ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" червня 2021 р. Справа № 910/18515/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Попікової О.В.

суддів: Корсака В.А.

Євсікова О.О.

розглянувши матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Фабрика агрохімікатів"

на рішення Господарського суду міста Києва від 25.02.2021

у справі №910/18515/20 (суддя Зеленіна Н.І.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фабрика агрохімікатів"

до Акціонерного товариства "Українська залізниця"

про стягнення 26154,86 грн.

без виклику представників сторін

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст і підстави позовних вимог.

У листопаді 2020 Товариство з обмеженою відповідальністю "Фабрика агрохімікатів" (далі - ТОВ «Фабрика агрохімікатів») звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою про відшкодування збитків за договором перевезення, у якій просить стягнути з Акціонерного товариства "Українська залізниця" (далі - АТ «Українська залізниця») кошти в рахунок відшкодування збитків у розмірі 26 154,86 грн.

В обґрунтування заявлених вимог ТОВ «Фабрика агрохімікатів» вказує про неналежне виконання АТ «Українська залізниця» зобов`язань за договором перевезення, який оформлено у формі залізничної накладної №42487967 від 26.10.2020, а саме незабезпечення схоронності вантажу.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 25.02.2021 у задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.

Рішення місцевого господарського суду мотивовано тим, що вантажоодержувачем не дотримано порядку оскарження відмови начальника станції у складанні комерційного акту щодо нестачі вантажу при перевезенні за залізничною накладною, не дотримано порядку оскарження комерційного акту, надані позивачем документи не відповідають вимогам діючого законодавства, що регулює підстави для майнової відповідальності залізниці, також не доведено позивачем підстав для покладення на відповідача відповідальності за нестачу вантажу за вказаним перевезенням.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів.

Не погодившись із зазначеним рішенням, ТОВ «Фабрика агрохімікатів» звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 25.02.2021 та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги ТОВ «Фабрика агрохімікатів» повністю.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги ТОВ «Фабрика агрохімікатів» посилається на порушення господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, зокрема невідповідність висновків, викладених у рішенні суду, встановленим обставинам справи, неправильної оцінки доказів у справі, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, не з`ясування обставин, що мають значення для справи.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.03.2021 сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Попікова О.В., судді: Корсак В.А., Євсіков О.О.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 22.03.2021 апеляційну скаргу ТОВ "Фабрика агрохімікатів" на рішення Господарського суду міста Києва від 25.02.2021 у справі №910/18515/20 залишено без руху; запропоновано ТОВ "Фабрика агрохімікатів" протягом десяти днів з дня вручення даної ухвали усунути недоліки, а саме, надати до Північного апеляційного господарського суду докази доплати судового збору у розмірі 883,00 грн.

30.03.2021 від ТОВ "Фабрика агрохімікатів", на виконання ухвали Північного апеляційного господарського суду від 22.03.2021, надійшла заява про усунення недоліків апеляційної скарги з платіжним дорученням від 25.03.2021 №2243 про доплату судового збору у розмірі 883,00 грн.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 05.04.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ "Фабрика агрохімікатів" на рішення Господарського суду міста Києва від 25.02.2021 у справі №910/18515/20. Розгляд апеляційної скарги вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження та без повідомлення учасників справи (без проведення судового засідання).

Позиції учасників справи.

АТ «Українська залізниця» надало відзив на апеляційну скаргу, у якому проти поданої апеляційної скарги заперечує, просить залишити її без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін, як законне та обґрунтоване.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції, перевірені судом апеляційної інстанції та додатково встановлені апеляційним господарським судом.

АТ "Українська залізниця" здійснено перевезення вантажу зі станції "Одеса-Порт" до станції призначення "Черкаси".

26.10.2020 згідно з залізничною накладною №42487967, АТ "Акціонерна залізниця" прийняло від ТОВ "Фабрика агрохімікатів" до перевезення контейнери №CBHU4094150, №MAGU2129516, №FCIU4956041.

Вантажовідправник вантажу - ТОВ «Фабрика агрохімікатів».

Вантажоодержувачем вантажу - ТОВ «Фабрика агрохімікатів».

Вантаж: речовина рідка ядовита; загальна маса вантажу 58 560 кг, маса брутто 65 160 кг.

Спосіб визначення маси - коносамент.

