ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.06.2021 року м.Дніпро Справа № 908/2934/20

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Коваль Л.А. (доповідач)

суддів Мороза В.Ф., Чередка А.Є.

при секретарі судового засідання Михайловій К.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Атоменергомаш" державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" на рішення Господарського суду Запорізької області від 31.03.2021 (прийняте суддею Корсун В.Л., повне судове рішення складено 13.04.2021) у справі № 908/2934/20

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Крафттехцентр"

до Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Атоменергомаш" державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом"

про стягнення 543 379,90 грн.

ВСТАНОВИВ:

1.Короткий зміст позовних вимог.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Крафттехцентр" звернулось до Господарського суду Запорізької області з позовом до відокремленого підрозділу "Атоменергомаш" державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" про стягнення 543 379,90 грн. за договором поставки від 15.06.20 № 20/05/131, а саме: 540 826,63 грн. основного боргу та 2 553,27 грн. 3 % річних.

2. Короткий зміст оскаржуваного судового рішення у справі та мотиви його прийняття.

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 31.03.2021 у справі № 908/2934/20:

- позов задоволено;

- стягнуто з Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Атоменергомаш" державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Крафттехцентр" 540 826, 63 грн основного боргу, 2 553, 27 грн 3 % річних, 8 150, 70 грн. судового збору та 3 000, 00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Приймаючи оскаржуване рішення місцевий господарський суд виходив з обставин наявності заборгованості відповідача перед позивачем за поставлений товар у сумі 540 826, 63 грн; 3% річних стягнуті на підставі ст. 625 ЦК України.

Заперечення відповідача щодо розрахунків 3 % річних судом не взяті до уваги, оскільки дати прийняття відповідачем товару, відповідно до вимог п. 4.1. договору, зазначені останнім на кожній видатковій накладній та співпадають з періодом розрахунку позивача.

3.Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Державне підприємство "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Атоменергомаш" державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" подало апеляційну скаргу на рішення Господарського суду Запорізької області від 31.03.2021 у справі № 908/2934/20, в якій просить оскаржуване рішення скасувати в частині стягнення 3% річних в сумі 2 553, 27 грн та ухвалити в цій частині нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги щодо стягнення 3% річних частково в сумі 2 468, 01 грн.

4. Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначає, що судом при перевірці розрахунку 3% річних не враховано положення п. 4.1. договору та ті обставини, що строк оплати товару відраховується після проходження вхідного контролю якості за процедурою покупця та не співпадає з датою отримання товару, зазначеною у видаткових накладних. А отже, судом неправильно визначено період за який є правомірним нарахування 3% річних, який за розрахунком відповідача становить 2 468, 01 грн.

5.Узагальнений виклад позиції інших учасників справи.

Позивач своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався. Про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

6.Рух справи в суді апеляційної інстанції.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 24.05.2021 відкрито апеляційне провадження; призначено розгляд апеляційної скарги в судове засідання на 08.06.2021 на 15:30 год.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 03.06.2021 судове засідання у справі, призначене на 08.06.2021 на 15:30 год. постановлено провести в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду із забезпеченням її проведення для представника Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Атоменергомаш" державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" Шестак О.Л. з використанням власних технічних засобів в системі відеоконференцзв`язку "EasyCon".

В судовому засіданні 08.06.2021 оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

7.Встановлені судом обставини справи.

15.06.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Крафттехцентр" (Постачальник) та Державним підприємством "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Атоменергомаш" (Покупець) укладено договір поставки № 20/05/131, за умовами якого (п. 1.1 договору) Постачальник зобов`язується поставити в передбачені даним договором строки Покупцю продукцію, а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити визначену договором продукцію.

Згідно із п. 3.1. договору, загальна сума договору складає 540 826,63 грн., в т. ч. ПДВ 90 137,77 грн.

Пунктом 4.1. договору визначено, що оплата поставленої продукції здійснюється шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Постачальника, зазначений в даному договорі, протягом 60 днів після завершення приймання продукції за якістю, за результатом якого встановлено її належну якість (зокрема, проходження вхідного контролю за прийнятою у Покупця процедурою).

Відповідно до п. 4.3. договору, валюта договору та валюта платежу за договором є національна валюта України гривня.

У відповідності до п. 7.1 договору, у випадку невиконання або неналежного виконання сторонами зобов`язань за цим договором сторони несуть відповідальність згідно діючим законодавством України та цим договором.

Цей договір вважається укладеним з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін та діє до 2 років (п. 10.1. договору).

На виконання умов договору, позивач поставив, а відповідач прийняв товар за видатковими накладними, а саме: № К-185 від 20.07.2020 на суму 217 756, 08 грн, № К-186 від 20.07.2020 на суму 170 583, 48 грн, № К-184 від 20.07.2020 на суму 138 860, 89 грн - дата отримання товару відповідачем 21.07.2020; № К-194 від 04.08.2020 на суму 13 626, 18 грн - дата отримання товару відповідачем 06.08.2020.

ТОВ "Крафттехцентр" направляв відповідачу лист за вих. від 28.10.20 № 2810/3 та претензію/вимогу за вих. від 06.11.20 № 06-11/1 з вимогою про погашення заборгованості по оплаті за поставку товару згідно договору від 15.06.20 № 20/05/131 у розмірі 540 826,63 грн (а.с. 93-95, 140, т. 1).

Відповідач у свою чергу надіслав позивачу лист-відповідь за вих. від 12.11.20 № 6327/14 (а.с. 141, т. 1), в якому зазначив, що: "З метою погашення поточних кредиторських зобов`язань, відповідно до існуючого порядку здійснення платежів у ДП "НАЕК "Енергоатом", з боку ВП АЕМ до Дирекції компанії надано заявки щодо виділення коштів для розрахунків з ТОВ "КРАФТТЕХЦЕНТР" на суму 540 826,63 грн. згідно договору постачання від 15.06.2020 №20/05/131.

