ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" травня 2021 р. Справа № 910/14452/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Кропивної Л.В.

суддів: Пономаренка Є.Ю.

Поляк О.І.

секретар судового засідання Ярмоленко С.М.

за участю представників сторін згідно протоколу судового засідання,

розглянувши апеляційну скаргу Головного управління національної поліції у м. Києві

на рішення господарського суду міста Києва від 08.02.2021 р. (повний текст складено 10.02.2021 р.)

у справі № 910/14452/20 (суддя - Бондарчук В.В.)

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Київ Інвест Груп"

до Головного управління національної поліції у м. Києві та Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві

про стягнення 1 000 566,00 грн.,-

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) "Київ Інвест Груп" звернулося до господарського суду міста Києва з позовом до Головного управління національної поліції у м. Києві (далі - ГУНП у м. Києві) та Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві (далі - ГУ ДКС України) про стягнення з Державного бюджету України 1 000 566,00 грн., з яких: 800 566,00 грн. майнової шкоди та 200 000,00 грн. моральної шкоди, завданої ГУНП у м. Києві.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що незаконними діями ГУНП у м. Києві позивачу завдано майнової шкоди внаслідок неповернення вилученого під час проведення обшуку майна після постановлення судом ухвали про скасування арешту, накладеного на майно позивача в рамках кримінального провадження. Крім того, позивач стверджує, що відповідачем-1 завдано маральної шкоди шляхом приниження ділової репутації та поданням неправдивих відомостей про товариство.

Рішенням господарського суду міста Києва від 08.02.2021 р. у справі № 910/14452/20 позов задоволено частково: стягнуто з Державного бюджету України шляхом списання коштів з рахунку Державної казначейської служби України на користь ТОВ "Київ Інвест Груп" 800 566,40 грн. майнової шкоди, завданої ГУНП у м. Києві; у задоволенні решти позовних вимог відмовлено; стягнуто з ГУНП у м. Києві в дохід Державного бюджету України 12 008,49 грн. судового збору.

Мотивуючи рішення, суд першої інстанції встановив, що вартість вилучених у позивача речей підтверджується поданими позивачем договорами на придбання скрапленого вуглеводного газу, а речові права на автомобільний газозаправний пункт модульного типу - договорами про набуття позивачем у повне господарське відання майна, яке становить автомобільний газозаправний пункт модульного типу.

Відповідач-1 не надав підтверджень виконання обов`язку з повернення майна, тож позивачем доведено факт заподіяння відповідачем-1 збитків у розмірі вартості втрачених речей. У задоволенні позову в частині стягнення моральної шкоди судом відмовлено, з підстав недоведеності такої шкоди.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, ГУНП у м. Києві звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просило скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову.

Наводячи підстави скасування оскаржуваного рішення, апелянт зазначав, що позивачем не доведено такого елементу складу правопорушення, як неправомірність поведінки органів досудового розслідування. Крім того, відповідач-1 вважає, що оскільки вилучене під час кримінального провадження майно було передано на відповідальне зберігання, відповідно обов`язок з повернення майна виник у зберігача.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 15.03.2021 р., у складі колегії суддів: Кропивна Л.В. (головуючий), Сулім В.В., Поляк О.І., відкрито апеляційне провадження та призначено справу до розгляду на 14.04.2021 р.

09.04.2021 р. до Північного апеляційного господарського суду від позивача надійшов відзив із запереченнями на апеляційну скаргу.

14.04.2021 р. до Північного апеляційного господарського суду від відповідача-2 надійшов відзив на апеляційну скаргу.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 14.04.2021 р., у складі колегії суддів: Кропивна Л.В. (головуючий), Пономаренко Є.Ю., Поляк О.І., оголошено перерву до 19.05.2021 р.

У судовому засіданні, що відбулось 19.05.2021 р., відповідач-2 вказував на обґрунтованість доводів апеляційної скарги, просив її задовольнити, оскаржуване рішення скасувати та відмовити у задоволенні позову.

Позивач заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив залишити її без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін та скасування.

Відповідач-1 участі у розгляді справи судом апеляційної інстанції не взяв, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання.

