ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" червня 2021 р. Справа№ 910/12959/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Майданевича А.Г.

суддів: Коротун О.М.

Владимиренко С.В.

секретар судового засідання: Вайнер Є.І.

за участю представників сторін: згідно з протоколом судового засідання від 02.06.2021

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Промснабресурс-ХХІ"

на рішення Господарського суду міста Києва від 01.02.2021 (повний текст рішення складено 17.02.2021)

у справі №910/12959/20 (суддя Плотницька Н.Б.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Промснабресурс-ХХІ"

до Публічного акціонерного товариства "Державне акціонерне товариство "Чорноморнафтогаз"

про повернення безпідставно набутого майна,-

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У серпні 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Промснабресурс-ХХІ" (далі - позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Публічного акціонерного товариства "Державне акціонерне товариство "Чорноморнафтогаз" (далі - відповідач) про повернення безпідставно набутого майна.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що рішенням Господарського суду міста Києва від 09.09.2019 у справі № 910/820/19 визнано недійсним договір позики № 924 від 11.10.2013 (із змінами та доповненнями), що укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Промснабресурс-ХХІ" та Публічним акціонерним товариством "Державне акціонерне товариство "Чорноморнафтогаз". Визнано недійсною угоду про зарахування зустрічних однорідних вимог від 19.12.2013 № 1102, що укладена між Товариством з обмеженою відповідальністю "Промснабресурс-ХХІ" та Публічним акціонерним товариством "Державне акціонерне товариство "Чорноморнафтогаз". На думку позивача, у зв`язку з визнанням недійсним договору позики № 924 від 11.10.2013 та угоди про зарахування зустрічних однорідних вимог від 19.12.2013 № 1102, Публічне акціонерне товариство "Державне акціонерне товариство "Чорноморнафтогаз", відповідно до статті 216 Цивільного кодексу України, зобов`язане повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "Промснабресурс-ХХІ" товар, отриманий за договором позики від 11.10.2013 № 924 та в подальшому зарахований як однорідні вимоги на підставі угоди від 19.12.2013 № 1102, а саме: фарба WG-Weleflex 10 л; розчинник Jotun Thinner № 10; змивка APS-S за ціною 423 955 грн 76 коп.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття

Рішенням Господарського суду міста Києва від 01.02.2021 у справі №910/12959/20 у задоволенні позову відмовлено повністю.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд вказав, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами наявності підстав для повернення товару, отриманого за договором позики від 11.10.2013 № 924 та в подальшому зарахованого як однорідні вимоги на підставі угоди від 19.12.2013 № 1102, а саме: фарба WG-Weleflex 10 л; розчинник Jotun Thinner № 10; змивка APS-А на суму 423 955 грн 76 коп.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "Промснабресурс-ХХІ" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій просить суд рішення Господарського суду міста Києва від 01.02.2021 скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Апеляційна скарга мотивована неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи, порушенням та неправильним застосуванням норм процесуального та матеріального права.

Апелянт зазначає, що згідно з випискою по особовим рахункам від 21.01.2014 позивач перерахував відповідачу 407 782,14 грн. з призначенням платежу: "за поставлені лакофарбові матеріали згідно з договором №1041 від 03.12.2013". Проте, фактично передача товару позивачу відбулась за договором позики № 924 від 11.10.2013, який судом було визнано недійсним. Факт отримання товару підтверджується актом приймання-передачі продукції №924 від 11.10.2013, видатковою накладною №ПС-0000200 та довіреністю до неї на отримання товару №275/634 від 15.10.2013 видану на завідуючого складом Стефанішину Л.В.

Узагальнені доводи відзиву на апеляційну скаргу

У свою чергу, заперечуючи проти апеляційної скарги, Публічне акціонерне товариство "Державне акціонерне товариство "Чорноморнафтогаз" у відзиві, наданому до суду 01.04.2021, зазначає, що рішення суду прийнято при повному з`ясуванні обставин справи, з правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, без їх порушення, тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає та рішення слід залишити без змін. Крім того, відповідач вказує, що позивачем не надано суду жодних належних доказів, що свідчили б про реальність проведення господарської операції за договором позики №924 від 13.10.2013, оскільки позивач не надав заявки, товарно-транспортні накладні та документи про якість товару (свідоцтва, сертифікати тощо), які передбачені пунктом 2.1 недійсного договору позики.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.03.2021 справу № 910/12959/20 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Майданевич А.Г., суддів Коротун О.М., Сулім В.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 19.03.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Промснабресурс-ХХІ" на рішення Господарського суду міста Києва від 01.02.2021 у справі № 910/12959/20 та призначений розгляд справи на 19.04.2021.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.04.2021, у зв`язку з перебуванням судді Суліма В.В. на лікарняному, для розгляду апеляційної скарги у даній справі визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Майданевич А.Г., суддів Коротун О.М., Владимиренко С.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 19.04.2021 прийнято справу №910/12959/20 до провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Промснабресурс-ХХІ" на рішення Господарського суду міста Києва від 01.02.2021 у складі колегії суддів: головуючий суддя - Майданевич А.Г., суддів Коротун О.М., Владимиренко С.В. Розгляд справи призначено на 24.05.2021.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 24.05.2021 оголошено перерву у розгляді справи до 02.06.2021.

