ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
"07" червня 2021 р. Справа № 916/2870/20
Господарський суд Одеської області у складі:
судді Малярчук І.А.,
за участю представників сторін:
позивача: не з`явився
відповідача: не з`явився,
ВСТАНОВИВ:
Рішенням Господарського суду Одеської області від 17.05.2021р. задоволено повністю позов ГС Коаліція аудіовізуальних і музичних прав до Товариства з обмеженою відповідальністю Моноліт про укладення договору.

21.05.2021р. за вх.№2-664/21 до суду від позивача надійшла заява про розподіл судових витрат, яку ухвалою суду від 24.05.2021р. прийнято судом до розгляду, призначено до розгляду у судовому засіданні на 07.06.2021р. об 11год.40хв.

Так, у заяві про розподіл судових витрат позивач просить суд стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 20000грн.

В обґрунтування заявленого позивач послався на те, що ним до закінчення судових дебатів, 28.04.2021р. було подано до суду заяву про те, що докази надання правничої допомоги та розрахунок її вартості буде наданий суду протягом п`яти днів після ухвалення судом рішення. У позовній заяві позивач зазначав, що орієнтовний попередній розмір витрат на професійну правничу допомогу, які він очікує понести у зв`язку з розглядом даної справи, складає 20000грн. До позовної заяви додано копію договору з Адвокатським об`єднанням «Гур`єв та партнери» №01/02/2020 від 28.02.2020р. та додаткову угоду №05-20/09/20 від 20.09.2020р., де зазначено перелік дій/послуг, що мають бути вчинені адвокатським об`єднанням в інтересах позивача. Вартість цих послуг становить 20000грн. Згідно з п.6 Додаткової угоди сторони погодили, що Адвокатське об`єднання має беззаперечне право на отримання грошових коштів (не піддягають поверненню уже сплачені кошти), передбачених п.3 цієї Додаткової угоди, незалежно від результатів розгляду справи місцевим господарським судом. 17.05.2021р. сторони договору підписали акт прийому-передачі наданих послуг №1/17/05/21, в якому деталізували види правової допомоги, що фактично була надана, час, який був витрачений на надання такої допомоги, а також її вартість. Фактичним виконавцем таких послуг була адвокат Неволіна Анастасія Юріївна (свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 4641/10 від 29.09.2011р.). Згідно з п.10.6. Договору про надання професійної правничої допомоги акт є документом, що засвідчує належне та своєчасне виконання сторонами умов договору. Відповідно до п.10.2. цього ж Договору остаточний розмір гонорару визначається шляхом підписання акту. Позивач ще не сплатив Адвокатському об`єднанню вартість наданих послуг, проте вона безперечно підлягає сплаті протягом 5 (п яти) робочих днів з дати ухвалення місцевим господарським судом судового рішення, яким закінчується провадження (п.3 Додаткової угоди).

07.06.2021р. за вх.№15304/21 від відповідача надійшло заперечення на заяву про розподіл судових витрат, де останній просить суд відмовити у задоволенні відповідної заяви повністю. Так, відповідач зазначив, що ним було вивчено зміст договору №01/02/20, додаткової угоди №05- 20/09/20 від 20.09.20р., якими позивач мотивує наявність у нього судових витрат на суму 20000грн., а також акт №1/17/05/21 від 17.05.2021р. На думку відповідача, зміст вказаних договору та додаткової угоди, крім співпадіння сторін, ніяким чином не конкретизує обов`язки та відносини сторін до тієї міри, щоб можна було б об`єктивно зрозуміти, що Адвокатське об`єднання зобов`язане надавати правничу допомогу, саме, по справі № 916/2870/20. Позивачем не надано доказів того, що виплата чималого та за змістом угоди паушального гонорару стосується, саме, розгляду справи №916/2870/20. Підприємство вважає, що у зазначених договорі та додатковій угоді між сторонами не досягнута згода за істотними умовами договору доручення (ст.1003 ЦКУ), а, відтак, договір та додаткову угоду слід розглядати у якості неукладеного договору, з якого не походить юридичних наслідків. Згідно до п. 2.1. договору конкретні доручення на надання послуг мають бути оформлені «на основі письмового звернення клієнта із конкретними дорученнями». За п.10.1. договору «розмір гонорару (винагороди) за надання професійної правничої допомоги та порядок його сплати визначається сторонами у порядку, що передбачений п.2.4. договору.». З наведеного, відповідач робить висновок, що у згаданих письмових зверненнях мають бути визначені: конкретний зміст доручення, вартість винагороди за виконання доручення. Проте, ні у матеріалах справи, ані у додатках до заяви позивачем не надано належним чином засвідчених копій письмових звернень, передбачених договором.