Залізнична накладна №42487967 свідчить, що завантаження двох вагонів, а саме: №94748175 та №94830775, проводилося засобами і силами відправника вантажу (ТОВ «Фабрика агрохімікатів»), яким самостійно визначено масу вантажу перед відправленням вагонів, без участі представника залізниці.

Зокрема, згідно з п. 20 накладної вантаж розміщено й закріплено згідно з п.2.2 гл. 9 додатка 3 до СМГС; відповідальний за розміщення та кріплення вантажу ОСОБА_1 ; згідно з 28 накладної вантаж завантажено у вагон (контейнер) вантажовідправником.

Правильність внесених відомостей підтверджено ОСОБА_1 - провідний брокер (п. 30 накладної).

05.11.2020 під час приймання вагонів та візуальному огляді вантажу на станції призначення представниками вантажоодержувача (ТОВ "Фабрика агрохімікатів") було виявлено пошкодження контейнеру №CBHU4094150 та його вмісту.

ТОВ «Фабрика агрохімікатів» листом №775 від 05.11.2020 «щодо пошкодження вантажу» звернулось до начальника залізничної станції Черкаси Романько В.Г. та повідомило, що при візуальному огляді вантажу на станції призначення ним було виявлено пошкодження контейнерів, та просило надати примірник комерційного акта з приводу пошкодження вантажу, належного ТОВ «Фабрика агрохімікатів», прийнятого залізницею до перевезення згідно накладної №42487967 від 26.10.2020 та вжити заходи, передбачені статтями 52, 53 Статуту, а саме: перевірити вантаж у пошкоджених місцях за фактурами і рахунками з розкриттям пошкоджених місць; визначити обсяг фактичної недостачі, міру псування або пошкодження вантажу; запросити експертів для здійснення експертизи вантажу. До проведення вищезгаданих дій залучити представників митних та правоохоронних органів.

06.11.2020 вказаний лист було отримано Романько В.Г.

06.11.2020 ТОВ «Фабрика агрохімікатів» направило на адресу начальника Шевченківської дирекції залізничних перевезень скаргу №779 на відмову у складанні акту про технічний стан контейнера та комерційного акту.

Комерційний акт №424206/44 складений 06.11.2020 на додаток до акта ст. Одеса-Сортувальна Од від 01.11.2020 свідчить, що двері контейнера CBHU4094150 привідкриті, проглядається ємність. На праві двері штанга запірного пристрою не заведена в пазли. Двері укручені між собою проволкою в трьох місцях. В дверях нижньої частини мається щілина висотою 1000мм, шириною 90мм.

У розділі Г «Опис пошкодження» акту вказано: одна ємність, яка розташована біля дверей контейнера, деформована, в нижній частині ввігнута довжиною до 220 мм, на висоті 150 мм від дна ємності знаходиться отвір у формі квадрата розміром 18x18 мм. На підлозі біля контейнеру в місці розташування ємності, по контуру, у дна ємності та поряд, під іншими ємностями, виявлено плями від продукту, який витікав. На ємності бірка на якій сказано: нетто - 225 кг, брутто 244 кг.

Згідно з Розділом Д «Опис виявленого із зазначенням кількості недостачі або надлишку» акту, На підставі акта загальної форми ГУ-23 №126 від 01.11.2020 ст. Одеса-Сортувальна Од. зал., проводилася комісійна видача вантажу з контейнера СВНІМ094150Р у присутності ДСзМ Гнучої Л.І. , прийомоздавальників вантажу та багажу ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , представника вантажоодержувача брокера Мінько І.А., було виявлено, що вантаж у контейнері СВНН4094150Р розміщено і закріплено в порушення Правил перевезень вантажів залізничним транспортом України ч. 1 р. 23 п. 10, а саме вантаж не закріплено упорними брусками, щитами (у дверному отворі контейнера), розпірними рамками із дощок розмірами не менше ніж 20x100мм, внаслідок чого відсутній вільний простір між вантажем та дверима. Вантажовідправником вантаж було закріплено у контейнері лише одним дерев`яним виробом з клеєної фанери, що призвело до зміщення ємностей до дверей контейнера та пошкодження ємності під час руху. Контейнер №CBHU4094150 згідно акта ф. ГУ-106 №1 від 06.11.2020 технічно справний. При комісійній перевірці вантажоодержувачу було видано 79 справних ємностей без пошкоджень та перевірки маси вантажу. Одна ємність, яка розташовано біля дверей контейнера, деформована, в нижній частині ввігнута довжиною до 220 мм, на висоті 150 м від дна ємності знаходиться отвір у формі квадрата розміром 18x18 мм. На підлозі біля контейнеру в місці розташування ємності, по контуру дна ємності та поряд, під іншими ємностями, виявлено плями від продукту, який витікав. На ємності бірка на якій сказано: брутто 244 кг, нетто - 225 кг. Комісійне зважування пошкодженої ємності відбулося 06.11.2020 на електронних вагах власності ТОВ "Фабрика Агрохімікатів", фактично виявилося вага брутто 27 кг, вага тари - 19 кг, залишок вантажу 8 кг, що складає різницю ваги в сторону зменшення - 217 кг.

