номер провадження справи 18/55/21
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.06.2021 справа № 908/910/21

м.Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі головуючого судді Левкут Вікторії Вікторівни, розглянувши матеріали справи № 908/910/21

за позовом Придніпровського міжрайонного управління водного господарства (71632, Запорізька область, м. Дніпрорудне, вул. Нижня, буд. 6)

до відповідача садівничого товариства Росинка (71635, Запорізька область, Василівський район, село Балки, вул. Горького, буд. 18)

про стягнення 245807,77 грн.

Без повідомлення (участі) представників учасників справи

Придніпровське міжрайонне управління водного господарства звернулось до Господарського суду Запорізької області з позовом з позовом про стягнення з садівничого товариства Росинка 245807,77 грн., з яких: 243664,85 грн. основного боргу за надані послуги з переміщення води для поливу богарних земель та 2142,92 грн. пені.

Позовні вимоги обґрунтовуються неналежним виконанням відповідачем умов договорів № 43/п від 06.05.2020 та № 43/п від 01.07.2020 про надання послуг пов`язаних з переміщенням та забором води із використанням водозабірних споруд Придніпровського МУВГ юридичними особами і фізичними особами на полив богарних земель та інших потреб. Посилаючись га приписи ст.ст. 11, 16, 258, 525, 526, 530, 549-551, 62, 625, 714 ЦК України, ст.ст. 1932, 216-218, 230-232, 275-277 ГК України, позивач просив позов задовольнити.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.04.2021 справу № 908/910/21 передано на розгляд судді Левкут В.В.

Ухвалою суду від 12.04.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі № 908/910/21, присвоєно справі номер провадження 18/55/21, на підставі ст. 252 ГПК України ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та без повідомлення учасників справи. В даній ухвалі суду зазначалось, що розгляд справи по суті розпочнеться через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі № 908/910/21 та також, запропоновано відповідачу надати у строк, що не перевищує 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше 07.05.2021, відзив на позов із урахуванням вимог ст. 165 ГПК України; запропоновано позивачу у строк протягом 5 днів з дня отримання відзиву (у разі його отримання) надати суду відповідь на відзив.

Сторони повідомлені про розгляд справи, про що свідчить довідки про доставку документа в електронному вигляді (ухвала про відкриття провадження у справі) на електронну адресу позивача 13.04.2021 і на електронну адресу відповідача 13.04.2021, а також рекомендоване повідомлення про вручення поштової кореспонденції повноважному представнику відповідача 30.04.2021.

Відзив на адресу суду від відповідача у встановлений в ухвалі суду від 12.04.2021 у справі № 908/910/21 процесуальний строк не надійшов, як і будь-яких клопотань чи заяв до суду від відповідача у цей строк не надходило.

Згідно ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Щодо строку розгляду справи по суті суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 248 ГПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Згідно з ч. 2 ст. 252 ГПК України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Провадження у даній справі відкрито 12.04.2021. Отже, суд мав розпочати розгляд справи по суті після 12.05.2021 та закінчити 11.06.2021.

Постановою Кабінету Міністрів України від 02.04.2020 №255 Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 №211 з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі - COVID-19), установлено з 12 березня до 24 квітня 2020 року на всій території України карантин, дія якого неодноразово продовжувалася і наразі не припинена.

З 17.07.2020 набрав чинності Закон України від 18.06.2020 № 731-IX Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), яким внесено зміни до пункту 4 розділу X "Прикінцеві положення" ГПК України, відповідно до якого під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення. Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином".

За період дії карантину звернень щодо необхідності реалізації своїх прав у більш тривалий строк від учасників справи не надходило.

Оскільки карантинні заходи в Україні не скасовані, з метою недопущення безпідставного затягування строку розгляду справи, враховуючи те, що сторонам надана можливість подати свої процесуальні заяви, навести доводи та заперечення суду з урахуванням строку дії карантину, суд ухвалив розпочати розгляд справи по суті та прийняти рішення у справі 11.06.2021 за наявними в ній матеріалами, яких достатньо для вирішення спору по суті, без повідомлення (участі) у судовому засіданні представників позивача та відповідача.