Також відповідач зазначив, що згідно до п.2.4. договору «Прийняття кожного доручення оформляється додатковою угодою до цього договору, яка є окремим договірним зобов`язанням і в який зазначається вид правничої допомоги, орієнтовні строки її надання, розмір гонорару (винагороди) та фактичних витрат, а також порядок сплати тощо». З наведеного, правомірно зробити висновок, що у додатковій угоді мають бути визначені: конкретний зміст доручення та вид правничої допомоги; строки надання послуг; вартість винагороди за виконання доручення. У додатковій угоді хоча і визначена загальна вартість послуги, але не визначений зміст доручення та вид правничої допомоги і, навіть, не конкретизовано за якою справою має надаватися така допомога, не визначені розцінки на надання різних видів правничої допомоги та не визначені орієнтовні строки надання послуг.

Крім того, відповідач зазначає, що згідно до п.п. 10.6. - 10.10. договору чітко визначається природа акту, як первинного документу щодо фактично наданих на момент підписання акту послуг, а, відтак, відрізняється зміст акту від змісту договору та додаткової угоди, як документів, які містять умови консенсуального договору надання послуг. Тобто, згадка у Акті, як у первинному документі договору та додаткової угоди певних елементів опису конкретного змісту доручення, а саме: номеру справи, яку клієнт доручив вести Адвокатському об`єднанню, конкретних дій Адвокатського об`єднання, строку виконання доручення, - ніяким чином, на думку відповідача, не підтверджує досягнення сторонами заздалегідь, саме такої домовленості на етапі укладання договору та додаткової угоди.

За твердженням відповідача, визначення у акті вартості послуг (навіть, такої, що відрізняється від вартості, зазначеної у додатковій угоді), можливо було б тільки у разі, якщо б сторонами була заздалегідь досягнута згода за всіма істотними умовами (укладений договір) та у межах методики (розцінок), передбачених укладеним у цивільно - правовому сенсі договором. Оскільки протягом розгляду справи позивач не надав суду докази існування укладеного договору (із досягнутою згодою за всіма істотними умовами), а на підставі наданих доказів неможна встановити наявність зв`язку між фактично наданими послугами, договором та заявленою сумою витрат на правничу допомогу, Підприємство просить суд вважати договір, додаткову угоду та акт доказами, які не стосуються предмету доказування.

Поряд із цим відповідач відмічає, що під час процесу по справі №916/2870/20, інтереси позивача представляла адвокат Неволіна А.Ю., проте, стороною по договору зазначено АО «Гур`єв та партнери». Позивачем до позовної заяви та до заяви про розподіл витрат не надано жодного доказу наявності правового зв`язку між адвокатом Неволіною А.Ю. та АО «Гур`єв та партнери».

Також відповідач вказує, що позов позивача до Підприємства не є чимось унікальним та таким, що потребує спеціальної коштовної роботи. На момент складання дійсного заперечення, лише у Господарському суді Одеської області на розгляді перебуває численна кількість однакових справ за позовом позивача, а саме, крім дійсної справи №916/2870/20, ще, щонайменше, 10 справ: 916/3441/20, 916/3646/20, 916/3741/20, 916/3442/20, 916/3740/20, 916/255/21, 916/3440/20, 916/1512/21, 916/1513/21, 916/1524/21, а по всій країні, кількість абсолютно подібних справ сягає багатьох сотен. Таким чином, оцінювання праці з заповнення один раз розробленого документу реквізитами багатьох відповідачів як праці із ведення унікальної справи, як то просить у заяві позивач, на думку відповідача, не відповідає вимогам ЄСПЛ щодо адекватності оголошеної ціни.

Відповідач вважає, що не має бути віднесено до вартості допомоги: витрати на аналіз фактичних обставин справи, тощо (4 години), складання, оформлення позовної заяви (10 годин), складання інших процесуальних документів у повному запрошеному у заяві обсязі (10 годин), представництво у судових засіданнях у повному запрошеному у заяві обсязі (6 засідань, не визначено тривалості). Відповідач вказує, що заявлені позивачем витрати не підтверджені, ані належними та своєчасно наданими доказами фактичної наявності витрат часу, ані затвердженими сторонами заздалегідь розцінками вартості такого часу надання послуг.

Так, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст.41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі East/West Alliance Limited проти України, заява №19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі Лавентс проти Латвії зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

За змістом статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Разом із тим згідно зі статтею 15 Господарського процесуального кодексу України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (стаття 16 Господарського процесуального кодексу України).

