержав виконання обов`язку не в повному обсязі від одного із солідарних боржників, має право вимагати недоодержане від решти солідарних боржників. Солідарні боржники залишаються зобов`язаними доти, доки їхній обов`язок не буде виконаний у повному обсязі.

15.07.2015 року між Комерційним Банком "ПриватБанк" (кредитор, позивач) та ОСОБА_1 (поручитель, выіповідач 2) було укладено договірі поруки № РОК746 (а.с. 54).

Відповідно до пункту 1.1. договору, сторони погодили, що предметом договору є надання поруки поручителем перед кредитором за виконання відповідачем 1, боржником, зобов`язань за угодами-приєднання до 1.1.1. розділу 3.2.1. Кредитний ліміт Умов та правил надання банківських послуг, далі Угода 1, у сплаті:

а) процентної ставки за користування кредитом: за період користування кредитом згідно пунктом 3.2.1.4.1.2. Угоди 1 - 32%; за період користування кредитом згідно пунктом 3.2.1.4.1.3. Угоди 1 - 66%;

б) комісійної винагороди згідно пункту 3.2.1.1.17. Угоди 1 - в розмірі 3% від суми перерахувань;

в) винагороди за використання ліміту відповідно до пункту 3.2.1.4.4. Угоди 1 1-го числа кожного місяця у розмірі 0,9% від суми максимального сальдо кредиту, що існувало на кінець банківського дня за попередній місяць;

г) кредиту в розмірі 10 000,00 грн.

Якщо під час виконання Угоди 1 зобов`язання боржника, що забезпечені цим договором збільшуються, внаслідок чого збільшується обсяг відповідальності поручителя, поручитель при укладенні цього договору дає свою згоду на збільшення зобов`язань за Угодою 1 в розмірі таких збільшень. Додаткових узгоджень про такі збільшення з поручителем не потрібні.

Таким чином відповідач 2 солідарно із відповідачем 1 відповідає перед позивачем за виконання зобов`язань за договором № б/н від 23.04.2015 року.

Частина 1 статті 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Положеннями статті 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Згідно частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

З матеріалів справи вбачається, що позивач виконав свої договірні зобов`язання за договором, надавши відповідачу-1 кредитний ліміт, проте, позичальник не виконав взяті на себе зобов`язання, внаслідок чого виникла заборгованість перед позивачем.

Відповідно до вимог статті 599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов`язковим до виконання сторонами.

Відповідач у наданому до суду відзиві на позовну заяву (вх. № 9918 від 30.04.2021 року та вх. № 10244 від 06.05.2021 року) просив суд, в частині позовних вимог до фізичної особи ОСОБА_1 відмовити у повному обсязі. В обґрунтування наданого до суду відзиву на позовну заяву зазначив, що порука припиняється з припинення забезпеченого нею зобов`язання, а також у разі зміни зобов`язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

Також зазначає, що у пунктах 1.1.1. та 1.1.2 договору поруки, зазначено, що Якщо під час виконання Угоди 1 зобов`язання боржника, що забезпечені цим договором збільшуються, внаслідок чого збільшується обсяг відповідальності поручителя, поручитель при укладенні цього договору дає свою згоду на збільшення зобов`язань за Угодою 1 в розмірі таких збільшень. Додаткових узгоджень про такі збільшення з поручителем не потрібні. При цьому за твердженнями останнього, такі положення договору поруки суперечать правовій позиції Верховного суду, адже згода поручителя на відповідні зміни не є однозначною та очевидною, а також відсутні ознаки, за якими можна ідентифікувати і конкретизувати майбутнє зобов`язання поручителя, що виникає у зв`язку із зміною забезпечено договору. При цьому відповідач 2 не надавав згоди на збільшення обсягу відповідальності, а умовами договору поруки про можливість збільшення зобов`язання поручителя без додаткового узгодження не може вважатися належною згодою у розумінні установленої практики в подібних правовідносинах. Тому на думку останнього, порука припинилась у 2015 році. Також заперечує проти Умов та правил надання банківських послуг, оскільки у договорі поруки не визначено конкретні умови кредитування.

Суд не приймає вищевикладені заперечення відповідача, з огляду на наступне.

Як вбачається із наявного у матеріалах справи договору поруки № РОК746 від 15.07.2015 року сторони погодили, що якщо під час виконання Угоди 1 зобов`язання боржника, що забезпечені цим договором збільшуються, внаслідок чого збільшується обсяг відповідальності поручителя, поручитель при укладенні цього договору дає свою згоду на збільшення зобов`язань за Угодою 1 в розмірі таких збільшень. Додаткових узгоджень про такі збільшення з поручителем не потрібні (а.с. 54).

Аналогічні положення містяться у пункті 3.2.1.3.2.1. Умов та правил надання банківських послуг (а.с. 31).

У відповідності до вимог статті 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

За приписами статті 627 Цивільного кодексу України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно вимог частин 3, 8 статті 80 Господарського процесуального кодексу України відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Будь - яких доказів у підтвердження визнання недійсним в частині спірних пунктів договору поруки та розірвання договору поруки відповідачем 2 до суду надано не було. Саме лише незгоди із умовами договору, в частині визначених відповідачем 2 у відзиві на позову заяву пунктів, не може бути підставою для відмови у замовленні позовних вимог.

