ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"11" червня 2021 р. справа № 925/1441/20

м. Черкаси

Господарський суд Черкаської області в складі судді Дорошенка М.В., розглянувши заяву товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕП Транско" про забезпечення позову у справі №925/1441/20 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕП Транско" до приватного підприємства "МАН Зернотранс" про стягнення 855364,64 грн.,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2020 року товариство з обмеженою відповідальністю "ТЕП Транско" звернулося до Господарського суду Черкаської області з позовом до приватного підприємства "МАН Зернотранс" про стягнення з відповідача 855364,64 грн., а саме: 771642,84 грн. основної заборгованості, 49586,39 грн. пені, 22944,31 грн. 3% річних та 11191,10 грн. інфляційних втрат, у зв`язку з невиконанням відповідачем зобов`язань за укладеним між сторонами договором на перевезення вантажу автомобільним транспортом від 10 липня 2019 року №10/07.

Автоматизована система документообігу Господарського суду Черкаської області для розгляду справи за вказаним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕП Транско" визначила суддю Васяновича А.В.

Ухвалою від 11.11.2020 Господарський суд Черкаської області в складі судді Васяновича А.В. прийняв позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕП Транско" до розгляду та відкрив провадження у справі №925/1441/20.

08 грудня 2020 року до Господарського суду Черкаської області надійшла заява товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕП Транско" про забезпечення позову у справі №925/1441/20 шляхом накладення арешту на грошові кошти, що належать приватному підприємству "МАН Зернотранс" і знаходяться на його рахунках, відкритих у банківських установах.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову позивач зазначив, що існує реальна загроза невиконання в майбутньому судового рішення у даній справі та передумови спричинення значної шкоди позивачеві, внаслідок відсутності у відповідача грошових коштів для виконання зобов`язання за рішенням суду, а тому слід вжити заходи забезпечення позову. Позивач також вказав, що у відповідача відсутні кошти на рахунках у достатньому розмірі не лише для виконання судового рішення у справі №925/1441/20, а навіть для сплати судового збору за подання апеляційної скарги у іншій справі №925/280/20, про що сам відповідач зазначив в апеляційній скарзі.

Ухвалою від 09.12.2020 Господарський суд Черкаської області у складі судді Васяновича А.В. у справі №925/1441/20 задовольнив заяву товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕП Транско" про забезпечення позову і наклав арешт на грошові кошти в розмірі 855364,64 грн. (вісімсот п`ятдесят п`ять тисяч триста шістдесят чотири гривні 64 коп.), що належать приватному підприємству "МАН Зернотранс" (ідентифікаційний код 34404272) і знаходяться на його рахунках відкритих в НОМЕР_1 Черкаське ГРУ АТ КБ "ПрватБанк", НОМЕР_2 ПАТ АБ "Укргазбанк" та НОМЕР_3 АТ "Райффайзен Банк Аваль" у м. Києві.

Північний апеляційний господарський суд постановою від 19.01.2021 залишив без змін ухвалу Господарського суду Черкаської області від 09.12.2020 у справі №925/1441/20.

При цьому Північний апеляційний господарський суд під час апеляційного перегляду ухвали Господарського суду Черкаської області від 09.12.2020 врахував додаткові докази, надані позивачем у справі №925/1441/20 на підтвердження здійснення відповідачем продажу автомобільної техніки: зерновоза - напівпричіпу Reisch RHKS-35 2011; зерновозу напівпричіпу Schmitz Cagobull 2017; сідлового тягача - Е Scania G 2017; сідлового тягача - Е Renault Magnum 2004.

Верховний Суд у складі колегії Касаційного господарського суду постановою від 25.05.2021 скасував постановлені у справі №925/1441/20 ухвалу Господарського суду Черкаської області від 09.12.2020 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 19.01.2021 і направив справу №925/1441/20 до Господарського суду Черкаської області на новий розгляд заяви товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕП Транско" про забезпечення позову.

Автоматизована система документообігу Господарського суду Черкаської області для нового розгляду заяви товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕП Транско" про забезпечення позову у справі №925/1441/20 визначила суддю Дорошенка М.В.

За таких обставин справа №925/1441/20 в частині розгляду заяви товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕП Транско" про забезпечення позову підлягає прийняттю суддею Дорошенком М.В. до свого провадження.

Розглянувши заяву товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕП Транско" про забезпечення позову у справі №925/1441/20 Господарський суд Черкаської області у складі судді Дорошенка М.В. зауважує таке.

Статтею 136 Господарського процесуального кодексу України встановлено:

1. Господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

2. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до пунктів 1, 2, 4 частини першої статті 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб, забороною відповідачу вчиняти певні дії, забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання.