Явка представників сторін

Позивач у судове засідання, призначене на 02.06.2021, не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, що підтверджується підписом представника позивача в розписці про оголошення перерви від 24.05.2021, наявною в матеріалах справи.

Враховуючи положення частини 12 статті 270 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якого неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, зважаючи на відсутність клопотання про відкладення розгляду справи та беручи до уваги, що явка позивача обов`язковою в судове засідання не визнавалась, судова колегія вважає за можливе розглянути справу у відсутність позивача.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

11.10.2013 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Промснабресурс-ХХІ" (позикодавець) та Публічним акціонерним товариством "Державне акціонерне товариство "Чорноморнафтогаз" (позичальник) укладено договір позики № 924 (далі - договір позики).

Відповідно до пункту 1.1 договору позики позикодавець передає у власність позичальника продукцію у відповідній кількості, якості та за ціною, вказаною у специфікації №1 до даного договору, а позичальник зобов`язується повернути за закінченням терміну позики позикодавцю таку ж кількість продукції у відповідній кількості.

Пунктом 1.4 договору позики передбачено, що вартість продукції, яка передається за даним договором, становить 427 507 грн. 20 коп.

У разі невиконання позичальником своїх обов`язків по договору, позикодавець має право за власним вибором вимагати у позичальника повернення продукції або виплати її повної вартості, переданої відповідно до специфікації продукції (п. 4.3 договору позики).

У специфікації зазначена наступна продукція: розчинник Jotun Thinner № 10, змивка APS-А ТУ 2319-002-06, фарба WG-Weleflex на суму 427 507 грн. 20 коп.

Згідно із пунктом 2.1 договору позики товар передається позикодавцем за адресою: база ПТОиК, АР Крим, Сакський район, село Каменоломня, вул. Київська, 7.

26.11.2013 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Промснабресурс-ХХІ" (позикодавець) та Публічним акціонерним товариством "Державне акціонерне товариство "Чорноморнафтогаз" (позичальник) укладено додаткову угоду № 1/1024/1 до договору позики.

Даною додатковою угодою внесено зміни до пункту 1.4, а саме: вартість продукції, яка передається за даним договором, становить 411 292 грн 80 коп.

У пункті 2.2 договору в редакції додаткової угоди визначено, що позичальник зобов`язується повернути позику в строк до 09.12.2013.

Також, 03.12.2013 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Промснабресурс-ХХІ" (постачальник) та Публічним акціонерним товариством "Державне акціонерне товариство "Чорноморнафтогаз" (покупець) укладено договір поставки № 1041 (далі - договір поставки).

Відповідно до пункту 1.1 договору поставки постачальник зобов`язується передати у визначений договором строк у власність покупцю товар, зазначений у специфікації №1, яка є невід`ємним додатком до договору, а покупець зобов`язується прийняти товар та оплатити його на умовах, визначених даним договором.

Товар постачається постачальником на умовах DDP - база ПТОиК, АР Крим, Сакський район, село Каменоломня, вул. Київська, 7 (пункт 2.1 договору поставки).

Поставка товару здійснюється протягом 15 днів з моменту отримання постачальником письмової заявки покупця (пункт 2.2 договору поставки).

Пунктом 2.4 договору поставки зазначено, що кількість товару, який недопоставлено постачальником у визначений строк, виконується у строк, який сторони узгоджують додатково.

Приймання товару по кількості та якості проводиться покупцем за адресою: база ПТОиК, АР Крим, Сакський район, село Каменоломня, вул. Київська, 7 (пункт 2.5 договору поставки).

19.12.2013 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Промснабресурс-ХХІ" та Публічним акціонерним товариством "Державне акціонерне товариство "Чорноморнафтогаз" укладено угоду № 1102 (далі - угода) про зарахування зустрічних однорідних вимог.

В угоді сторони зазначили про наявність спільних зустрічних зобов`язань.