У зв`язку з тим, що надходження грошових коштів за відпущену електроенергію є нерегулярними та не в повному обсязі, у ВП "Атоменергомаш" відсутня можливість погашення заборгованості у встановлені договорами строки. Враховуючи недостатній рівень надходжень грошових коштів за електроенергію, за фактом розподілу з боку ДП "НАЕК "Енергоатом" коштів для розрахунків з ТОВ "КРАФТТЕХЦЕНТР", кредиторська заборгованість буде погашена.".

Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 540 826,63 грн. основного боргу та 2 553,27 грн. 3 % річних.

8. Оцінка аргументів учасників справи і висновків суду першої інстанції.

Причиною звернення з апеляційною скаргою стала незгода відповідача з оскаржуваним рішенням суду першої інстанції в частині стягнення 3% річних у повному обсязі.

В іншій частині зазначене судове рішення не оскаржується, а тому згідно з частиною першою статті 269 Господарського процесуального кодексу України в апеляційному порядку не переглядається.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання); у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст.ст. 610, 611 ЦК України).

Місцевим господарським судом правильно встановлено неналежне виконання відповідачем обов`язків за договором в частині своєчасної оплати за отриманий товар. Ці обставини підтверджуються матеріалами справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З позовної заяви вбачається, що позивач просив стягнути 3 % річних у сумі 2 553,27 грн, які нараховані позивачем за кожною накладною окремо:

- за видатковою накладною № К-184 від 20.07.2020 на суму 138 860, 89 грн за період прострочення з 20.09.2020 по 16.11.2020 у сумі 660, 16 грн;

- за видатковою накладною № К-185 від 20.07.2020 на суму 217 756, 08 грн за період прострочення з 20.09.2020 по 16.11.2020 у сумі 1 035, 23 грн;

- за видатковою накладною № К-186 від 20.07.2020 на суму 170 583, 48 грн за період прострочення з 20.09.2020 по 16.11.2020 у сумі 810, 97 грн;

- за видатковою накладною № К-194 від 04.08.2020 на суму 13 626, 18 грн за період прострочення з 06.10.2020 по 16.11.2020 у сумі 46, 91 грн.

Початок періоду прострочення визначався позивачем виходячи з дат отримання товару зазначених відповідачем у накладних.

Розрахунок здійснений позивачем є арифметично вірним.

Відповідач зазначає, що позивач та суд першої інстанції визначили невірний початок періоду прострочення оплати поставленого товару, оскільки відповідно до п. 4.1. договору оплата товару здійснюється після приймання відповідачем товару за якістю, зокрема, проходження вхідного контролю за прийнятою у покупця процедурою. За доводами відповідача вхідний контроль за видатковими накладними від 20.07.2020 завершено 23.07.2020, а за видатковою накладною від 04.08.2020 завершено 11.08.2020. Отже, саме з вказаних дат завершення вхідного контролю і слід відраховувати строк оплати товару.

При цьому, в підтвердження обставин здійснення такого вхідного контролю та його завершення у наведені дати відповідач посилається на записи в "Ярликах на придатну продукцію".

Дослідивши матеріали справи колегією судів не встановлено наявності вказаних доказів - "Ярликів на придатну продукцію", як і інших доказів які б підтверджували здійснення вхідного контролю спірного товару та його завершення у наведені відповідачем дати, так само відповідачем не надано і внутрішніх документів (положень, порядку тощо), які б встановлювали процедуру проведення відповідачем такого контролю.

Враховуючи відсутність наведених доказів на підтвердження доводів відповідача, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про підставність відрахування строку оплати товару з дат зазначених відповідачем у спірних накладних.

Інших доводів щодо необґрунтованості стягнення 3% річних у сумі 2 553,27 грн відповідач не наводить.

Згідно з частиною першою статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до частини першої статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (частина перша статті 77 ГПК України).

17.10.2019 набув чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні", яким було, зокрема внесено зміни до ГПК України та змінено назву статті 79 ГПК України з "Достатність доказів" на нову - "Вірогідність доказів" та викладено її у новій редакції, фактично впровадивши в господарський процес стандарт доказування "вірогідності доказів".

Стандарт доказування "вірогідності доказів", на відміну від "достатності доказів", підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач. Тобто, з введенням в дію нового стандарту доказування необхідним є не надати достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надати їх саме ту кількість, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу.

Відповідно до статті 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються скоріше були (мали місце), аніж не були.

Враховуючи зазначене, колегія суддів апеляційного господарського суду доходить висновку, що оскаржуване рішення в частині стягнення 3% річних ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають суттєве значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права України, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновку суду та не можуть бути підставою для його скасування або зміни у цій частині.

9. Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до частини 1 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (частина 4 статті 269 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до статті 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За встановлених вище обставин справи апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення місцевого господарського суду зміні або скасуванню.

10. Судові витрати.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на апелянта.

Керуючись статтями 129, 269, 275, 276, 277, 281-283 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Атоменергомаш" державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" на рішення Господарського суду Запорізької області від 31.03.2021 у справі № 908/2934/20 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Запорізької області від 31.03.2021 у справі № 908/2934/20 залишити без змін.

Витрати з оплати судового збору за подання апеляційної скарги віднести на апелянта.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 10.06.2021

Головуючий суддя Л.А. Коваль

Суддя В.Ф. Мороз

Суддя А.Є. Чередко