Вивчивши матеріали справи, розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази долучені до матеріалів справи, виходячи з вимог чинного законодавства, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 269 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як встановлено судом першої інстанції, та підтверджується матеріалами справи, ухвалами Святошинського районного суду м. Києва від 12.09.2017 р. у справі № 1-кс/759/2345/17, ун. № 759/10470/17, у справі № 1-кс/759/2204/17, ун. № 759/9685/17, у справі № 1-кс/759/2205/17, ун. № 759/9689/17 та у справі № №1-кс/759/2346/17, ун. № 759/10471/17 задоволено клопотання ТОВ "Київ Інвест Груп" про скасування арешту майна, зокрема, скасовано арешт, накладений на майно ТОВ "Київ Інвест Груп" в рамках кримінального провадження внесеного до ЄРДР за 0001971 від 02.03.2015 р., а саме:

- резервуар для зберігання скрапленого газу № 57871, резервуар для зберігання газу № 09874, паливно-роздавальна колонка № 268/15, скраплений вуглеводний газ у кількості 5 300 літрів;

- резервуар для зберігання скрапленого газу № 42201, резервуар для зберігання скрапленого газу № 42198, паливно-роздавальна колонка № 1201004, скраплений вуглекислий газ у кількості 1 280 літрів;

- резервуар для зберігання скрапленого газу № 499, скраплений газ у кількості 6 856 літрів, роздавальна колонка серії № 1205016;

- резервуар для зберігання скрапленого газу № 3327, паливно-роздавальна колонка № 1205014, газ скраплений вуглеводний у кількості 1 602 літри.

29.07.2017 р. Святошинське управління поліції ГУНП у м. Києві листом № 1971/129/54/03-2017 повідомило ТОВ "Укр Опт Постач" про те, що до слідчого відділу Святошинського УП ГУНП у м. Києві № Г-2334 від 24.07.2017 р. надійшла ухвала Святошинського районного суду міста Києва № 1-кс/759/2354/17 від 17.07.2017 р. щодо передачі на відповідальне зберігання ТОВ "Київ Інвест Груп" 38744775 по кримінальному провадженні № 0001971 від 02.03.2015 р. вилученого майна, а саме:

- резервуар для зберігання скрапленого газу № 42201, резервуар для зберігання скрапленого газу № 42198, скраплений газ у кількості 1 280 літрів, роздавальну колонку серії № 1201004 - яке було вилучено по вул. Жмеринській, 2 в м. Києві та передано на відповідальне зберігання згідно договору надання послуг № 17/16031701 та акту № 17/16031701 здачі-прийняття робіт (надання послуг);

- резервуар для зберігання скрапленого газу № 499, скраплений газ у кількості 6 856 літрів, роздавальна колонка серії № 1205016, яке було вилучено по просп. Академіка Корольова, 1 в м. Києві та передано на відповідальне зберігання згідно договору надання послуг № 17/22031701 та акту № 17/22031701 здачі-прийняття робіт (надання послуг);

- резервуар для зберігання скрапленого газу № 57871, резервуар для зберігання скрапленого газу № 09874, скраплений газ у кількості 5 300 літрів, роздавальна колонка серії № 268/15, яке було вилучено по вул. Симиренка, 38 в м. Києві та передано на відповідальне зберігання згідно договору надання послуг № 17/14031702 та акту № 17/14031702 здачі-прийняття робіт (надання послуг);

- резервуар для зберігання скрапленого газу серії № 3327, скраплений газ у кількості 1 602 літри, роздавальна колонка серії № 1205014, яке було вилучено по вул. Командарма Уборевича, 26 в м. Києві та передано на відповідальне зберігання згідно договору надання послуг № 17/10041701 та акту № 17/10041701 здачі-прийняття робіт (надання послуг).

Цим листом до ТОВ "Укр Опт Постач" було скеровано для виконання ухвалу Святошинського районного суду міста Києва № 1-кс/759/2354/17 від 17.07.2017 р.

13.09.2017 р. позивач звернувся до ТОВ "Укр Опт Постач" з вимогою № 161-КІГ про повернення майна, яке зазначено в ухвалі Святошинського районного суду міста Києва від 17.07.2017 р. у справі № 1-кс/759/2354/17.

Позивач стверджує, що його вимога залишена ТОВ "Укр Опт Постач" без відповіді та задоволення.