Розглянувши матеріали справи, суд

ВСТАНОВИВ:

Північно-Рогачикським міжрайонним управлінням водного господарства (Виконавцем І), Придніпровським міжрайонним управлінням водного господарства (Виконавцем II) та садівничим товариством «Росинка» (Замовником) 06.05.2020 укладений договір № 43/п про надання послуг пов`язаних із переміщенням та забором води із використанням водозабірних споруд Придніпровського МУВГ юридичними і фізичними особами на полив богарних земель та інших потреб (надалі Договір 1).

Пунктом 8.1 Договору 1 визначено, що він діє до 31.12.2020, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами взятих на себе зобов`язань.

Додатковою угодою від 30.06.2020 до Договору 1 сторони дійшли згоди про розірвання договору у зв`язку із припиненням господарської діяльності та реорганізацією Виконавця І - Північно-Рогачикського МУВГ, що проводилась відповідно до наказу Держводагентства України від 04.02.2020 року № 88.

Також умовами Додаткової угоди визначено що, Замовник зобов`язується в повному обсязі розрахуватись з Виконавцем І, перерахувавши кошти за отримані послуги на поточний рахунок Виконавця II у строк до 31 липня 2020 року.

В подальшому, Придніпровським міжрайонним управлінням водного господарства (Виконавцем, позивачем у справі) та садівничим товариством «Росинка» (Замовником, відповідачем у справі) 01.07.2020 укладений договір № 43/п про надання послуг пов`язаних із забором води із використанням водозабірних споруд Придніпровського МУВГ юридичними і фізичними особами на полив богарних земель та інших потреб (надалі Договір 2).

Згідно із п. 2.1.1 Договору 2 Виконавець зобов`язався надавати Замовнику послуги пов`язані із забором води згідно графіка забору води (додаток 1) протягом поливного сезону (встановлюється наказом Басейнового управління водних річок Приазов`я), не перевищуючи технічної можливості точок водовиділу, за умови своєчасного виконання Замовником зобов`язань, обговорених у пункті 2.2 даного договору. Площі зрошення Замовника 110,0 га.

Відповідно до п. 2.2.5 Договору 2 Замовник зобов`язався за 10 днів до першої поданої заявки на забір води зробити передоплату вартості послуг, пов`язаних із забором води відповідно до заявленого обсягу води (додаток 1), на підставі рахунку, виписаного Виконавцем відповідно до протоколу узгодження договірної ціни (додаток 3). Не пізніше останнього дня місяця, в якому отримано рахунок, здійснювати остаточний розрахунок на підставі підписаного акту надання послуг, пов`язаних із забору води відповідно до заявленого обсягу води (додаток 1). Фактом проведення оплати є надходження грошей на рахунок Виконавця.

Пунктом 3.1 Договору 2 передбачено, що облік забраної води по насосній станції ведеться Виконавцем цілодобово в журналі роботи насосної станції відповідно до протоколу узгодження способу водообліку (додаток 2).

За визначенням п. 4.1 Договору 2, оплата вартості послуг пов`язаних із забором води на полив здійснюється фактично за забрані обсяги води за договірною ціною вартості послуг із забору 1 куб. м., розрахованої відповідно до «Порядку визначення вартості та надання платних послуг бюджетними установами, що належать до сфери управління Державного агентства водних ресурсів України», затвердженого наказом Міністерства екології та природних ресурсів України та Міністерства економічного розвитку і торгівлі України, Міністерства фінансів України від 25.12.2013 № 544/15/61/1130 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України за № 163/24940 від 25.01.2014.

Відповідно до умов п. 4.2 Договору 2 договірна ціна узгоджується у протоколі погодження договірної ціни на послуги, пов`язані із забором 1 куб. м води (додаток 3).

Згідно із п. 4.3, 4.4, 4.6 Договору 2 Замовник щомісячно, до 15 числа поточного місяця, здійснює попередню оплату вартості послуг з подачі замовлених обсягів води. Підставою для платежів за фактично подані замовнику обсяги води на полив зрошувальних земель є двосторонній акт надання послуг з подачі-приймання води. Замовник не пізніше останнього дня місяця, в якому отримав рахунок, здійснює остаточний розрахунок за послуги, пов`язані із забором води.