Згідно з актом №1 про технічний стан вагона (контейнера) від 06.11.2020 вагон технічно справний; висновок про можливість втрати ваги, псування вантажу внаслідок указаної вище несправності: в контейнері CBHU4094150 двері деформовано внаслідок навалу вантажу на двері.

Акт загальної форми Б1594 від 08.11.2020 свідчить, що складено комерційний акт №424206/44 від 06.11.2020 представник вантажоотримувача ТОВ «Фабрика агрохімікатів» брокер Мінько І.А. від підпису та забирання комерційного акта №424206/44 відмовився.

Також у матеріалах справи наявна пам`ятка №1123 про подавання вагонів, в якій зазначено час передачі вагонів - 05.11.2020 о 00:55 год, підписана представником вантажоодержувача без зауважень, що свідчить про фактичне прийняття одержувачем вагону.

Листом (вих. №03-41/583) від 20.11.2020 (за підписом начальника Шевченківської дирекції залізничних перевезень Малинки М.І.) АТ «Українська залізниця» на лист №776 від 05.11.2020 та скаргу №779 від 06.11.2020 повідомило ТОВ «Фабрика агрохімікатів», що на станцію Черкаси Одеської залізниці 04.11.2020 поїздом №3520 о 20 год. 50 хв. зі станції Одеса-Порт Од. залізниці прибув контейнер №94830775 по відправці Одеса-Порт (ЕКСП) - Черкаси №42487967 з вантажем хімікати. По прибуттю контейнер прибув із актом загальної форми ГУ-23 №126 від 01.11.2020 станції Одеса-Сортувальна Од.зал. про що зазначено: на контейнері CBHU4094150 по документу числиться пломба болт 134843, фактично пломба болт СМ 134843. Двері контейнера частково відкриті, проглядається бочка. На правій двері штанги запірних пристроїв не заведені в пази. В дверях нижньої частини мається щілина висотою 1000мм, шириною 90мм. Згідно статей 52, 53 Статуту України затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 06.04.1998 №457 проведена комісійна видача по станції Черкаси, виявлено відправником вантаж було закріплено у контейнері лише одним дерев`яним виробом з клеєної фанери, що призвело до зміщення ємностей до дверей контейнера та пошкодження ємності під час руху про що було складено комерційний акт №424206/44 від 06.11.2020 та акт про технічний стан контейнера №1 від 06.11.2020.

Посилаючись на статтю 54 Статуту та п. 10 Р. 23 Правил перевезення вантажів в універсальних контейнерах, АТ «Українська залізниця» вказало, що всі питання щодо нестачі вантажу хімікати в контейнері №94830775 ТОВ «Фабрика агрохімікатів» необхідно вирішувати безпосередньо з вантажовідправником без участі залізниці.

Актом експертизи №В-782 від 09.11.2020 (дата надходження заявки - 05.06.2020), проведеної Черкаською торгово-промисловою палатою, у п.п. 13.1, 13.2 встановлено, що експертом було виявлено, що контейнер №СВНU4094150, який було встановлено на платформі №94830775, має механічні пошкодження, які характерні для насильницького втручання в конструктивні елементи дверей (віджимання правих дверей спеціальними пристосуванням до утворення щілини між правими і лівими дверима по всій довжині шириною від 12 см. у верхній частині до 22 см. у середній та 28 см. у нижній частині). Штанги запірних механізмів деформовані, ручки погнуті. Двері закриті нещільно, в трьох місцях з`єднані між собою дротом діаметром 5 мм. По центру дверей, поверх дроту, двері опломбовані круглою свинцевою пломбою з відбитками: «ОДЕСС - СОРТИРОВ. Од. ж.д.» - « 494 И №30». Крім цього, контейнер по всій поверхні бокових та задньої стінки має подряпини, вм`ятини та корозійне пошкодження з відшаруванням захисного покриття.

