ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" червня 2021 р. Справа№ 911/2746/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Буравльова С.І.

суддів: Шапрана В.В.

Пашкіної С.А.

без повідомлення учасників справи

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Житло Уют Сервіс"

на рішення Господарського суду Київської області від 23.02.2021 р. (повне рішення складено 01.03.2021 р.)

у справі № 911/2746/20 (суддя - Заєць Д.Г.)

за позовом Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Житло Уют Сервіс"

про стягнення штрафних санкцій у сумі 137147,04 грн

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2020 року Акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" звернулося з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Житло Уют Сервіс" про стягнення штрафних санкцій за договором постачання природного газу № 2558/18-ТЕ-17 від 05.10.2018 р. у сумі 137147,04 грн, з яких: 8529,36 грн пені, 126736,22 грн збитків та 1881,46 грн 3% річних.

Вимоги позивача обґрунтовані тим, що оскільки відповідач несвоєчасно оплатив переданий газ відповідно до умов договору постачання природного газу № 2558/18-ТЕ-17 від 05.10.2018 р., останнім вчинено порушення господарського зобов`язання. Відтак, позивачем заявлено до стягнення з відповідача пеню та 3% річних за порушення строків виконання основного зобов`язання. Крім цього, враховуючи, що відповідач у березні-травні 2019 року фактично спожив природний газ у обсязі меншому, ніж узгоджено сторонами умовами договору, позивач просить стягнути з відповідача збитки у розмірі 126736,22 грн.

Рішенням Господарського суду Київської області від 23.02.2021 р. у справі № 911/2746/20 позов Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" задоволено повністю.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "Житло Уют Сервіс" подало апеляційну скаргу, у якій просить скасувати оскаржуване рішення суду та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову у повному обсязі.

Апеляційна скарга позивача мотивована тим, що судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення порушено норми матеріального права.

Так, у поданій апеляційній скарзі відповідач вказує на те, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Житло Уют Сервіс" не має фактичного джерела відшкодування нарахованих позивачем санкцій, оскільки ці витрати не можуть розглядатись у складі встановленого органом місцевого самоврядування тарифу. Також відповідач посилається на те, що позивачем не надано доказів понесення ним збитків внаслідок неналежного виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором.

Відповідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи Північного апеляційного господарського суду від 29.03.2021 р. апеляційну скаргу у справі № 911/2746/20 передано на розгляд колегії суддів у складі: Буравльов С.І. (головуючий суддя (суддя-доповідач)), Пашкіна С.А., Шапран В.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 01.04.2021 р. відкрито апеляційне провадження у справі № 911/2746/20, розгляд справи вирішено здійснювати без повідомлення учасників справи (без проведення судового засідання) на підставі ч. 10 ст. 270 ГПК України, а також встановлено відповідачу строк на подання відзиву на апеляційну скаргу впродовж 15 днів з дня отримання копії цієї ухвали.

У встановлений судом строк позивач не скористався правом на подання відзиву на апеляційну скаргу.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів встановила наступне.

05.10.2018 р. між Публічним акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", правонаступником якого є Акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", (далі - постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Житло Уют Сервіс" (далі - споживач) було укладено договір № 2558/18-ТЕ-17 постачання природного газу (далі - договір).

В подальшому між сторонами було укладені додаткові угоди до цього договору.

Відповідно до п. п. 1.1, 1.2, 1.3 договору, в редакції додаткової угоди № 4 від 26.11.2018 р., постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ, а споживач зобов`язується оплатити його на умовах цього договору. Природний газ, що постачається за цим договором, використовується споживачем виключно для виробництва теплової енергії для надання послуг з опалення та постачання гарячої води населенню. За цим договором може бути поставлений природний газ власного видобутку (природний газ, видобутий на території України та/або імпортований газ (за кодом згідно УКТЗЕД ) власного видобутку (природний газ, видобутий на території України) та/або імпортований природний газ, ввезений ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на митну територію України.

Згідно з п. 2.1 договору, в редакції додаткової угоди № 4 від 26.11.2018 р., постачальник передає споживачу з 01 жовтня 2018 року по 30 квітня 2019 року (включно) замовлений споживачем обсяг (об`єм) природного газу в кількості 3098,019 тис. куб. м, в тому числі по місяцях (тис. куб. м): жовтень - 48,019, листопад - 450, грудень - 600, січень - 600, лютий - 600, березень - 600, квітень - 200.