Пунктом 5.2 Договору 2 передбачено, що у разі несплати Замовником послуг пов`язаних із забором води у терміни, визначені п. 4.6 договору, Замовник оплачує Виконавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який нараховується пеня, від суми заборгованості з дня її виникнення за кожний день прострочення оплати послуг. Нарахування пені, передбаченої п. 5.2 цього договору здійснюється протягом всього існування заборгованості Замовника перед Виконавцем. Строк позовної давності щодо стягнення пені, передбаченої п. 5.2 цього договору, встановлюється у 3 роки на підставі ст. 259 Цивільного кодексу України.

Пунктом 9.1 Договору 2 визначено, що цей договір укладається на строк з моменту підписання та діє до 31.12.2020, але у будь-якому випадку до повного виконання сторонами взятих на себе зобов`язань. Сторони, керуючись статтею 631 Цивільного кодексу України дійшли згоди, що умови цього договору застосовуються до відносин між сторонами, які виникли починаючи з 01.07.2020.

Згідно протоколу погодження договірної ціни на послуги по подачі води на 2020 рік (додаток 3) сторонами досягнуто згоди про договірну ціну на послуги з подачі води в розмірі 6,36 грн./куб.м. з ПДВ.

На виконання умов Договору 2 позивачем на протязі поливного періоду 2020 року, у період липень-жовтень місяці, надано послуги, пов`язані із забором води для поливу згідно поданих заявок відповідача на загальну суму 386104,74 грн.

Користуючись пунктом 5.2 Договору 2, позивач у зв`язку з простроченням внесення відповідачем оплати за послуги нараховував останньому пеню, яка відраховувалась при внесенні відповідачем оплати за послуги, решта суми зараховувалась на погашення основної суми боргу за спожиті послуги. За період серпень 2020 року - лютий 2021 року позивачем зараховано з суми оплачених відповідачем послуг пеню за прострочення внесення платежів в розмірі 12533,22 грн.

Також позивачем нарахована відповідачу пеня за період з 01.03.2021 по 25.03.2021 в сумі 2142,92 грн.

Відповідач свої зобов`язання виконав частково, здійснивши оплату за спожиті послуги в розмірі 199500,00 грн., із яких вираховано 12533,22 грн. в якості пені за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання. Отже в рахунок оплати отриманих послуг зараховано 186966,78 грн. (199500,00 грн. 12533,22 грн.).

У зв`язку наявністю у відповідача заборгованості за отримані послуги позивачем 09.09.2020 на його адресу направлена претензія № 17 (вих. № 05/1262) з вимогою про сплату заборгованості за надані послуги із переміщення води.

Листом від 30.09.2020 відповідач визнав суму боргу в розмірі 146706,39 грн. та повідомив, що при надходженні коштів в касу товариства вони будуть перераховуватись в рахунок погашення заборгованості, а також пені, що буде нарахована в разі несвоєчасної оплати рахунків.

Також листом, який надійшов позивачу 08.09.2020, керівництво СТ «Росинка» звернулось до позивача з проханням не відключати товариство від води для поливу та зобов`язувалось оплати заборгованість в термін до 01.10.2020.

Згідно з підписаним сторонами та скріпленим печатками підприємств актом звірки взаємних розрахунків, станом на 01.11.2020 заборгованість садівничого товариства «Росинка» на користь Придніпроського МУВГ становить 249547,12 грн.

Крім того, відповідно до прийнятих на себе зобов`язань згідно із умовами Додаткової угоди від 30.06.2020 про розірвання Договору від 06.05.2020 відповідач повинен був до 31.07.2020 сплатити позивачу за послуги, які надані Північно-Рогачикським МУВГ (Виконавець І за Договором 1).

Згідно із даними бухгалтерського обліку, станом на 30.06.2020 сума грошових зобов`язань СТ «Росинка» перед Північно-Рогачикським МУВГ становила 44905,74 грн.

Неналежне виконання відповідачем зобов`язань щодо оплати послуг, пов`язаних із забором води для поливу, у визначений Договором 2, та погашення заборгованості відповідно до Додаткової угоди до Договору 1 строк стало підставою для звернення позивача до суду за захистом своїх порушених прав та інтересів.

