ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

10.06.2021 Справа № 917/918/21

Суддя Мацко О.С. , розглянувши заяву про забезпечення позову, подану ТОВ "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" у межах справи

за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" вул.Шолуденка, 1, м.Київ, 04116

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Полтавагаз збут" вул.Козака, 2-А, м.Полтава, Полтавська область, 36020

про стягнення 237058588,55 грн.

ВСТАНОВИВ:

08.06.2021р. до суду надійшла позовна заява позивача до відповідача про стягнення 237 058 588,55 грн. заборгованості за поставлений природний газ.

Наразі провадження у справі не відкрито.

Також 08.06.2021р. позивачем подано заяву про забезпечення позову, згідно якої він просить накласти арешт на грошові кошти, що належать відповідачу в межах ціни позову в розмірі 237 058 588,55 грн., які знаходяться (обліковуються) на всіх рахунках відповідача в усіх банківських установахх або інших кредитно-фінансових установах на території України.

При розгляді заяви суд виходить з наступного:

Забезпечення позову це, по суті, обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача з метою реалізації в майбутньому актів правосуддя й задоволених вимог позивача.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Умовою застосування заходів для забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо).

Cамі лише твердження про потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення не є достатньою підставою для задоволення заяви про забезпечення позову, так само як і значна сума заборгованості сама по собі в жодному разі не є підставою для забезпечення позову.

Звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову, позивач повинен обґрунтувати причини звернення з такою заявою та надати суду докази наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

Отже, в кожному конкретному випадку, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має встановити наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди для виконання рішення суду у разі задоволення позову. При цьому обов`язок доказування наявності таких обставин покладається на заявника ( на цьому акцентує увагу Верховний Суд у постановах від 03.04.2020 у справі № 904/4511/19, від 13.01.2020 у справі № 922/2163/17 і ін.).

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 79 Господарського процесуального кодексу України).

У обгрунтування заяви про забезпечення позову позивач вказує на існування між сторонами договірних правовідносин, які неналежним чином виконуються відповідачем, внаслідок чого за останнім рахується заборгованість за поставлений природний газ у сумі 201 120 524,00 грн. (разом з сумами штрафних санкцій та нарахувань по ст.625 ЦК - 237 058 588,55 грн.); позивачу стало відомо про існування іншого судового рішення про стягнення з відповідача на користь АТ "НАК "Нафтогаз України" значної суми заборгованості; листом від 25.02.2021р. №06/1244 відповідач повідомив позивача про збитковість діяльності та зниження розрахунків населення за спожитий природний газ. Вказані обставини позивач вважає достатніми для вжиття обраного ним заходу забезпечення.

У даному випадку суд відхиляє посилання позивача на те, що поведінка відповідача (непогашення боргу) є достатньою підставою для забезпечення позову, оскільки не пов`язана з вчиненням відповідачем конкретних дій, які б свідчили про намір уникнути виконання можливого рішення суду про задоволення позову (що, як зазначалося вище, є обов`язковою умовою для вжиття забезпечувальних заходів). До заяви про забезпечення позову не додано жодного доказу на її обгрунтування. Існування рішення суду в іншій справі про стягнення з відповідача заборгованості, яке не набрало на даний час законної сили, не є безумовною підставою для твердження про можливість невиконання судового рішення у даній справі в разі задоволення позовних вимог; з листа від 25.02.2021р. №06/1244 також не вбачається наміру відповідача уникати виконання своїх зобов"язань у майбутньому.

Суд вважає, що обставини, наведені ним у заяві як підстави для забезпечення позову, належать до ризиків господарської діяльності, які несуть усі суб"єкти господарювання. До того ж, саме по собі навіть можливе тимчасове погіршення фінансового стану контрагента під час розгляду справи у суді не свідчить про необхідність забезпечення позову за відсутності інших обставин, наявність яких є обов`язковою; натомість арешт коштів відповідача може суттєво вплинути на можливість ведення ним господарської діяльності та призвести до незворотних негативних наслідків.

Суд акцентує увагу на тому, що при вжитті забезпечення необхідно виходити з обставин кожної конкретної справи, забезпечувати збалансованість інтересів сторін та оцінювати можливі ризики як вжиття заходів забезпечення, так і їх невжиття; у даному ж випадку наявні тільки посилання на можливість ухилення відповідача від виконання рішення, чого недостатньо (див. наприклад постанови ВС від 13.04.2021р. у справі №910/15607/19, від 23.12.2020р. №911/949/20, від 12.05.2020р. у справі №910/14149/19 і ін.).

Викладене є підставою для відмови у задоволенні заяви про забезпечення позову у даній справі.

Судові витрати, понесені позивачем при зверненні з заявою до суду, йому не відшкодовуються.

Керуючись ст.ст.129, 136, 137, 140, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ТОВ "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала підписана та набирає законної сили 10.06.2021р. та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Східного апеляційного господарського суду в порядку та строки, встановлені статтями 256,257 ГПК України.

Суддя О.С.Мацко