14.12.2017 р. адвокат Ліжевський В.А. в інтересах ТОВ "Київ Інвест Груп" звернувся до начальника Святошинського управління поліції Національної поліції України в м. Києві Ткаченка В.М. із адвокатським запитом, в якому просив:

- повідомити чи виконано ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 13.11.2017 р. № 1-кс/759/3751/17 (ун. № 759/16979/17), якою зобов`язано уповноважену особу Святошинського управління поліції НПУ у м. Києві внести відомості до ЄРДР по заявах ТОВ "Київ Інвест Груп" від 11.08.2017 р. та від 16.08.2017 р.;

- повідомити чи внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань на підставі заяв ТОВ "Київ Інвест Груп" станом на дату звернення з даним запитом;

- вразі внесення відомостей до ЄРДР на підставі заяв ТОВ "Київ Інвест Груп" повідомити, які слідчі дії здійсненні з моменту внесення відомостей до ЄРДР по дату надання відповіді на цей запит.

Проте, Святошинським управлінням поліції Національної поліції України в м. Києві відповіді на цей запит надано не було.

14.12.2017 р. адвокат Ліжевський В.А. в інтересах ТОВ "Київ Інвест Груп" звернувся до начальника Святошинського управління поліції Національної поліції України в м. Києві Ткаченка В.М. із адвокатським запитом, в якому повідомив, що станом на день звернення із цим запитом, майно, яке підлягає поверненню ТОВ "Київ Інвест Груп" у відповідності до ухвали Святошинського районного суду м. Києва від 17.07.2017 р. у справі № 1-кс/759/2354/17, № 759/10505/17, позивачу не повернуто, у зв`язку з чим подано заяву про вчинення кримінального правопорушення, за результатами поданої заяви відкрито кримінальне провадження за № 0008595 від 27.09.2017 р.

В цьому адвокатському запиті, адвокат просив надати наступну інформацію: які слідчі дії, станом на подання цього запиту, проведені у кримінальному провадженні № 0008595 від 27.09.2017 р.; чи відомо де знаходиться вище перелічене майно; чи допитувалися посадові особи ТОВ "Укр Опт Постач"; повідомити можливість якнайшвидшого повернення вилученого майна власнику.

Проте, за твердженням позивача, відповіді на цей запит Святошинське управління поліції Національної поліції України в м. Києві не надало.

16.06.2020 р. адвокат Братікова О.П., яка діяла в інтересах ТОВ "Київ Інвест Груп" повторно звернулась із адвокатським запитом № 16/06-0/3, в якому просила повернути вилучене майно.

За твердженням позивача, відповіді на цей запит Святошинським управлінням поліції Національної поліції України в м. Києві надано не було, а майно не було повернуто.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини завдавача шкоди, згідно з якою особа, яка завдала шкоду, буде вважатися винною, якщо вона не доведе відсутність своєї вини, зокрема у зв`язку із наявністю вини іншої особи або через дію об`єктивних обставин (аналогічна усталена правова позиція наведена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 08.05.2018 р. № 922/2026/17, від 21.09.2018 р. у справі № 910/19960/15).

Спеціальні підстави відповідальності за шкоду, завдану органом державної влади, зокрема органами дізнання, попереднього (досудового) слідства, прокуратури або суду, визначені статтею 1176 ЦК України. Ці підстави характеризуються особливостями суб`єктного складу заподіювачів шкоди, серед яких законодавець відокремлює посадових чи службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органи досудового розслідування, прокуратури або суду, та особливим способом заподіяння шкоди. Сукупність цих умов і є підставою покладення цивільної відповідальності за завдану шкоду саме на державу.

Шкода, завдана незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується державою лише у випадках вчинення незаконних дій, вичерпний перелік яких охоплюється частиною 1 статті 1176 ЦК України, а саме у випадку незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт.

За відсутності підстав для застосування частини 1 статті 1176 ЦК України, в інших випадках заподіяння шкоди цими органами діють правила частини 6 цієї статті - така шкода відшкодовується на загальних підставах, тобто виходячи із загальних правил про відшкодування шкоди, завданої органом державної влади, їх посадовими та службовими особами (статті 1173, 1174 цього Кодексу).

Шкода, завдана фізичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю посадової особи органу державної влади при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується на підставі статті 1174 ЦК України.

Статті 1173, 1174 ЦК України є спеціальними і передбачають певні особливості, характерні для розгляду справ про деліктну відповідальність органів державної влади та посадових осіб, які відмінні від загальних правил деліктної відповідальності. Так, зокрема, цими правовими нормами передбачено, що для застосування відповідальності посадових осіб та органів державної влади наявність їх вини не є обов`язковою. Втім, цими нормами не заперечується обов`язковість наявності інших елементів складу цивільного правопорушення, які є обов`язковими для доказування у спорах про стягнення збитків.