Проаналізувавши норми чинного законодавства, оцінивши докази, суд визнав позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини… Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.

Аналогічні положення містить ст. 174 Господарського кодексу України.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Господарські взаємовідносини сторін врегульовано договорами № 43/п від 06.05.2020 та № 43/п від 01.07.2020 про надання послуг пов`язаних з переміщенням та забором води із використанням водозабірних споруд Придніпровського МУВГ юридичними особами і фізичними особами на полив богарних земель та інших потреб.

Нормами ст. 901 ЦК України встановлено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Статтею 629 Цивільного кодексу України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно зі статтями 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Аналогічні положення містить ст. 193 Господарського кодексу України.

Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

За частиною 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Порядок оплати вартості обумовлених договором послуг визначено у пунктах 4.1-4.6 Договору 2 остаточний розрахунок здійснюється не пізніше останнього дня місяця, в якому Замовник отримав рахунок, здійснює остаточний розрахунок за послуги, пов`язані із забором води.

Відповідач свої зобов`язання, всупереч умов Договору 2 та Додаткової угоди до Договору 1, а також вимог чинного законодавства України, не виконав, що призвело до утворення у останнього заборгованості в розмірі 243664,85 грн., яка складається з суми 198759,11 грн. заборгованості за отримані послуги у спірний період, з урахуванням передплати в розмірі 378,85 грн., та 44905,74 грн. заборгованості за Додатковою угодою від 30.06.2020 до Договору 1.

Факт порушення відповідачем умов, визначених змістом зобов`язання, та факт несплати відповідачем у визначений зобов`язанням термін вартості отриманих послуг є доведеним. Доказів погашення суми боргу відповідачем суду не надано.

Враховуючи вимоги ст. 599 ЦК України, згідно якої зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином, суд визнав, що позовна вимога про стягнення з відповідача 243664,85 грн. основного боргу заявлена обґрунтовано і підлягає задоволенню в повному обсязі.

Крім того позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача 2142,92 грн. пені.

Статтею 610 Цивільного кодексу України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до ст. ст. 1, 3 Закону України від 22.11.1996 № 543/96-ВР Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до приписів ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Пеня нарахована позивачем на підставі п. 5.2 Договору 2 в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який нараховується пеня, від суми заборгованості з дня її виникнення.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок пені за допомогою юридичної інформаційно-пошукової системи Законодавство за визначений позивачем загальний період з 03.08.2020 по 28.02.2021, на суму заборгованості в кожному місяці, та з урахуванням 12533,22 грн. пені, зарахованої зі сплачених відповідачем сум, суд визнав розрахунок правильним. Вимога про стягнення пені задовольняються судом у заявленій позивачем сумі 2142,92 грн.

Відповідно до ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на не вчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину не вчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів (ст. 74 ГПК України).

Відповідач не скористався наданим йому законом правом відповідно до ст.ст. 73, 74 ГПК України, не надав до суду доказів, які могли б свідчити про належне виконання зобов`язань за договором щодо оплати вартості отриманого товару у визначений договором строк.

Таким чином, дослідивши матеріали справи та надані докази, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Судовий збір на підставі пункту 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладається на відповідача повністю.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 46, 74, 76-80, 129, 233, 236-242, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з садівничого товариства Росинка (71635, Запорізька область, Василівський район, село Балки, вул. Горького, буд. 18; ідентифікаційний код 20518070) на користь Придніпровського міжрайонного управління водного господарства (71632, Запорізька область, м. Дніпрорудне, вул. Нижня, буд. 6; ідентифікаційний код 36381844) 243664,85 грн. (двісті сорок шістсот шістдесят чотири грн. 85 коп.) основного боргу, 2142,92 грн. (дві тисячі сто сорок дві грн. 92 коп.) пені та 3687,12 грн. (три тисячі шістсот вісімдесят сім грн. 12 коп.) судового збору. Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п. 17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повне рішення складено, оформлено і підписано у відповідності до вимог ст.ст. 240, 241 ГПК України 11.06.2021.

Суддя В.В. Левкут