ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про розгляд заяви про відвід судді

09.06.2021 Справа № 904/3209/21

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробниче підприємство "ЛЕКОН", м.Дніпро

до Товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробниче підприємство "НІКЕ", м.Дніпро

про витребування майна

Суддя Кеся Н.Б.

Без участі представників сторін

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю науково-виробниче підприємство "ЛЕКОН" (далі-Позивач) 24.03.2021 звернулося до Господарського суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробниче підприємство "НІКЕ" (далі-Відповідач), в якому просить суд:

визнати причини пропуску позовної давності при зверненні Позивача до суду з позовом до Відповідача про повернення безпідставно збереженого майна;

витребувати у Товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробниче підприємство "НІКЕ" безпідставно збережене майно загальною вартістю 217 702,85 грн:

1) УБП-1.00.00.000 - установку, яка складається з наступних частин: барабан (8 граней, розмір граней 1700-1350 мм) - 1 шт.

станина установки барабана - 1 шт.

редуктор приводу барабана з шестернею - 1 шт.

редуктор Ч160 з електродвигуном і гальмами - 1 шт.

2) Прижим для барабана (під розмір пакету 1600х1350 мм) - 1 шт.

3) Вали ребристі з гумовими дисками, діаметром, довжиною 1700 мм-5 шт. та стягнути судовий збір. та послуги адвоката - 5000 грн;

стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробниче підприємство "НІКЕ" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробниче підприємство "ЛЕКОН" судовий збір у розмірі 3265,54 грн та послуги адвоката 5000,00 грн.

29.03.2021 ухвалою суду прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 27.04.2021 о 14:00год.

27.04.2021 ухвалою суду відкладено підготовче засідання на 13.05.21 о 14 год. 00 хв.

11.05.2021 Відповідач подав відзив на позов.

13.05.2021 ухвалою суду позовну заяву залишено без руху.

31.05.2021 ухвалою суду продовжено розгляд справи. Продовжено строк розгляду справи у підготовчому провадженні на 30 днів. Заяву Позивача в частині визнання поважними причини пропуску позовної давності - задоволено. Призначено підготовче засідання на 22.06.2021 о 12:00год.

Через канцелярію суду, 04.06.2021 Відповідачем подано заяву про відвід судді і заявляє про відвід судді Господарського суду Дніпропетровської області Красота О.І.

В обґрунтування заявленого відводу Відповідач посилався на таке.

Провадження у справі відкрито ухвалою господарського суду від 29.03.2021, а підготовче засідання призначене на 14:00 год. 27.04.2021.

Однак, на цей час призначене судове засідання у Кіровському районному суді м. Дніпропетровська у справі №205/10032/14-к за обвинуваченням директора ТОВ НВП «Лекон» (позивача у справі №904/3209/21) ОСОБА_1 у розкраданні майна ТОВ НВП «НІКЕ». У зв`язку з цим, а також для отримання часу на підготовку відзиву, представником ТОВ НВП «НІКЕ» подано клопотання про відкладення розгляду справи.

27.04.2021 ухвалою суду розгляд справи відкладено до 14:00 год. 13.05.2021. Чергове засідання у справі № 205/10032/14-к призначене на 15:00 год. 13.05.2021, тобто представник Відповідача на обидва засідання встигнути не міг. Засідання Кіровського суду призначено заздалегідь, і представник Позивача, який виступав на засіданні 27.04.2021 обізнаний щодо часу та дати засідання.

Відповідач подав відзив на позовну заяву та залучив іншого представника, який прийняв участь у судовому засіданні 13.05.2021 підготовче засідання у справі відбулось 27.04.2021. та 13.05.2021.

13.05.2021 ухвалою суду позовну заяву залишено без руху. Підставою для залишення без руху, суд, зазначив не надання доказів знаходження на балансі позивача відповідного обладнання.

Представник Відповідача зазначає, що Вищий арбітражний суд України роз`яснював, що знаходження на балансі і наявність права власності, не тотожні поняття. По-друге: доведення своїх вимог - це завдання сторін спору, і суд у це питання втручатись не повинен. Таким чином, на цій підставі суд взагалі не мав права залишати позов без розгляду.

На підставі ч. 11 ст. 176 ГПК України позовну заяву можна залишити без руху до початку підготовчого провадження. Після початку підготовчого провадження суд мав керуватись приписами глави 3 ГПК України, яка не містить можливості залишити позов без руху на цій стадії розгляду (зокрема, ст. 185 ГПК України), оскільки це суперечить загальним засадам господарського процесу.

На думку представника Відповідача, порядок розгляду справи був порушений на користь однієї із сторін.

Ухвалою господарського суду від 31.05.2021 задоволено заяву позивача в частині визнання поважними причини пропуску позовної давності, зазначивши про поновлення процесуального строку на підставі ст.119 ГПК України. Це зроблено на початку підготовчого провадження.

Однак, питання про застосування позовної давності не є процесуальним, що загальновідомо.

Як зазначає представник Відповідача, суд в ухвалі суду від 31.05.2021 вирішив на користь позивача питання, що могло бути вирішено тільки під час прийняття рішення у справі, і зробив це без врахування заперечень відповідача та наданих їм доказів.

Представник Відповідача підкреслює, що у цьому випадку мова не йде про незгоду з процесуальним рішенням, адже вирішене питання не є процесуальним, хоча грубе порушення процесуального порядку є очевидним.