Всі контейнери заповнені до повної місткості, бочки розміщені в два яруси, чотири бочки по ширині контейнера і 10 бочок по висоті, всього 80 бочок в контейнері. У дверному отворі контейнерів бочки були розкріплені від зсуву на двері за допомогою дерев`яної дошки і мотузок. В контейнерах №MAGU2129516 та №FCTU4956041 дошка з незначними тріщинами, в контейнері №CBHU4094150 дошка розламана в декількох місцях і не виконувала свої функції.

В результаті зовнішнього огляду вантажу було виявлено 1 пошкоджену бочку з речовиною "Пропізохлор 90%". Пошкоджена бочка знаходилась в нижньому ярусі біля дверей, друга від бокової стінки в контейнері №CBHU4094150. Бочка деформована - в нижній частині вм`ятина довжиною до 220мм шириною до 300мм та має пошкодження у вигляді отвору на висоті близько 15 см від дна бочки, отвір у формі квадрата розміром 18x18мм, краї отвору увігнуті всередину бочки, що свідчить про те що воно утворено (пробито) зовні. На полу контейнера в місці розташування бочки, по контуру дна бочки та поряд, під іншими бочками, виявлено плями від продукту, який витікав.

Також в результаті проведення експертизи встановлено обсяг недостачі продукції - 217 кг, та визначено розмір матеріальних збитків через її втрату з пошкодженого транспортного місця, які складаються з вартості втраченого продукту "Пропізохлор 90% Технічний", а саме - 703,08 доларів США.

Вказаний акт експертизи не містить підпису представника Залізниці; згідно з п. 3 акту, експертиза проведена за участю представників ТОВ «Фабрика агрохімікатів»: юрист - Ведмідь П.В., брокер - Мінько І.А.; згідно з п. 13 акту, огляд контейнерів на платформі, перевірка якості пакування, визначення кількості місць у контейнерах, наявності пошкоджених транспортних місць з товаром за зовнішнім виглядом, вивчення кількості продукції у пошкодженому місці з фото- та відео- фіксацією, провадилась 06.11.2020 в присутності представників: вантажоодержувача, заступника начальника ст. Черкаси Одеської залізниці - Гнуча Л.І., Головного державного інспектора відділу митного оформлення № 1 Митного поста Черкаси центральний Київської митниці держмитслужби - Петрук Л.В., лейтенанта поліції, інспектора Департаменту патрульної поліції - Хижняк О.В.

Предметом спору у цій справі є обґрунтованість вимог позивача про стягнення збитків у розмірі вартості недостачі вантажу, завданих залізницею як перевізником, який не забезпечив збереження вантажу при перевезенні. Позовні вимоги заявлені вантажовідправником до перевізника.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови.

Частиною 1 статті 11 ЦК України встановлено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

За змістом статей 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків.

Статтею 224 ГК України передбачено, що учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено.

Відповідно до частини 1 статті 623 ЦК України боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.

Відшкодування збитків є одним із видів господарсько-правової або цивільно-правової відповідальності і для застосування такої міри відповідальності необхідна наявність всіх елементів складу правопорушення, а саме: протиправної поведінки; шкідливого результату такої поведінки - збитків; причинного зв`язку між протиправною поведінкою та збитками; вини особи, яка заподіяла шкоду. У разі відсутності, хоча б одного з елементів відповідальність у вигляді відшкодування збитків не наступає.

Згідно зі статтею 908 ЦК України перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення. Загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Відповідно до статті 909 ЦК України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами). Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору перевезення вантажу.

Аналогічні положення містяться у статті 307 ГК України.

Статтею 5 Статуту залізниць України визначено, що нормативні документи, що визначають порядок і умови перевезень, користування засобами залізничного транспорту, безпеки руху, охорони праці, громадського порядку, перетину залізничних колій іншими видами транспорту і комунікаціями, пожежної безпеки, санітарні норми та правила на залізничному транспорті, є обов`язковими для всіх юридичних і фізичних осіб на території України.

Накладна - це основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил перевезення вантажів, і наданий залізниці відправником разом з вантажем (стаття 6 Статуту).