Забезпечення позову за правовою природою є засобом запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, метою якого є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Близькі за змістом висновки щодо застосування статей 136, 137 ГПК України викладені у постановах Верховного Суду від 10.04.2018 у справі № 910/19256/16, від 14.05.2018 у справі № 910/20479/17, від 14.06.2018 у справі № 916/10/18, від 23.06.2018 у справі № 916/2026/17, від 16.08.2018 у справі № 910/5916/18, від 11.09.2018 у справі № 922/1605/18, від 14.01.2019 у справі № 909/526/18, від 21.01.2019 у справі № 916/1278/18, від 25.01.2019 у справі № 925/288/17, від 26.09.2019 у справі № 904/1417/19.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд оцінює обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається.

Заходи забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду.

Отже, з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 73 ГПК України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову та їх оцінка судами з належним відображенням у судових рішеннях висновків здійсненої оцінки.

Згідно з пунктом 3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 №16 достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо).

Таким чином, обраний заявником захід забезпечення позову має забезпечити можливість виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він має намір звернутися до суду.

Отож у кожному конкретному випадку розглядаючи заяву про забезпечення позову суду належить встановити наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів наявні підстави вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову. При цьому обов`язок доказування наявності таких обставин покладається на заявника. Близьких за змістом висновків дійшов Верховний Суд, зокрема, у постановах від 21.01.2019 у справі № 902/48318, від 28.08.2019 у справі № 910/4491/19, від 12.05.2020 у справі № 910/14149/19, від 13.01.2020 у справі №922/2163/17.

Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Аналогічної позиція Верховного Суду викладена у постанові від 13.01.2020 у справі №922/2163/17.

Згідно з ч. 4 ст. 236 ГПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обранням належного заходу забезпечення позову дотримується принцип співвіднесення виду заходу забезпечення позову із вимогами позивача, чим врешті досягаються: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову та, як наслідок, ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи.

Предметом позову у справі №925/1441/20 є вимога про стягнення з відповідача на користь позивача грошових коштів в сумі 855 364,64 грн. у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за укладеним між сторонами договором на перевезення вантажу автомобільним транспортом від 10.07.2019 №10/07.

Наразі доводи позивача щодо наявності підстав для забезпечення позову ґрунтуються на посиланнях відповідача в апеляційній скарзі у справі №925/280/20 на відсутність у нього "вільних" коштів на рахунку для сплати судового збору за подання апеляційної скарги та на розміщенні на сайті https://auto.ria.com/uk/ в мережі Інтернет оголошень про продаж автомобільної техніки відповідача: зерновоза - напівпричіпу Reisch RHKS-35 2011; зерновозу напівпричіпу Schmitz Cagobull 2017; сідлового тягача - Е Scania G 2017; сідлового тягача - Е Renault Magnum 2004.

Оцінивши доводи позивача, приведені ним в обґрунтування заяви про забезпечення позову, господарський суд дійшов висновку, що зазначення відповідачем в апеляційній скарзі у справі №925/280/20 на відсутність у нього "вільних" коштів на рахунку для сплати судового збору за подання апеляційної а також розміщення на сайті https://auto.ria.com/uk/ в мережі Інтернет оголошень про продаж автомобільної техніки відповідача: зерновоза - напівпричіпу Reisch RHKS-35 2011; зерновозу напівпричіпу Schmitz Cagobull 2017; сідлового тягача - Е Scania G 2017; сідлового тягача - Е Renault Magnum 2004 не може беззаперечно свідчити про вчинення відповідачем дій спрямованих на ухилення від виконання судового рішення у разі задоволення позовних вимог у справі №925/1441/20, оскільки продаж відповідачем автомобільної техніки передбачає одержання ним коштів, які необхідні, в тому числі і для виконання судового рішення у разі задоволення позовних вимог у справі №925/1441/20. З огляду на предмет позову і запропонований позивачем захід забезпечення позову про необхідність вжиття у даному випадку такого заходу забезпечення позову як накладення арешту на грошові кошти відповідача на його рахунках в установах банків може свідчити вчинення відповідачем дій спрямованих на зменшення його грошових коштів, витрачання їх не для здійснення розрахунків з позивачем. Однак доказів цього позивач господарському суду не надав.

За таких обставин заява позивача про забезпечення позову у справі №925/1441/20 є недостатньо обґрунтованою для її задоволення.

Керуючись статтями 136, 137, 140, 234 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд Черкаської області у складі судді Дорошенка М.В.

УХВАЛИВ:

Прийняти справу №925/1441/20 в частині розгляду заяви товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕП Транско" про забезпечення позову до свого провадження.

Відмовити у задоволенні заяви товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕП Транско" про забезпечення позову у справі №925/1441/20.

Передати справу №925/1441/20 судді Васяновичу А.В. для продовження її розгляду.

Ця ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею і протягом десяти днів може бути оскаржена в апеляційному порядку до Північного апеляційного господарського суду.

Суддя М.В. Дорошенко