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 зазначеного Кодексу ).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості; ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи: попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 Господарського процесуального кодексу України); визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 Господарського процесуального кодексу України): - подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу; розподіл судових витрат (стаття 129 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч.ч.1, 2, 3, 4, 5, 6 ст.126 ГПК України).

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись. Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору (ч.ч.4, 5, 8, 9 ст.129 ГПК України).

Суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати; судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення (ч.ч.1, 2, 3 ст.244 ГПК України).

Дослідивши заяву позивача та документи, що подані на її підтвердження, суд встановив, що вказана заява підлягає задоволенню частково.

У розумінні положень частини 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Відповідно до ст.30 Закону України Про адвокатуру і адвокатську діяльність гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Із договору №01/02/2020 від 28.02.2020р., укладеного між АО «Гур`єв та партнери» та ГС «Коаліція аудіовізуальних та музичних прав», вбачається, що клієнт доручає, а адвокатське об`єднання приймає на себе зобов`язання надавати професійну правничу допомогу (юридичні послуги), які споживаються в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, в обсязі та на умовах, передбачених цим договором, а клієнт зобов`язується прийняти її та оплатити адвокатському об`єднанню зазначені послуги. Адвокатське об`єднання протягом строку дії договору надає клієнту наступні види професійної правничої допомоги: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності клієнта; складення заяв, клопотань, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; захист прав, свобод і законних інтересів клієнта у кримінальному провадженні, а також під час розгляду справ про адміністративне правопорушення; надання правничої допомоги клієнту у якості свідка у кримінальному провадженні; представництво інтересів клієнта у якості потерпілого під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні; представництво інтересів клієнта у судах під час здійснення цивільного, господарського та адміністративного судочинства; представництво інтересів клієнта в державних органах, органах місцевого самоврядування, перед фізичними та юридичними особами. Перелік, визначений п. 1.2. не є вичерпним. Адвокатське об`єднання надає інші види професійної правничої допомоги (юридичних послуг), якщо це необхідно для забезпечення виконання доручення клієнта (п.п.1.1., 1.2., 1.3. договору).

Обсяг, спосіб надання та вид професійної правничої допомоги (юридичних послуг), яка надається клієнту, визначається Адвокатським об`єднанням самостійно на основі письмового звернення клієнта (уповноваженої особи клієнта) з конкретним дорученням, під яким сторони розуміють факт направлення клієнтом на адресу Адвокатського об`єднання відповідного повідомлення у спосіб, передбачений п.п.6.8. або 6.9. цього договору. Прийняття кожного доручення оформляється додатковою угодою до цього договору, яка є окремим договірним зобов`язанням і в якій зазначаються вид правничої допомоги, орієнтовні строки її надання, розмір гонорару (винагороди) та фактичних витрат, а також порядок їх сплати тощо (п.п.2.1., 2.4. договору №01/02/2020 від 28.02.2020р.).

Відповідно до п.п.10.1., 10.2. договору №01/02/2020 від 28.02.2020р. розмір гонорару (винагороди) за надання професійної правничої допомоги та порядок його сплати визначається сторонами у порядку, що передбачений п.2.4. договору. Остаточний розмір гонорару (винагороди) за надання професійної правничої допомоги та/або порядок його сплати визначається сторонами шляхом підписання акту.

Договір №01/02/2020 від 28.02.2020р. діє до 31.12.2021р. (п.11.1. договору).

20.09.2020р. до договору №01/02/2020 від 28.02.2020р. АО «Гур`єв та партнери» та ГС «Коаліція аудіовізуальних та музичних прав» укладено додаткову угоду №05-20/09/20, згідно якої клієнт доручає, а Адвокатське об`єднання зобов`язується надати професійну правничу допомогу у рамках господарського судочинства за позовом клієнта до ТОВ «Моноліт». Сторона дійшли беззаперечної згоди, що для виконання доручення клієнта Адвокатським об`єднанням надаються наступні види правничої допомоги: аналіз фактичних обставин справи, формування доказів; надання усних/письмових юридичних консультацій, аналіз судової практики; складання, оформлення і надсилання позовної заяви; складання інших процесуальних документів; представництво інтересів клієнта у місцевому господарському суді. Загальна сума гонорару (винагороди) складає 20000 (двадцять тисяч) гривень 00 копійок та сплачується клієнтом протягом 5 (п`яти) робочих днів з дати ухвалення місцевим господарським судом судового рішення, яким закінчується провадження (п.п.1, 2, 3 додаткової угоди).