Частиною 1 статті 12 та частиною 4 статті 22 Закону України «Про залізничний транспорт» встановлено, що підприємства залізничного транспорту загального користування забезпечують збереження вантажів, багажу та вантажобагажу на шляху слідування та на залізничних станціях згідно з чинним законодавством України. Перевізники зобов`язані забезпечувати своєчасне якісне перевезення вантажів, схоронність вантажів, що перевозяться.

У відповідності з частиною 1 статті 23 Закону України «Про залізничний транспорт» перевізники несуть відповідальність за зберігання вантажу, багажу, вантажобагажу з моменту його прийняття і до видачі одержувачу, а також за дотримання терміну їх доставки в межах, визначених Статутом залізниць України.

Відповідальність перевізника за збереження вантажу виникає з моменту прийняття вантажу до перевезення (частина 2 статті 308 ГК України ).

Згідно з частиною 1 статті 918 ЦК України завантаження вантажу здійснюється відправником у порядку, встановленому договором, із додержанням правил, встановлених транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Частиною 3 статті 32 Статуту залізниць України визначено, що відправник зобов`язаний підготувати вантаж з урахуванням його схоронності під час транспортування і здійснювати навантаження з виконанням Технічних умов.

Згідно з п. 10 Правил перевезення вантажів в універсальних контейнерах (ст. 7, 38, 54, 119 Статуту) вантаж у контейнері розміщується відправником так, щоб унеможливити переміщення його всередині контейнера при перевезенні, а навантаження на підлогу та тиск на стіни контейнера були рівномірними. Двері контейнера повинні вільно закриватися і відкриватися, для чого при розміщенні вантажу потрібно залишати вільний простір від 3 до 5 см між вантажем та дверима. Вантаж у контейнері закріплюється упорними брусками, щитами (у дверному отворі контейнера), розпорними рамками із дощок розмірами не менше ніж 20х100 мм. Завантаження контейнера допускається не вище його вантажопідйомності, яка визначається як різниця між масою брутто контейнера та масою його тари, зазначеними на трафареті. Залізниця звільняється від відповідальності за всі наслідки, що сталися з вантажем, внаслідок того, що відправник не закріпив його у контейнері або закріпив неналежним чином.

Відповідно до п. 4 Правил користування вагонами та контейнерами час передання вагонів залізницею вантажовласнику, а також вантажовласником залізниці зазначається у Пам`ятці про подавання/забирання вагонів, яка оформляється після закінчення приймально-здавальних операцій.

Частиною 1 статті 110 Статуту залізниць України встановлено, що залізниця несе відповідальність за збереження вантажу від часу його прийняття для перевезення і до моменту видачі одержувачу або передачі згідно з Правилами іншому підприємству.

Згідно з п. е частини 1 статті 111 Статуту залізниця звільняється від відповідальності за втрату, недостачу, псування або пошкодження вантажу у разі коли втрата, псування або пошкодження вантажу відбулися внаслідок: 1) таких недоліків тари, упаковки, які неможливо було виявити під час приймання вантажу до перевезення; 2) завантаження вантажу відправником у непідготовлений, неочищений або несправний вагон (контейнер), який перед тим був вивантажений цим же відправником (здвоєна операція); 3) здачі вантажу до перевезення без зазначення в накладній особливих його властивостей, що потребують особливих умов або запобіжних засобів для забезпечення його збереження під час перевезення; 4) стихійного лиха та інших обставин, які залізниця не могла передбачити і усунення яких від неї не залежало.

Відповідно до статті 113 Статуту за незбереження (втрату, нестачу, псування і пошкодження) прийнятого до перевезення вантажу, багажу, вантажобагажу залізниці несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача, псування, пошкодження виникли з не залежних від них причин.

Вказані норми передбачають презумпцію вини перевізника у разі втрати, нестачі, псування й ушкодження вантажу, прийнятого до перевезення, якщо він не доведе, що це сталося не з його вини. Обов`язок доведення своєї невинуватості лежить на перевізникові. Перевізник несе відповідальність щодо забезпечення схоронності вантажу чи багажу в період здійснення перевезення. Крім того, він також зобов`язаний доставити вантаж чи багаж у пункт призначення і видати його уповноваженій особі. Невиконання цього обов`язку тягне відповідальність перевізника, який звільняється від відповідальності тільки у випадках, коли незбереження вантажу стало наслідком обставин, що характеризуються одночасно двома ознаками: усунення цих обставин не залежало від перевізника; перевізник не міг запобігти цим обставинам.