Як передбачено п. 3.1 договору, в редакції додаткової угоди № 4 від 26.11.2018 р., постачальник передає споживачеві природний газ у його загальному потоці у разі передачі: природного газу власного видобутку - у пунктах приймання-передачі природного газу від газодобувних підприємств та/або з підземних сховищ до газотранспортної системи; імпортованого природного газу - у пунктах приймання-передачі природного газу на газовимірювальних станціях, які знаходяться на кордоні України, та в пунктах приймання-передачі природного газу з підземних сховищ до газотранспортної системи. Право власності на природний газ переходить від постачальника до споживача після підписання актів приймання-передачі. Після переходу права власності на газ покупець несе всі ризики і приймає на себе всю відповідальність, пов`язану з правом власності на природний газ.

У відповідності до п. 3.8 договору, в редакції додаткової угоди № 4 від 26.11.2018 р., приймання-передача газу, переданого постачальником споживачеві у відповідному місяці постачання, оформлюється актом приймання-передачі газу. Споживач в акті приймання-передачі природного газу зазначає той обсяг, який був фактично використаний споживачем у відповідному розрахунковому періоді для потреб, зазначених в пункті 1.2 цього договору.

За п. п. 3.9, 3.10 договору, в редакції додаткової угоди № 4 від 26.11.2018 р., споживач зобов`язується надати постачальнику не пізніше 7 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом, підписані споживачем два примірники акта приймання-передачі природного газу, де зазначаються фактичні обсяги використаного у розрахунковому періоді природного газу згідно з цим договором і з урахуванням п. 3.8 цього договору, його фактична ціна та вартість. Постачальник не пізніше десятого числа місяця, наступного за розрахунковим періодом, повертає споживачу один примірник оригіналу акта приймання-передачі природного газу, підписаний уповноваженим представником та скріплений печаткою. У разі непідписання постачальником акта приймання-передачі природного газу постачальник письмово повідомляє споживача про причини такого непідписання акта.

Згідно з п. п. 4.1, 4.2, 4.3 договору, в редакції додаткової угоди № 4 від 26.11.2018 р., ціна (без урахування тарифів на послуги з транспортування та розподілу природного газу, а також податків та зборів, що включаються до вартості природного газу відповідно до Податкового кодексу України) та порядок зміни ціни на природний газ, який постачається за цим договором, встановлюється положенням. У разі зміни ціни на газ відповідно до умов чинного законодавства, вона є обов`язковою для сторін за цим договором з дати набрання чинності відповідних змін. Ціна за 1000 куб. м газу становить 6235,51 грн, крім того податок на додану вартість (ПДВ) - 20%. Усього разом з податком на додану вартість - 7482,61 грн. Загальна вартість цього договору дорівнює вартості фактично використаного за цим договором природного газу.

Відповідно до п. п. 5.1, 5.2 договору, в редакції додаткової угоди № 4 від 26.11.2018 р., оплата за природний газ здійснюється споживачем виключно грошовими коштами шляхом 100 відсоткової поточної оплати протягом розрахункового періоду. Остаточний розрахунок за фактично переданий природний газ здійснюється до 25 числа (включно) місяця, наступного за місяцем поставки газу.

Оплата за природний газ здійснюється таким чином: 1) споживач перераховує на поточний рахунок із спеціальним режимом використання постачальника кожного банківського дня розрахункового місяця кошти згідно з нормативами перерахування, затвердженими в установленому порядку, які зараховуються як оплата за природний газ, поставлений постачальником споживачеві в порядку, визначеному законодавством, - у разі коли на споживача поширюються вимоги підпункту 2) пункту 11 Положення в частині відкриття рахунків із спеціальним режимом використання; в будь-якому випадку споживач зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі розрахуватися за поставлений природний газ відповідно до пункту 5.1 цього договору (п. 5.3 договору, в редакції додаткової угоди № 4 від 26.11.2018 р.).

Як передбачено п. п. 7.1, 7.2 договору, в редакції додаткової угоди № 4 від 26.11.2018 р., за невиконання або неналежне виконання договірних зобов`язань сторони несуть відповідальність у випадках, передбачених законодавством і цим договором. У разі прострочення споживачем оплати згідно п. 5.1, 5.6 цього договору він зобов`язується сплатити постачальнику пеню в розмірі 15,3% річних, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховується пеня, розраховану від суми простроченого платежу за кожний день прострочення. Нарахування пені не здійснюється постачальником на суми оплат, проведені споживачем відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 04.03.2002 р. № 256.