Таким чином, предметом доказування у даній справі є факти неправомірних дій органів державної влади при здійсненні ними своїх повноважень шляхом вилучення майна, належного позивачеві, виникнення шкоди та причинний зв`язок між неправомірними діями (бездіяльністю) органу державної влади і заподіянням шкоди.

Згідно із частин 1, 2 статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Частиною 2 статті 224 Господарського кодексу України (далі - ГК України) встановлено, що під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

В силу статті 225 ГК України до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Отже, стягнення збитків є видом цивільно-правової відповідальності і для застосування такої міри відповідальності потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: протиправної поведінки; збитків; причинно-наслідкового зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками; вини та встановлення заходів, вжитих стороною для одержання такої вигоди.

Слід довести, що протиправні дії чи бездіяльність заподіювача є причиною, а збитки, які виникли у потерпілої особи - безумовним наслідком такої протиправної поведінки. У випадку заподіяння шкоди органами державної влади, вона відшкодовується незалежно від їх вини.

На підтвердження вартості та того, що вилучене відповідачем-1 майно належить позивачу, останнім до матеріалів справи надано:

- договір № 04/01/2015-01 купівлі-продажу майна від 04.01.201 р., специфікацію № 1 до договору від 04.01.2016 р., акт прийняття-передачі № 1 до договору від 04.01.2016 р., видаткову накладну № 46 від 18.10.2016 р., специфікацію № 1 до договору від 04.01.2016 р., акт прийняття-передачі №1 до договору від 05.04.2017 р., видаткову накладну № 1 від 31.01.2016 р.;

- договір № 01-ДЛ-КІГ-Ж-2 господарського відання від 30.09.2016 р. з урахуванням додатків №№ 1, 2, 3 до договору;

- договір господарського відання № 01-В/У-26 від 23.05.2016 р. з урахуванням додатку № 1 до договору; акт від 23.05.2016 р.;

- договір господарського відання № 01-В/С-38 від 23.05.2016 р. з урахуванням додатку № 1 до цього договору;

- договір № Б-ДЛ/28-11-16-02 купівлі-продажу майна від 28.11.2016 р., специфікацію № 3 до договору від 28.11.2016 р., акт прийняття-передачі № 3 до договору, видаткову накладну № 58 від 09.12.2016 р.;

- договір господарського відання № 01-ДЛ-КІГ-К/1 від 28.11.2016 р. з урахуванням додатків № 1 та 3 до договору;

- договір купівлі-продажу скрапленого газу № С/18-05-16/05 від 18.05.2016 р., видаткова накладна № 643 від 13.03.2017 р., платіжне доручення № 452 від 13.03.2017 р., видаткова накладна № 671 від 16.03.2017 р., платіжне доручення № 465 від 14.03.2017 р., видаткова накладна № 695 від 22.03.2017 р., платіжне доручення № 537 від 21.03.2017 р., видаткова накладна № 870 від 10.04.2017 р., платіжне доручення № 643 від 05.04.2017 р., платіжне доручення № 644 від 05.04.2017 р.

У зв`язку із неповерненням вилученого майна, на переконання позивача, йому завдано 800 566,00 грн. майнової шкоди та 200 000,00 грн. моральної шкоди, у зв`язку з чим до господарського суду подано даний позов.

Місцевий господарський суд, задовольняючи позов, виходив з того, що позивачем доведено розмір збитків, адже збитки обчислені, виходячи із вартості майна на час його набуття позивачем.

Однак, у матеріалах справи відсутні, а позивачем не надані, копії протоколів вилучення майна. Між тим, такий протокол, складений у відповідності з затвердженою спільним наказом № 51/401/649/471/23/125 від 27.08.2010 р. Генеральної прокуратури України, Міністерства Внутрішніх Справ України, Державної Податкової Адміністрації України, Служби Безпеки України, Верховного суду України, Державної Судової Адміністрації України Інструкцією про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства і суду, мав містити перерахунок всіх предметів, які вилучаються, та щодо кожного такого предмета повинні бути вказані точне найменування, кількість, міра, вага, серія і номер, інші відмінні індивідуалізуючі ознаки, а також місце, де відповідний об`єкт був виявлений (п. 5 Інструкції).