За змістом статті 130 Статуту залізниць України при поданні претензії та позову до залізниці у разі недостачі вантажу одержувач має пред`явити накладну, комерційний акт і документ, що засвідчує кількість і вартість відправленого вантажу. Якщо у складанні комерційного акта відмовлено, замість нього подається документ, що підтверджує скаргу про цю відмову.

Відповідно до статті 129 Статуту залізниць України обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць.

Комерційний акт складається для засвідчення таких обставин: а) невідповідності найменування, маси і кількості місць вантажу, багажу чи вантажобагажу натурою з даними, зазначеними у транспортних документах; б) у разі виявлення вантажу, багажу чи вантажобагажу без документів або документів без вантажу, багажу чи вантажобагажу; в) псування, пошкодження вантажу, багажу і вантажобагажу; г) повернення залізниці вкраденого вантажу, багажу або вантажобагажу.

Залізниця зобов`язана скласти комерційний акт, якщо вона сама виявила зазначені вище обставини або якщо про існування хоча б однієї з них заявив одержувач або відправник вантажу, багажу чи вантажобагажу.

За змістом статті 53 Статуту залізниць України та згідно з п. 30 Правил видачі вантажів у разі потреби встановлення розміру або причини недостачі, псування або пошкодження вантажу і суми, на яку знижено його вартість, залізниця за власною ініціативою чи на вимогу одержувача запрошує експертів. Експертиза провадиться в присутності начальника станції, його заступника або іншого уповноваженого начальником станції працівника. Одночасно з викликом експерта станція повідомляє про це одержувача, який має право взяти участь в експертизі вантажу.

Натомість у разі, якщо станція призначення ухиляється від пред`явлення вантажу до експертизи, у тому числі на письмову вимогу одержувача, останній має право оскаржити таку відмову і сам пред`явити вантаж до експертизи, повідомивши про час її проведення станцію призначення. У разі відсутності доказів такого повідомлення акт експертизи, складений без участі відповідного представника залізниці, не може вважатися належним доказом у господарському спорі.

Відповідно до частини 2 статті 924 ЦК України перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятих до перевезення вантажу, багажу, пошти у розмірі фактичної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини.

Враховуючи встановлені у справі обставини (зокрема те, що завантаження вантажу у вагони здійснювалось вантажовідправником, який зобов`язаний підготувати вантаж до перевезення з урахуванням необхідності забезпечення транспортабельності та збереження його в процесі перевезення, чого у цьому випадку вантажовідправником зроблено не було (що підтверджено в т.ч. і актом експертизи, який надано з позовною заявою), а також відсутність доказів наявності зауважень вантажоодержувача щодо стану контейнера в момент приймання вагонів) та норми чинного законодавства, які підлягають до застосування у спірних правовідносинах, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого господарського суду про відмову у задоволенні позову ТОВ «Фабрика агрохімікатів» до АТ «Українська залізниця» та вважає, що позивачем не доведено вини відповідача у пошкодженні вантажу.

Щодо доводів апеляційної скарги про те, що господарським судом першої інстанції не надано оцінки поданим у справі доказам, а саме документам, складеним працівниками поліції, який було викликано під час комісійної видачі вантажу 06.11.2020 - протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення, протоколу, протоколу огляду місця події та пояснень, які було відібрано поліцією у заступника начальника станції Черкаси, одеської залізниці - Гунчі Л.І., яка проводила комісійну видачу вантажу, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає таке.

Згідно з частиною 1 статті 74 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять до предмета доказування.

Необхідність доводити обставини, на які учасник справи посилається як на підставу своїх вимог і заперечень у господарському процесі, є складовою обов`язку сприяти всебічному, повному та об`єктивному встановленню усіх обставин справи, що передбачає, зокрема, подання належних доказів, тобто таких, що підтверджують обставини, які входять до предмета доказування у справі, з відповідним посиланням на те, які обставини цей доказ підтверджує (правова позиція, наведена у постановах Верховного Суду від 05.02.2019 у справі №914/1131/18, від 26.02.2019 у справі №914/385/18, від 10.04.2019 у справі №904/6455/17, від 05.11.2019 у справі №915/641/18).

При цьому одним з основних принципів господарського судочинства є принцип змагальності.