Зокрема, зобов`язання Публічного акціонерного товариства "Державне акціонерне товариство "Чорноморнафтогаз" перед Товариством з обмеженою відповідальністю "Промснабресурс-ХХІ" засновані на договорі позики № 924 від 11.10.2013 та становлять обов`язок повернути товар на суму 407 782 грн. 14 коп., строк виконання якого настав 09.12.2013. Зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю "Промснабресурс-ХХІ" перед Публічним акціонерним товариством "Державне акціонерне товариство "Чорноморнафтогаз" засновані на договорі поставки № 1041 від 03.12.2013 та полягають в обов`язку поставити товар на суму 407 782 грн 14 коп. згідно з заявкою № 04/2.1-1090/1 від 03.12.2013, строк виконання якого настав 18.12.2013.

Відповідно до угоди сторони домовились вважати товар на суму 407 782 грн 14 коп., що передало Товариство з обмеженою відповідальністю "Промснабресурс-ХХІ" Публічному акціонерному товариству "Державне акціонерне товариство "Чорноморнафтогаз" за договором позики № 924 від 11.10.2013, товаром за договором поставки № 1041 від 03.12.2013.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 09.09.2019 у справі № 910/820/19 відмовлено у задоволенні первісного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Промснабресурс-ХХІ" до Публічного акціонерного товариства «Державне акціонерне товариство «Чорноморнафтогаз» про стягнення 99056,99 грн. Задоволено повністю зустрічний позов Публічного акціонерного товариства «Державне акціонерне товариство «Чорноморнафтогаз» до Товариства з обмеженою відповідальністю "Промснабресурс-ХХІ". Визнано недійсним договір позики № 924 від 11.10.2013 (із змінами та доповненнями), що укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Промснабресурс-ХХІ" та Публічним акціонерним товариством «Державне акціонерне товариство «Чорноморнафтогаз». Визнано недійсною угоду про зарахування зустрічних однорідних вимог від 19.12.2013 № 1102, що укладена між Товариством з обмеженою відповідальністю "Промснабресурс-ХХІ" та Публічним акціонерним товариством «Державне акціонерне товариство «Чорноморнафтогаз».

Відповідно до частини 4 статті 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Звертаючись з позовними вимогами позивач вказав, що у зв`язку із визнанням недійсним договору позики № 924 від 11.10.2013 та угоди про зарахування зустрічних однорідних вимог № 1102 від 19.12.2013, відповідач зобов`язаний повернути позивачу товар, переданий позивачем відповідачу на підставі акта приймання-передачі товару за договором позики, а саме: фарба WG-Weleflex 10 л; розчинник Jotun Thinner № 10; змивка APS-S за ціною 423 955 грн. 76 коп.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Згідно із статтею 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 627 Цивільного кодексу України встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

У відповідності до статті 509 Цивільного кодексу України та статті 173 Господарського кодексу України в силу господарського зобов`язання, яке виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання, один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Частина 1 статті 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Відповідно до статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 Цивільного кодексу України).

Згідно з частиною 1 статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 статті 216 Цивільного кодексу України визначено, що недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю.

У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Згідно з частино1 статті 236 Цивільного кодексу України правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення.

За змістом частини 1 статті 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно з частиною 1 статті 532 Цивільного кодексу України місце виконання зобов`язання встановлюється у договорі.

У пункті 2.1 договору позики зазначено, що товар передається позикодавцем за адресою: база ПТОиК, АР Крим, Сакський район, село Каменоломня, вул. Київська, 7.

В свою чергу, відповідач заперечує факт отримання товару за договором позики.

У матеріалах справи наявний акт приймання-передачі товару від 17.10.2013 за договором позики, з якого вбачається, що позичальник прийняв, а позикодавець передав товар загальною кількістю фарби - 1590,30 кг, розчинник - 189,2 кг, змивка авіаційна - 200 кг., а саме: фарба WG-Weleflex 10 л, розчинник Jotun Thinner № 10, змивка APS-А на суму 423 955 грн. 76 коп.

Суд першої інстанції встановив, що актом приймання-передачі товару від 17.10.2013 підтверджується передача товару в м. Запоріжжя.

Таким чином, акт приймання-передачі товару від 17.10.2013 не є належним доказом в підтвердження факту передачі товару за договором позики.

Більше того, у пункті 2.1 вказано, що продукція передається позичальнику партіями згідно письмових заявок позичальника протягом 5 днів з моменту отримання такої заявки. При передачі продукції на підставі товаро-транспортних документів сторонами складаються акти приймання-передачі продукції.

