08.06.2021Справа № 910/3716/21
Господарський суд міста Києва у складі судді Алєєвої І.В., розглянувши заяву Адвокатського об`єднання «Поз, Солод Партнерс» щодо розподілу судових витрат
у справі № 910/3716/21
за позовом Адвокатського об`єднання «Поз, Солод Партнерс»
до Товариства обмеженою відповідальністю «Беніш Джі Ес Україна»
про стягнення 174 812, 50 грн.
Позивач звернувся до Господарського суду міста Києва із вказаною позовною заявою до відповідача про стягнення 174 812, 50 грн.
25.05.2021 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від Адвокатського об`єднання «Поз, Солод Партнерс» надійшла заява про розподіл судових витрат у якій заявник просить врахувати надані докази на понесення ним витрат на послуги адвоката у розмірі 127 731, 25 грн.
Згідно ч. 1 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати; судом не вирішено питання про судові витрати.
Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення (ч. 3 ст. 244 ГПК України).
Отже, додаткове рішення - це засіб виправлення неповноти основного судового рішення. Через незмінність судового рішення суд, який його ухвалив, не вправі його скасувати чи змінити, проте, він має право виправити деякі його недоліки, зокрема неповноту. Неповнота судового рішення може полягати в невирішеності деяких питань, що стояли перед судом.
У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви (ч. 4 ст. 244 ГПК України).
З наведених норм господарського процесуального кодексу вбачається, що судом може бути розглянуто заяву про ухвалення додаткового рішення у порядку письмово провадження без виклику учасників справи.
25.05.2021 до Господарського суду міста Києва від Адвокатського об`єднання «Поз, Солод Партнерс» надійшла заява про розподіл судових витрат у якій заявник просить врахувати надані докази на понесення ним витрат на послуги адвоката у розмірі 127 731, 25 грн.
07.06.2021 від Товариства обмеженою відповідальністю «Беніш Джі Ес Україна» надійшли заперечення щодо вищезазначеної заяви у якій відповідач просить відмовити у її задоволенні в повному обсязі.
Відповідно до ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Частиною 1 ст. 126 ГПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Згідно ч. 8 ст. 129 ГПК України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
У відповідності до п. 3. ч. 4 ст. 129 ГПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Як встановлено судом, 01.03.2021 між Адвокатським об`єднанням «Поз, Солод Партнерс» (Клієнт) та Адвокатом Пацалюк А. В. (Адвокат) укладено договір про надання правової допомоги № б/н.
Відповідно до п. 1 Договору, клієнт доручає надати, приймає та оплачує, а Адвокат надає правову (правничу, юридичну) допомогу (Допомога) щодо представництва Клієнта, захисту прав і законних інтересів у провадженні по господарській справі за позовом Клієнта до Товариства з обмеженою відповідальністю «БЕНІШ ДЖІ ПІ ЕС Україна» про стягнення 174 812,50 гривень, на стадії розгляду в суді першої та апеляційної інстанції.
Згідно п. 5 Договору 5 гонорар за надання Допомоги складається з: основної частини, у розмірі 5250,00 гривень (еквівалент 150,00 євро за курсом Договору), за кожну 1 годину надання Допомоги та додаткової частини (гонорар успіху), у еквіваленті 10 процентів від розміру грошових коштів, що підлягають стягненню на користь Клієнта за остаточним рішенням (висновком) суду по справі, визначеній в пункті 1 Договору.
На підтвердження витрат заявником подано Договір про надання правової допомоги №б/н від 01.03.2021, акт надання правової допомоги від 24.05.2021 та свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю від 28.04.2011 № 4512/10. Вказані докази суд вважає достатніми для підтвердження факту понесення позивачем додаткових витрат у справі.
За змістом статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 зазначеного Закону).
У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який тим не менш, повинен ґрунтуватися на більш чітких критеріях, визначених у частині 4 статті 126 ГПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності цим критеріям заявлених витрат. Аналогічна правова позиція викладена в постанові від 07.08.2018 Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у справі №916/1283/17.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі "Гімайдуліна і інших проти України" (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі "East/West Alliance Limited" проти України", від 26 лютого 2015 року у справі "Баришевський проти України" (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Ураховуючи наведене, з огляду на спірні правовідносини, беручи до уваги рівень складності юридичної кваліфікації правовідносин у справі, обсяг та обґрунтованість підготовлених та поданих до суду позивачем документів, їх значення для вирішення спору, враховуючи, що розгляд цієї справи здійснюється у спрощеному позовному провадженні без проведення судового засідання, приймаючи до уваги малозначність справи в розумінні частини 5 статті 12 Господарського процесуального кодексу України, та враховуючи те, що адвокатом надавались позивачу послуги в аналогічних правовідносинах, а також заперечення відповідача, суд прийшов до висновку, що заявлений до стягнення розмір витрат на оплату послуг адвоката не є співмірним із складністю справи, ціною позову та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), з часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг) та з обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт.
За таких обставин, суд вважає за необхідне зменшити заявлену суму за надання правничої допомоги позивачу у справі №910/3716/21 до 30 000, 00 грн.
Оскільки в рішенні Господарського суду міста Києва від 25.05.2021 року не було вирішено питання щодо розподілу цих витрат, керуючись статтею 244 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає за необхідне прийняти додаткове рішення у справі № 910/3716/21.
Керуючись ст.ст. 129, 221, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд,
1.Заяву Адвокатського об`єднання «Поз, Солод Партнерс» щодо розподілу судових витрат - задовольнити частково.
3.Видати наказ після набрання додатковим рішенням законної сили.
Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Суддя І.В. Алєєва