При цьому на стадії дізнання або досудового слідства працівник органу дізнання, слідчий, прокурор зобов`язані допитати особу, яка надала названі об`єкти, про час, місце та інші обставини їх відшукання, придбання та зберігання.

Відповідно до пунктів 10, 11 Інструкції протокол складається у двох примірниках, підписується особою, яка проводила вилучення майна, цінностей або документів, а також інших об`єктів, понятими, а також іншими учасниками слідчої дії, у тому числі особою, у якої проводилося вилучення, а в разі її відсутності повнолітнім членом її родини або представником житлово-експлуатаційної організації, сільської (селищної), міської ради, адміністрації відповідного підприємства, установи, організації. Копія протоколу видається на руки особі, у якої проведено вилучення майна, цінностей, документів, а в разі її відсутності - повнолітнім членам її родини або названим вище представникам. Вилучені предмети, документи, цінності, які є речовими доказами, повинні бути оглянуті (у необхідних випадках за участі спеціаліста), детально описані в протоколі огляду. В протоколі відображаються кількісні і якісні характеристики предметів, всі інші індивідуалізуючі ознаки, які дозволяють відрізнити об`єкт від подібних йому, а також ті, які зумовлюють його доказове значення… Після огляду речові докази приєднуються до справи постановою працівника органу дізнання, слідчого, прокурора, ухвалою суду або постановою судді. Копія протоколу видається на руки особі, у якої проведено вилучення майна, цінностей, документів, а в разі її відсутності - повнолітнім членам її родини або названим вище представникам.

Згідно з висновком Великої Палати Верховного Суду щодо застосування норм права, викладеного в постанові від 12.03.2019 р. у справі № 920/715/17, питання наявності між сторонами деліктних зобов`язань та цивільно-правової відповідальності за заподіяну шкоду перебуває у площині цивільних правовідносин потерпілого та держави, що не регулюються нормами КПК України, а господарський суд самостійно встановлює наявність чи відсутність складу цивільного правопорушення, який став підставою для стягнення шкоди, оцінюючи надані сторонами докази.

Відповідно до статті 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ такого ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

За відсутності у матеріалах справи протоколів, які є єдиним документом, що підтверджує таку слідчу дію, як вилучення, облік, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах і у яких мали міститися відомості про вартість та інші індивідуалізуючи ознаки вилучених у позивача речей матеріального світу при тому, що їх вартості та індивідуалізуючих ознак з тексту постанов слідчого судді Святошинського районного суду про скасування арешту встановити неможливо; відсутність у справі доказів про фізичну втрату вилучених речей, розмір матеріальної шкоди, завданої позивачу неповерненням належного йому майна після зняття з нього арешту, не можна визнати доведеним.

Таким чином позивачем не доведено наявності усіх елементів складу цивільного правопорушення для відшкодування шкоди з Державного бюджету України, а тому позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню.

При прийнятті оскаржуваного рішення суд першої інстанції на це належної уваги не звернув, обставини справи повною мірою не встановив, що призвело до хибних і передчасних висновків та прийняття незаконного рішення.

За таких обставин справи колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржене апелянтом рішення господарського суду у даній справі - скасуванню в частині задоволених вимог щодо стягнення з Державного бюджету України 800 566,40 грн. майнової шкоди, з прийняттям нового рішення про відмову у задоволенні позову в цій частині.

В іншій частині судове рішення не оскаржується та підлягає залишенню без змін та скасування.

Відповідно частини 1 статті 277 ГПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції є невідповідність висновків, викладених у рішенні обставинам справи та неправильне застосування норм матеріального права.

Керуючись ст.ст. 129, 236, 269, 270, 275, 277, 281-284 ГПК України суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління національної поліції у м. Києві на рішення господарського суду міста Києва від 08.02.2021 р. у справі № 910/14452/20 задовольнити.

Рішення господарського суду міста Києва від 08.02.2021 р. у справі № 910/14452/20 скасувати в частині задоволених вимог та прийняти у цій частині рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

В решті рішення господарського суду міста Києва від 08.02.2021 р. у справі № 910/14452/20 залишити без змін.

Матеріали справи № 910/14452/20 повернути до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строки, передбачені ГПК України.

Повний текст постанови складено 07.06.2021 р.

Головуючий суддя Л.В. Кропивна

Судді Є.Ю. Пономаренко

О.І. Поляк