Проте, позивач ані до суду першої інстанції, ані до суду апеляційної інстанції не надав письмові заявки та товаро-транспортні документи в підтвердження факту передачі товару позичальнику, зокрема, товарно-транспортні накладні.

Крім того, слід зазначити, що відповідно до пункту 2.1 договору позики обов`язок транспортування товару відповідачу взяв на себе позивач.

Перевезення небезпечних, великовагових, великогабаритних вантажів, пошти та перевезення вантажів у міжнародному сполученні, оскільки такі перевезення мають свої особливості, що стосуються виконання комплексу вимог при вантажно-розвантажувальних роботах, власне процесу перевезення та його документального оформлення, а також узгодження таких правил із відповідними компетентними установами регламентуються Правилами перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 14.10.97 № 363 (далі - Правила).

Пунктом 11.1 Правил визначено, що основним документом на перевезення вантажів є товарно-транспортна накладна, форму якої наведено в додатку 7 до цих Правил.

У статті 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" визначено, що первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію.

Частинами 1 та 2 статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" встановлено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити, якщо інше не передбачено окремими законодавчими актами України.

Згідно з частинами 1, 2, 3 статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до частин 1, 3 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Обов`язок доказування та подання доказів відповідно до статті 74 Господарського процесуального кодексу України розподіляється між сторонами виходячи з того, хто посилається на певні юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення. Отже, відповідно до правил доказування позивач, повинен довести виконання поставки. Однак, як вбачається з матеріалів справи позивач не надав доказів здійснення поставки, а саме товаро-транспортних документів та письмових заявок.

Враховуючи вказане вище, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову у задоволенні позовних вимог, оскільки позивачем не доведено належними та допустимими доказами наявності підстав для повернення товару, отриманого за договором позики від 11.10.2013 № 924 та в подальшому зарахованого як однорідні вимоги на підставі угоди від 19.12.2013 № 1102, а саме: фарба WG-Weleflex 10 л; розчинник Jotun Thinner № 10; змивка APS-А на суму 423 955 грн 76 коп.

Посилання скаржника на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 25.11.2020 у справі № 908/776/20, як на доказ отримання Публічним акціонерним товариством "Державне акціонерне товариство "Чорноморнафтогаз" товару за договором позики № 924 від 11.10.2013, колегією суддів відхиляється, оскільки вказане рішення не було предметом дослідження в суді першої інстанції та позивач не посилався на нього у даній справі, яке, як встановлено колегією суддів, існувало на час розгляду справи в суді першої інстанції.

На переконання колегії суддів, вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд першої інстанції повно та всебічно дослідив обставини справи, дав їм належну правову оцінку, дійшов правильних висновків щодо прав та обов`язків сторін, які ґрунтуються на належних та допустимих доказах.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Колегія суддів зазначає, що враховуючи положення частини 1 статті 9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997 N475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів № 2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006 №3477-IV (3477-15) "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

У рішенні Суду у справі Трофимчук проти України №4241/03 від 28.10.2010 Європейським судом з прав людини зазначено, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод сторін.

У відповідності з пунктом 3 частини 2 статті 129 Конституції України та частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (частини 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України).

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (статті 76 Господарського процесуального кодексу України).

Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, що їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї (частини 8 статті 80 Господарського процесуального кодексу України).

Апелянтом не надано до суду належних і допустимих доказів на підтвердження тих обставин, на які він посилається в апеляційній скарзі. Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на припущеннях та зводяться до намагань здійснити переоцінку обставин справи, вірно встановлених судом першої інстанції.

Отже, підсумовуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржуване рішення суду прийнято у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права, підстав його скасовувати або змінювати не вбачається.

Таким чином, апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Промснабресурс-ХХІ" на рішення Господарського суду міста Києва від 01.02.2021 у справі №910/12959/20 задоволенню не підлягає. Рішення Господарського суду міста Києва від 01.02.2021 у справі №910/12959/20 слід залишити без змін.

З урахуванням відмови в задоволенні апеляційної скарги, судовий збір за розгляд справи в суді апеляційної інстанції покладаються на апелянта в порядку статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 129, 240, 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Промснабресурс-ХХІ" на рішення Господарського суду міста Києва від 01.02.2021 у справі №910/12959/20 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 01.02.2021 у справі №910/12959/20 залишити без змін.

3. Судовий збір за розгляд справи у суді апеляційної інстанції покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю "Промснабресурс-ХХІ".

4. Матеріали справи № 910/12959/20 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку відповідно до статей 286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови підписано 08.06.2021.

Головуючий суддя А.Г. Майданевич

Судді О.М. Коротун

С.В. Владимиренко