ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

"11" червня 2021 р. м ХарківСправа № 922/2248/21

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Калініченко Н.В.

розглянувши матеріали позовної заяви

ОСОБА_1 , місто Харків,

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕКО БАР", місто Харків,

про визнання права власності на частку у статутному капіталі, витребування з володіння частки у статутному капіталі та зобов`язання проведення державної реєстрації,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до господарського суду Харківської області з позовною заявою до відповідача, Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕКО БАР", про визнання права власності на частку у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Ковчег Сервіс" у розмірі 34%, витребувати з володіння частку у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Ковчег Сервіс" у розмірі 34% та передати права на частку у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Ковчег Сервіс" у розмірі 34% у володіння ОСОБА_1 , а також зобов`язати уповноважений орган з державної реєстрації на проведення реєстраційних дій з внесення змін про склад учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Ковчег Сервіс".

Дослідивши матеріали позовної заяви, суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення її без руху, зважаючи на наступне.

Згідно з рішеннями Європейського суду з прав людини від 20 травня 2010 року у справі "Пелевін проти України" та від 30 травня 2013 року у справі "Наталія Михайленко проти України", право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб те ресурсів суспільства та окремих осіб. Отже, кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема й процесуальної заборони та обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Отже, доступ до правосуддя здійснюється шляхом точного, послідовного і неухильного дотримання процесуального алгоритму, що передбачений, зокрема, Господарським процесуальним кодексом України.

Вимоги щодо змісту та форми позовних заяв визначені статтями 162, 164, 172 Господарського процесуального України. В порушення вимог пункту 8 частини 3 статті 162 Господарського процесуального кодексу України, подана позивачем позовна заява не містить відомостей щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових доказів, копії яких додано до позовної заяви.

Також приписами пунктом 1 частини 1 статті 164 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення іншим учасникам справи копії позовної заяви і доданих до неї документів. У відповідності до частини 1 статті 172 Господарського процесуального кодексу передбачено, що позивач, особа, яка звертається з позовом в інтересах іншої особи, зобов`язані до подання позовної заяви надіслати учасниками справи її копії та копії доданих до неї документів листом з описом вкладення.

Комплексний аналіз вищевказаних норм процесуального права свідчить про те, що частиною 1 статті 172 Господарського процесуального кодексу України встановлено обов`язок позивача до подання позовної заяви надіслати учасникам справи її копії та копії доданих до неї документів листом з описом вкладення з метою забезпечення їх права ознайомитись з такою позовною заявою та всіма додатками, яка додані позивачем до даної заяви по суті справи.

Однак, позивачем в порушення вище вказаних норм процесуального законодавства, не скеровано до матеріалів позовної заяви доказів надсилання відповідачу її копії разом із копіями доданих до неї документів, що є порушенням частини 1 статті 172 ГПК України, яка не містить жодних виключень із загального правила.

Частиною першою статті 164 ГПК України передбачено, що до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а за подання позовної заяви немайнового характеру - 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

До позовної заяви позивачем додано квитанцію про сплату судового збору на суму 6 810,00 грн., як за три немайнові вимоги, щодо якої суд зазначає наступне.

По перше додана квитанція не містить будь-яких відміток банківської установи про прийняття та здійснення даного платежу. Також суд, на виконання вимог частини 2 статті 9 Закону України "Про судовий збір" здійснено перевірку зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України за вищевказаною квитанцію, в результаті чого станом на 11 червня 2021 року підтвердження зарахування до Державного бюджету судового збору в розмірі 6 810,00 грн. отримано не було. Відповідно, така квитанція не може вважатися належним доказом сплати судового збору.

По друге предметом позову у даній справі є в тому числі вимога про визнання права власності на частку у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Ковчег Сервіс" у розмірі 34%, а також про витребування з володіння частку у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Ковчег Сервіс" у розмірі 34% та передати права на частку у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Ковчег Сервіс" у розмірі 34% у володіння ОСОБА_1 .

Статтею 181 Цивільного кодексу України до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Згідно з частиною 1 статті 190 Цивільного кодексу України майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки. Таким чином, позовні вимоги про повернення земельної ділянки у розумінні змісту даної статті є майновою вимогою, тобто судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового характеру.