Крім того, відповідно до вимог частини 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Також суд не приймає посилання відповідача на постанову Верховного суду України від 05.06.2013 року у справі № 6-43цс13, постанову від 19.06.2018 року у справі № 910/73/89, та постанову від 29.05.2019 року у справі № 910/11429/18, та постанову від 28.02.2017 року у справі № 910/9462/16, постанову у справі № 705/311/15 від 17.11.2020 року, оскільки у даній справи, сторонами у договорі поруки було погоджено, що забезпечені цим договором збільшуються, внаслідок чого збільшується обсяг відповідальності поручителя, поручитель при укладенні цього договору дає свою згоду на збільшення зобов`язань за Угодою 1 , Угодою 2 в розмірі таких збільшень. Додаткових узгоджень про такі збільшення з поручителем не потрібні.

Будь-яких інших доказів у підтвердження викладених у відзиві на позовну заяву заперечень, відповідачем 2 в порушення вимог Господарського процесуального кодексу України до суду надано не було.

Щодо стягнення заявленої позивачем з відповідачів пені у сумі 10 066, 33 грн. за несвоєчасне виконання зобов`язань за договором за період з 09.03.2016 року по 01.09.2016 року, суд зазначає наступне.

В силу частини статті 216, частини 1 статті 218 Господарського кодексу України, підставою господарсько-правової відповідальності у вигляді застосування господарських санкцій є вчинене учасником господарських відносин правопорушення у сфері господарювання. Одним з видів господарських санкцій, згідно частини 2 статті 217 Господарського кодексу України, є штрафні санкції, до яких віднесені, у т.ч. штраф та пеня (частина 1 статті 230 Господарського кодексу України).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки та відшкодування збитків (стаття 611 Цивільного кодексу України).

Відповідно до статті 611 Цивільного кодексу одним з наслідків порушення зобов`язань є сплата неустойки, розмір якої встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Пунктом 3.2.1.5.1 Умов передбачено, що при порушенні Клієнтом будь-якого із зобов`язань по сплаті відсотків за користування кредитом, передбачених пп. 3.2.1.2.2.2, 3.2.1.4.1, 3.2.1.4.2, 3.2.1.4.3, термінів повернення кредиту, передбачених пп. 3.2.1.1.8, 3.2.1.2.2.3, 3.2.1.2.3.4, винагороди, передбаченої пп. 3.2.1.2.2, 3.2.1.4.4, 3.2.1.4.5, 3.2.1.4.6, Клієнт виплачує Банку за кожний випадок порушення пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла у період, за який сплачується пеня, (у % річних) від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу.

Згідно зі статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Частиною 6 статті 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Перевіривши розрахунок пені, здійснений позивачем, суд вважає його арифметично вірним, а саме 10 066, 33 грн. за період з 09.03.2016 року по 01.09.2016 року та підлягає до задоволення.

Частиною 2 статті 42 Господарського процесуального кодексу України, передбачено, що учасники справи зобов`язані сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Статтею 73 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (стаття 74 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до частини 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З урахуванням вищевикладеного, та приймаючи до уваги, що відповідач 1 не надав суду належних доказів виконання зобов`язань за договором банківського обслуговування, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про солідарне стягнення заборгованості за договором № б/н від 23.04.2015 року у розмірі 150 065, 50 грн. з яких: 42 120, 61 грн. заборгованість за кредитом, 88 414, 70 грн. заборгованість за відсотками з користування кредитом, 10 066, 33 грн. пеня за несвоєчасне виконання зобов`язань за договором за період з 09.03.2016 року по 01.09.2016 року, 9 463, 86 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом є обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, судовий збір у даній справі покладається на відповідачів. У зв`язку із чим, з відповідача 1 сума у розмірі 1 135, 00 грн. та з відповідача 2 сума у розмірі 1 135. 00 грн.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 11, 509, 525, 526, 530, 546, 548, 553, 554, 560, 563, 565, 599, 625, 610, 611 Цивільного кодексу України, статтями 193, 200, 230, 231 Господарського кодексу України, статтями 13, 42, 73, 74, 86, 129, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з солідарно Приватного підприємства Пром Велтек(04070, м. Київ, вул. Ярославська, буд. 31-Б, оф. 4, ) та фізичної особи ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 , р.н. ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь Акціонерного товариства Комерційний Банк "ПриватБанк" (01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д, ) заборгованості за договором № б/н від 23.04.2015 року у розмірі 150 065, 50 грн. з яких: 42 120, 61 грн. заборгованість за кредитом, 88 414, 70 грн. заборгованість за відсотками з користування кредитом, 10 066, 33 грн. пеня за несвоєчасне виконання зобов`язань за договором за період з 09.03.2016 року по 01.09.2016 року, 9 463, 86 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом.

Стягнути з Приватного підприємства Пром Велтек(04070, м. Київ, вул. Ярославська, буд. 31-Б, оф. 4, ) на користь Акціонерного товариства Комерційний Банк "ПриватБанк" (01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д, ) 1 135, 00 грн. судового збору.

Стягнути з фізичної особи ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 , р.н. ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь Акціонерного товариства Комерційний Банк "ПриватБанк" (01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д, ) 1 135, 00 грн. судового збору.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Східного апеляційного господарського суду, у межах апеляційного округу, протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення, відповідно до статей 256, 257 Господарського процесуального кодексу України та з урахуванням пункту 17.5 Перехідних положень Кодексу.

Інформація по справі може бути одержана зі сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою http://court.gov.ua/.

Реквізити сторін:

позивач: Акціонерне товариство Комерційний Банк "ПриватБанк" (01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д, );

відповідач 1: Приватне підприємство Пром Велтек(04070, м. Київ, вул. Ярославська, буд. 31-Б, оф. 4, ) ;

відповідач 2: фізична особа ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 , р.н. ІНФОРМАЦІЯ_1 ).

Повне рішення складено "11" червня 2021 р.

Суддя О.О. Ємельянова