Договір набирає чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення підпису постачальника і діє в частині постачання природного газу до 30 квітня 2019 року (включно), а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення. Пункти 2,3, 3.2.2, 3.4.2, 3.8.2, абз. 2 п.п. 3.9.2 п. п. 3.9, 3.13, 5.7, абз. 5 п.п. 5 п. 6.2, п.п .8 п. 6.2, п.п. 4 п. 6.3, абз. 3 п.п. 2 п. 6.4 цього договору застосовуються з дня, зазначеного в повідомленні постачальника, яке направляється на електронну адресу споживача, зазначену в пункті 12 цього договору та розміщується на офіційному сайті постачальника (п. 11.1, 11.2 договору, в редакції додаткової угоди № 4 від 26.11.2018 р.).

Як вбачається з матеріалів справи, Акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" взяті на себе зобов`язання щодо постачання природного газу на загальну суму 12420966,01 грн на користь відповідача виконало належним чином, зауважень щодо поставки газу від відповідача не надходило.

Вказане підтверджується наявними у матеріалах справи актами приймання-передачі природного газу від 31.10.2018 р., від 30.11.2018 р., від 31.12.2018 р., від 31.01.2019 р., від 28.02.2019 р., від 31.03.2019 р., від 30.04.2019 р., від 31.05.2019 р.

Спір у справі виник у зв`язку з тим, що у зв`язку з простроченням відповідачем виконання грошового зобов`язання з оплати поставленого природного газу позивач нарахував та просив стягнути з відповідача 8529,36 грн пені, 126736,22 грн збитків та 1881,46 грн 3% річних.

Частинами 1, 3, 5 статті 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає із суті договору.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 714 ЦК України за договором постачання енергетичних та інших ресурсів через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.

За змістом ч. 1 ст. 265 ГК України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму. Договір поставки укладається на розсуд сторін або відповідно до державного замовлення.

Покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару (ч. 1 ст. 692 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 693 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.

Відповідно до наявних у матеріалах даної справи актів приймання-передачі природного газу позивачем поставлено, а відповідачем прийнято природний газ на загальну суму 12420966,01 грн.

За змістом ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим до виконання сторонами.

Як вже було зазначено вище, у п. 5.1 договору сторонами погоджено, що оплата за природний газ здійснюється споживачем виключно коштами шляхом 100% поточної оплати протягом місяця поставки природного газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий природний газ здійснюється до 25-го числа (включно) місяця, наступного за місяцем поставки газу.

Судом встановлено, що основна заборгованість за отриманий природний газ у відповідача відсутня, проте оплату за переданий газ останній здійснював несвоєчасно та не виконав зобов`язання у строк, визначений договором, чим порушив умови господарського зобов`язання. Отже, відповідачем допущено прострочення взятих на себе грошових зобов`язань за укладеним договором постачання природного газу.

Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Як передбачено ч. 1 ст. 546 ЦК України, виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою.

Згідно зі ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Пунктом 7.1 договору, в редакції додаткової угоди № 4 від 26.11.2018 р., сторони погодили, що за невиконання або неналежне виконання договірних зобов`язань сторони несуть відповідальність у випадках, передбачених законодавством і цим договором.

За п. 7.2 договору, в редакції додаткової угоди № 4 від 26.11.2018 р., у разі прострочення споживачем оплати згідно п. 5.1, 5.6 цього договору він зобов`язується сплатити постачальнику пеню в розмірі 15,3% річних, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховується пеня, розраховану від суми простроченого платежу за кожний день прострочення.

Як було встановлено вище, в порушення умов укладеного договору відповідач розрахувався за переданий йому природний газ у 2018, 2019 роках з порушенням строку, встановленого у п. 5.1 договору.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що нараховані позивачем 8529,36 грн пені та 1881,46 грн 3% річних, є арифметично правильними та такими, що підлягають задоволенню.

Також, за порушення умов укладеного договору щодо фактичних обсягів споживання природного газу позивач просить сягнути з відповідача 126736,22 грн збитків.

Відповідно до п. 3.13 договору, в редакції додаткової угоди № 4 від 26.11.2018 р., якщо за підсумками розрахункового періоду фактичний обсяг використаного споживачем природного газу більше ніж на 5% відрізняється від замовленого обсягу газу на відповідний період (зазначений в пункті 2.1 договору), споживач зобов`язаний відшкодувати постачальнику збитки в порядку, визначеному пунктом 5.7 договору.

Згідно з п. 2.1 договору, в редакції додаткової угоди № 4 від 26.11.2018 р., постачальник передає споживачу у період з 01.10.2018 р. по 30.04.2019 р. (включно) замовлений споживачем обсяг (об`єм) природного газу в кількості 3098,019 тис. куб. м, в тому числі по місяцях (тис. куб. м): у жовтні - 48,019, листопад - 450, грудень - 600, січень - 600, лютий - 600, березень - 600, квітень - 200.