Пунктом 2 частини 1 статті 163 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування вартістю майна.

Отже, судовий збір з позовної заяви про визнання права власності на майно, витребування або повернення майна - як рухомих речей, так і нерухомості, - визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру.

Корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами (стаття 167 Господарського кодексу України).

Відтак, корпоративні права містять у собі майнову складову та володіють ознаками, притаманними майновим правам.

Згідно з частиною третьою статті 80 Господарського кодексу України товариством з обмеженою відповідальністю є господарське товариство, що має статутний капітал, поділений на частки, розмір яких визначається установчими документами, і несе відповідальність за своїми зобов`язаннями тільки своїм майном. Учасники товариства, які повністю сплатили свої вклади, несуть ризик збитків, пов`язаних з діяльністю товариства, у межах своїх вкладів.

Суд звертає увагу на те, що судовий збір з позовної заяви про визнання права власності на майно, витребування або повернення майна визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру. При цьому суд не повинен визначати вартість майна за відповідними вимогами, оскільки такий обов`язок покладається на позивача (в тому числі і в тих випадках, коли правові наслідки у вигляді повернення майна застосовуються з ініціативи господарського суду).

Заявником не надано доказів розміру статутного капіталу Tовариства з обмеженою відповідальністю "Ковчег Сервіс", а отже суд не може попередньо визначити суму позову, виходячи з вартості частки позивача у грошовому виразі. Відповідно, суд не має можливості визначити також розмір судового збору, який необхідно сплатити за подання позову із відповідними вимогами про визнання права власності та витребування майна до Господарського суду Харківської області.

В світлі викладеного, враховуючи перелічені недоліки позовної заяви, суд рахує, що подана позивачем позовна заява не відповідає імперативним вимогам статей 162, 164, 172 Господарського процесуального кодексу України щодо форми та змісту заяви по суті справи (позовна заява). Згідно статті 174 ГПК України, суддя встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162 та 164 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Залишення позовної заяви без руху - це тимчасовий захід, який застосовується судом з метою усунення позивачем недоліків позовної заяви та дотримання порядку її подання, визначеного Господарським процесуальним кодексом України.

З метою усунення вище вказаних недоліків позовної заяви, позивачу необхідно надати суду відомості щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових доказів, копії яких додано до позовної заяви, докази визначення вартості майна за відповідними майновими вимогами: частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Ковчег Сервіс" у розмірі 34%, докази сплати судового збору за звернення до суду із вимогами майнового характеру (визнання права власності на майно та витребування майна з чужого володіння) у встановлених Законом порядку і розмірі, з урахуванням вартості майна, докази сплати судового збору за звернення до суду із вимогою немайнового характеру - в розмірі 2 270,00 грн., а також документ, які підтверджує відправлення іншим учасникам справи копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Суд звертає увагу позивача на те, що відповідно до частини 3 статі 174 Господарського процесуального кодексу України позовна заява вважається поданою у день первинного її подання до господарського суду та приймається до розгляду, якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом.

На підставі викладеного та керуючись статтями 162, 164, 174, 232-236 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд Харківської області, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 залишити без руху.

Надати позивачеві строк для усунення недоліків позовної заяви - десять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху, шляхом надання до суду:

відомості щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових доказів, копії яких додано до позовної заяви,

докази визначення вартості майна за відповідними майновими вимогами: частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відподальністю "Ковчег Сервіс" у розмірі 34%;

докази сплати судового збору за звернення до суду із вимогами майнового характеру (визнання права власності на майно та витребування майна з чужого володіння) у встановлених Законом порядку і розмірі, з урахуванням вартості майна;

докази сплати судового збору за звернення до суду із вимогою немайнового характеру - в розмірі 2 270,00 грн.;

а також документ, які підтверджує відправлення іншим учасникам справи копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Попередити позивача, що не усунення недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, є підставою для її повернення (частина 4 статті 174 ГПК України).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Ухвалу підписано 11 червня 2021 року.

Суддя Н.В. Калініченко

справа № 922/2248/21