Вказані обставини, що виявилися під час розгляду справи, дають достатні підставі для сумнівів у неупередженості судді та за таких умов не розраховує на ухвалення законного рішення у даній справі.

Розпорядженням щодо призначення повторного автоматизованого розподілу матеріалів справи №904/3209/21 передано судді Кесі Н.Б. для розгляду заяви про відвід.

На підставі ч. 8 ст. 39 ГПК України суд може вирішити питання про відвід іншого судді без повідомлення учасників справи. Так, суд не вбачає необхідності розгляду заяви у судовому засіданні, оскільки викладені у зазначеній заяві представника Відповідача про відвід судді Красоти О.І. обставини не вимагають додаткової перевірки.

При розгляді заяви про відвід судді Красоти О.І. суд керується таким.

Відповідно до ст. 35 ГПК України:

1.Суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

2. Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 36 цього Кодексу.

3. До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя.

4. Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Згідно з ч.ч. 1-3 ст. 39 ГПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

В силу вимог ч. 4 ст. 35 ГПК України, незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Як вбачається зі змісту заяви про відвід, його заявлено з підстав, що передбачені п. 5 ч. 1 ст. 35 ГПК України, згідно з яким суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші (ніж передбачені п. 1-4 ч. 1 ст. 35, ст. 36 цього Кодексу) обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Стаття 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод вимагає суд у межах своїх повноважень бути неупередженим. Неупередженість зазвичай означає відсутність упередженості або суб`єктивного ставлення, що може бути оцінене багатьма способами (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Ветштайн проти Швейцарії").

Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що при об`єктивному підході до встановлення наявності упередженості суду (суддів) повинно бути визначено окремо від поведінки судді, чи існують очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його безсторонність. Коли це стосується органу, який засідає як суд присяжних, то визначається, окремо від персональної поведінки його членів, чи існують явні факти, що ставлять під сумнів неупередженість органу в цілому. Так само й у вирішенні питання щодо існування легітимних причин сумнівів у неупередженості конкретного судді (рішення у справах "Морель проти Франції", пункти 45-50; "Пескадор Валеро проти Іспанії", п. 23) або органу, що засідає у вигляді суду присяжних (рішення у справі "Лука проти Румунії", пункт 40), позиція зацікавленої сторони є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є наявність обґрунтованості сумніву в неупередженості суду (рішення у справах "Ветштайн проти Швейцарії", пункт 44; "Пабла Кю проти Фінляндії", пункт 30; "Мікалефф проти Мальти", пункт 96).

В рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Білуха проти України" від 09.11.2006 року зазначено: "стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного".

Право на подання заяви про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об`єктивності та неупередженості розгляду справи, оскільки статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини закріплено основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її позову в національному суді і до яких належить розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно з Бангалорськими принципами поведінки суддів, схвалених резолюцією 2006/23 Економічної і Соціальної Ради ООН від 27.07.2006 року, об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття.

За усталеною практикою Європейського суду з прав людини наявність безсторонності згідно з п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. За суб`єктивним критерієм беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (п. 49 рішення у справі "Білуха проти України" від 09.11.2006).

У контексті суб`єктивного критерію особиста безсторонність судді презюмується, поки не доведено протилежного. При оцінці об`єктивного критерію окремо від поведінки суддів слід визначити, чи існували переконливі факти, які могли б викликати сумніви щодо їхньої безсторонності. Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезстороннім, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (п. 29, 31 рішення Європейського суду з прав людини "Газета "Україна-центр" проти України" від 15.07.2010).

Отже, щодо суб`єктивної складової безсторонності суду заявнику необхідно подати докази фактичної наявності упередженості судді для відводу його від даної справи, оскільки існує презумпція неупередженості судді. І тільки якщо з`являються об`єктивні сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, або його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі.

Тобто, підстави для задоволення заяви про відвід судді у кожній конкретній справі з огляду на його неупередженість або необ`єктивність, мають бути встановлені саме щодо конкретної справи або щодо учасників такої справи.

Разом з тим, в даному випадку будь-яких доказів того, що суддя Красота О.І. як суддя, що розглядає дану справу, виявляв будь-які прояви неупередженості або необ`єктивності у справі, що наразі розглядається, або до учасників такої справи, заявником суду не надано, а незгода заявника з ухвалами цього судді від 13.05.2021 (залишення позову без руху) та від 31.05.2021 (в частині задоволення заяви позивача про визнання поважними причини пропуску позовної давності), є незгодою по суті з процесуальними діями судді під час підготовчого провадження у справі, що само по собі за приписами ч. 4 ст. 35 ГПК України не може бути підставою для відводу судді. Так, зазначене правило не є формальним, оскільки воно забезпечує вирішення спору судом по суті. В протилежному випадку виникає ризик того, що рішення у будь-якій справі не буде прийнято ніколи. Одночасно суд зазначає, що незгода заявника з процесуальними діями судді не є таким, що неможливо оспорити, адже залишається як можлива підстава у випадку та під час оскарження рішення суду.

Отже, оскільки інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді, заявником не заявлено, тому, враховуючи викладене, суд не вбачає підстав для задоволення заяви про відвід цього судді.

Керуючись ст.ст. 35, 39, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробниче підприємство "НІКЕ" про відвід судді Красота О.І.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та окремо від рішення суду оскарженню не підлягає.

Суддя Н.Б. Кеся