За умовами додаткової угоди № 5 від 23.04.2019 р. сторони дійшли згоди про поставку споживачу природного газу в кількості 45 тис. куб. м.

Так, за актом приймання-передачі від 31.03.2019 р. відповідачу у березні фактично передано позивачем природний газ у обсязі 211,753 тис. куб. м, за актом приймання-передачі від 30.04.2019 р. у квітні фактично передано природний газ у обсязі 71,564 тис. куб. м, за актом приймання-передачі від 31.05.2019 р. у травні фактично передано природний газ у обсязі 0,037 тис. куб. м.

Таким чином, відповідач у березні, квітні, травні 2019 року фактично спожив природного газу в обсязі, меншому на 388,247 тис. куб. м (березень), на 128,436 тис. куб. м (квітень), на 44,963 тис. куб. м (травень) ніж узгоджено сторонами п. 2.1 договору.

Відповідно до п. 6.3 договору, в редакції додаткової угоди № 4 від 26.11.2018 р., постачальник має право вимагати від споживача відшкодування постачальнику збитків, що виникли через порушення споживачем умов п. 2.1 цього договору, у разі якщо відхилення фактично використаних споживачем в розрахунковому періоді обсягів газу більш ніж на 5% (як в бік збільшення, так і зменшення фактично використаних обсягів) відрізняється від замовлених.

Як передбачено п. 1 Розділу VІ Правил постачання природного газу, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 2496 від 30.09.2015 р. (далі - Правила), відшкодування збитків споживачем, що не є побутовим, постачальнику здійснюється таким чином та в таких випадках: 1) якщо за підсумками розрахункового періоду фактичний об`єм (обсяг) споживання природного газу, що закуплений постачальником за договором постачання природного газу, буде менший від підтвердженого обсягу природного газу (за умови, що підтверджений обсяг відповідав замовленому споживачем), постачальник має право вимагати від споживача відшкодування збитків у розмірі не більше подвійної облікової ставки Національного банку України від вартості недовикористаного обсягу газу за звітний період; 2) якщо за підсумками розрахункового періоду фактичний об`єм (обсяг) постачання природного газу споживачу його постачальником буде перевищувати підтверджений обсяг природного газу на цей період, постачальник має право вимагати від споживача відшкодування збитків за перевищення об`єму (обсягу) природного газу, що розраховується за формулою В = (Vф - Vп) x Ц х K, де: Vф - об`єм (обсяг) природного газу, який фактично поставлений постачальником споживачу протягом розрахункового періоду за договором на постачання природного газу; Vп - підтверджений обсяг природного газу на розрахунковий період; Ц - ціна природного газу за договором постачання природного газу; K - коефіцієнт, який визначається постачальником та не може перевищувати 0,5. При цьому, якщо перевищення об`єму (обсягу) природного газу стало наслідком відмови в доступі до об`єкта споживача, у результаті чого постачальник не здійснив пломбування запірних пристроїв на газових приладах споживача, або оператор ГРМ/ГТС не здійснив обмеження (припинення) розподілу/транспортування природного газу споживачу, або коли споживач не обмежив (припинив) споживання природного газу на письмову вимогу постачальника, коефіцієнт може бути збільшений у договорі постачання до 1; 3) у разі відмови в доступі до об`єкта споживача, в результаті чого представник постачальника не здійснив звіряння фактичних об`ємів (обсягів) споживання природного газу, що завдало постачальнику шкоди, споживач відшкодовує її за власної згоди або на підставі рішення суду.

Згідно з п. 3 Розділу VІ Правил за результатами виявлених порушень представником постачальника складається акт-претензія, який оформлюється з урахуванням таких вимог: 1) форма акта-претензії є довільною; 2) при порушенні, зазначеному в підпункті 3 пункту 1 цього розділу, акт-претензія складається представниками постачальника після пред`явлення ними відповідних посвідчень у присутності уповноваженого представника споживача (власника або наймача) і скріплюється їхніми підписами. У разі відмови споживача від підписання акта-претензії про це зазначається в акті-претензії. Акт-претензія щодо відмови споживача у доступі до території об`єкта споживача вважається дійсним, якщо його підписали представник постачальника та одна незаінтересована особа за умови посвідчення їх осіб або три представники постачальника. У разі відмови споживача від підписання акта-претензії про це робиться відмітка в обох примірниках цього акта, і другий його примірник надсилається споживачеві реєстрованим поштовим відправленням. Акт-претензія, у якому зазначаються підстави та розмір нарахованих збитків, складається в двох примірниках, один з яких надсилається (надається) споживачу (з позначкою про вручення), а споживач зобов`язаний протягом двадцяти робочих днів з моменту його отримання відшкодувати постачальнику завдані збитки або написати мотивовану відмову від їх повного або часткового відшкодування. У випадку нереагування у встановлений строк на акт-претензію або невідшкодування завданих збитків постачальник має право звернутись до суду.