Отже, проаналізовані докази вказують на те, що договір №01/02/2020 від 28.02.2020р., додаткова угода №05-20/09/20 від 20.09.2020р. були укладені та по них досягнуто згоди сторін щодо істотних умов.

На представництво інтересів адвокату Неволіній А.Ю. було видано позивачем довіреність від 20.09.2020р. Із роздруківки з Єдиного Реєстру адвокатів України адвокат Неволіна А.Ю. здійснює, серед іншого, діяльність у АО «Гур`єв та партнери». Отже, є наявним зв`язок між фактичним наданням адвокатом Неволіною А.Ю. правової допомоги позивачу по справі №916/2870/20 та укладеними між позивачем та АО «Гур`єв та партнери» договором №01/02/2020 від 28.02.2020р., додатковою угодою №05-20/09/20 від 20.09.2020р.

Наразі із наявних у справі доказів вбачається, що позивач згідно із договором №01/02/2020 від 28.02.2020р., додатковою угодою №05-20/09/20 від 20.09.2020р., акту приймання-передачі наданих послуг від 17.05.2021р. під час прийняття участі у справі №916/2870/20 користувався правничою допомогою адвоката Неволіної А.Ю. (АО «Гур`єв та партнери»).

Так, згідно акту прийому-передачі наданих послуг від 17.05.2021р. адвокатом в період з 20.09.2020р. по 17.05.2021р. було надано наступні послуги: аналіз фактичних обставин справи, формування та збирання доказів, дослідження судової практики у подібних правовідносинах - 2000 грн., на що було витрачено загалом 4 робочі годин; складання, оформлення і надсилання позовної заяви з усіма додатками 5000грн., на що було витрачено загалом 10 робочих годин; складання інших процесуальних документів (відповіді на відзив, пояснень, заяв, заперечень, клопотань тощо) - 5000 грн., на що було витрачено загалом 10 робочих годин; представництво позивача в судових засіданнях (6 засідань) - 8000грн. Загальна сума винагороди (гонорару) за надані послуги складає 20000грн.

З цього приводу суд зазначає, що «дослідження судової практики у подібних правовідносинах» аналіз фактичних обставин справи, формування та збирання доказів у даній справі, з огляду на правовідносини сторін у спорі, з якого вже рік поспіль сформувалась однотипна практика, з врахуванням масовості таких позовів, які за своєю суттю є однотипними, не потребує витрачання 4 годин.

На складання і оформлення позовної заяви у однотипних позовах не може бути витрачено 10 годин.

З врахуванням того, що спір виник із договору, укладання якого є обов`язковим в силу закону, не є обґрунтованим витрачання адвокатом на складання такого позову 10-ти годин.

Крім того, надсилання позовної заяви не є видом правничої допомоги.

Так, адвокат Неволіна А.Ю. приймала участь у 6-ти судових засіданнях, що загалом тривали 2 години 39 хвилин: 04.11.2020р. 25 хв., 23.11.2020р. 15 хв., 30.11.2020р. 15хв., 19.04.2021р. 15хв., 28.04.2021р. 15хв., 07.05.2021р. 1год.14хв. Стосовно прийняття адвокатом участі у двох судових засіданнях слід зазначити, що всі судові засідання не потягнули за собою надмірного навантаження на адвоката, оскільки вони здебільшого відбувались під час підготовчого провадження по справі.

Не вбачається обґрунтованим витрачання адвокатом 10 годин на складання 6 клопотань про участь у судових засіданнях в режимі відеоконференції, відповіді на відзив, заперечення проти клопотання про зупинення провадження по справі, пояснення, заяви про подання доказів надання правової допомоги, заяви про розподіл судових витрат.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що вимоги позивача про стягнення з відповідача витрат на правову допомогу з урахуванням категорії справи, рівня її складності, тривалості розгляду справи, підлягають задоволенню частково у розмірі 9000грн., які можуть вважатись розумними і співмірними по даній справі, пропорційними до предмета спору.

Керуючись ст.ст. 232, 233, 234, 235, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Задовольнити частково заяву ГС Коаліція аудіовізуальних і музичних прав від 21.05.2021р. за вх.№2-664/21 про розподіл судових витрат.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Моноліт (68742, Одеська область, Болградський район, с.Криничне, вул.Бессарабська, 31, ) на користь Громадської спілки Коаліція аудіовізуальних і музичних прав (01021, м. Київ, вул.Шовковична, 10, оф.28, ) 9000 (дев`ять тисяч) грн. витрат на правничу допомогу.

Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили згідно зі ст.241 ГПК України, після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Відповідно до п.1 ст.256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне додаткове рішення складено 08.06.2021р.

Суддя І.А. Малярчук