Названий принцип полягає у тому, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається на підтвердження чи заперечення вимог.

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (близька за змістом правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 18.11.2019 у справі №902/761/18, від 20.08.2020 у справі №914/1680/18).

Надані позивачем з позовною заявою протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення, протоколу огляду місця події та пояснення, які було відібрано поліцією у заступника начальника станції Черкаси, одеської залізниці - Гунчі Л.І., які, на думку позивача, не були досліджені місцевим господарським судом, не містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору, в той час як стаття 91 ГПК України визначає, саме такі документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору є письмовими доказами.

Зокрема протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення свідчить лише про те, що ОСОБА_7 06.11.2020 заявив до поліції (і таку заяву було прийнято) про те, що 05.11.2020 о 10 год. 05 хв. м. Черкаси, вул. Енергобудівельників, 10, підприємство ТОВ фабрика «Агрохімікатів» прибули три контейнера з хімікатами, на одному з контейнерів було виявлено пошкодження дверей контейнера, а також пошкодження пломби та через щілину було видно, що одна бочка з хімікатами була пошкоджена, а саме отвір в бочці. При відкритті 06.11.2020 контейнера, крім однієї бочки наявних пошкоджень не було; протокол огляду місця події свідчить про те, що поліцією було проведено огляд місця події - території ТОВ «Фабрика Агрохімікатів» та пошкоджень, про які вказано вище.

Водночас, пояснення, які було відібрано поліцією у заступника начальника станції Черкаси, одеської залізниці - Гунчі Л.І. не є показаннями свідка у розумінні ГПК України.

Щодо тверджень апеляційної скарги про невідповідність висновків, викладених у рішенні суду, встановленим обставинам справи, колегія суддів зазначає, що апеляційним господарським судом досліджено лист №775 від 05.11.2020 та встановлено його зміст та дійсні вимоги; водночас, зважаючи на доводи апеляційної скарги, апеляційний господарський суд зазначає, що вказуючи про відсутність доказів направлення цього листа, місцевий господарський суд вказав про наявність відмітки про його отримання відповідачем, з чого вбачається, що вказаний лист не направлявся позивачем відповідачеві засобами поштового зв`язку, а був переданий йому іншим способом.

Щодо висловленого ТОВ «Фабрика агрохімікатів» у апеляційній скарзі питання про те, що саме встановив господарський суд першої інстанції - чи пошкоджений прибув контейнер чи ні, колегія суддів апеляційної інстанції відзначає, що місцевим господарським судом (як про це вказує сам апелянт) з комерційного акту встановлено, що вагон №94830775, який прибув 04.11.2020 (контейнер №CBHU4094150) виявився справним. В подальшому, на думку скаржника, суд наводить опис пошкодження вказаного контейнеру. Однак, як свідчить зміст оскаржуваного рішення та зміст процитованого скаржником у апеляційній скарзі речення (яке також виділено курсивом та підкресленням), господарським судом першої інстанції було встановлено справність вагону, а не контейнеру, як це помилково вважає ТОВ «Фабрика агрохімікатів»; номер контейнеру господарським судом першої інстанції вказано додатково, для ідентифікації вагону, про який йдеться за текстом рішення.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі «Серявін та інші проти України» зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

У справі «Трофимчук проти України» Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча п. 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

Згідно з пунктом 1) частини 1 статті 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права (стаття 276 ГПК України).

Враховуючи встановлені у справі обставини та норми чинного законодавства, які підлягають до застосування у спірних правовідносинах, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що рішення місцевого господарського суду у цій справі є законним та обґрунтованим і підстав для його скасування не вбачається; підстави для задоволенні апеляційної скарги - відсутні.

Судові витрати.

У зв`язку з відсутністю підстав для задоволення апеляційної скарги витрати за подання апеляційної скарги у відповідності до статті 129 ГПК України покладаються на апелянта.

Керуючись статтями 74, 129, 269, 275, 276, 281-284 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Фабрика агрохімікатів" на рішення Господарського суду міста Києва від 25.02.2021 у справі №910/18515/20 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду міста Києва від 25.02.2021 у справі №910/18515/20 залишити без змін.

Справу №910/18515/20 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання її повного тексту за наявності підстав, передбачених у п. 2 ч. 3 статті 287 ГПК України.

Головуючий суддя О.В. Попікова

Судді В.А. Корсак

О.О. Євсіков