У відповідності до п. 3.13 договору, в редакції додаткової угоди № 4 від 26.11.2018 р., якщо за підсумками розрахункового періоду фактичний обсяг використаного споживачем природного газу більше ніж на 5% відрізняється від замовленого обсягу газу на відповідний період (зазначений в пункті 2.1 договору), споживач зобов`язаний відшкодувати постачальнику збитки в порядку, визначеному пунктом 5.7 договору. При цьому, розмір збитків визначається таким чином: якщо фактичний об`єм (обсяг) використання природного газу буде менший від замовленого обсягу природного газу, споживач зобов`язаний відшкодувати постачальнику збитки у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від вартості недовикористаного обсягу газу за звітний (розрахунковий) період; якщо фактичний об`єм (обсяг) використання природного газу буде перевищувати замовлений обсяг природного газу на цей період, споживач зобов`язаний відшкодувати збитки за перевищення об`єму (обсягу) природного газу, що розраховується за формулою: В = (Vф-Vп) х Ц х К, де: Vф - об`єм (обсяг) природного газу, який фактично поставлений постачальником споживачу протягом розрахункового періоду за цим договором відповідно до акту приймання-передачі природного газу; Vп - замовлений обсяг природного газу на розрахунковий період, зазначений в п. 2.1 договору; Ц - ціна природного газу за цим договором; К - коефіцієнт, який дорівнює 0,5.

Як передбачено ч. 1 ст. 623 ЦК України, боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.

Відповідно до ч. 1 ст. 611 ЦК України одним з правових наслідків порушення зобов`язання є встановлене договором або законом відшкодування збитків.

Вбачається, що 15.05.2019 р. позивач звертався до відповідача із актом-претензією № 26-1386-19, 19.06.2019 р. з актом-претензією №26-2367-19, 04.11.2019 р. з актом-претензією № 26-2913-19, якими вимагав на підставі п. п. 3.13, 5.7 договору та п. 1 Розділу VІ Правил сплатити збитки, розраховані як різницю між замовленим в березні, квітні, травні 2019 року обсягом природного газу та фактичним обсягом використаного відповідачем в березні, квітні, травні 2019 року природного газу за договором.

Також, згідно з листами № 26-3248-19 від 13.11.2019 р., № 26-3247-19 від 13.11.2019 р. позивач у відповідності до роз`яснень Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, здійснив перерахунок збитків згідно з актами за березень і квітень 2019 року, відповідно до якого розмір збитків за березень 2019 року складає 88824,45 грн, за квітень 2019 складає 28304,49 грн, за травень 2019 року складає 9607,28 грн.

Однак, відповіді на вказані акти-претензії та листи відповідач не надав, збитки у розмірі 126736,22 грн за період з березня по травень 2019 року не сплатив.

Враховуючи те, що нарахування збитків за відхилення договірного споживання обсягу газу передбачено умовами укладеного договору та те, що відповідачем не надано доказів визнання договору недійсним в цій частині, суд вважає нарахування позивачем збитків за порушення договірного споживання обсягу природного газу у березні-травні 2019 року правомірним.

Колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду про те, що вимога позивача про стягнення з відповідача 126736,22 грн збитків за порушення відповідачем договірних величин споживання природного газу є обґрунтованою, арифметично правильною та такою, що підлягає задоволенню.

Доводи апеляційної скарги наведеного не спростовують та відхиляються колегією суддів як необґрунтовані.

З огляду на усе вищезазначене, здійснивши перевірку та оцінку всіх належних доказів, апеляційний суд вважає, що рішення Господарського суду Київської області від 23.02.2021 р. прийнято з повним та усебічним дослідженням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Житло Уют Сервіс" задоволенню не підлягає.

У зв`язку з відмовою у задоволенні апеляційної скарги та відповідно до ст. 129 ГПК України витрати по сплаті судового збору за її подання покладаються на скаржника.

Згідно з ч. 5 ст. 12 ГПК України малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Як передбачено ч. 3 ст. 287 ГПК України, не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 даної статті.

Вказана справа є малозначною та не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись ст. ст. 267 - 285 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Житло Уют Сервіс" залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Київської області від 23.02.2021 р. у справі № 911/2746/20 залишити без змін.

3. Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю "Житло Уют Сервіс".

4. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України.

Головуючий суддя С.І. Буравльов

Судді В.В. Шапран

С.А. Пашкіна