ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
У Х В А Л А
03.06.2021 Справа № 905/995/20
Суддя господарського суду Донецької області Макарова Ю.В., розглянувши у судовому засіданні при помічнику судді Гонтарі А.Д. заяву вих.№213 від 29.04.2021 Комунального унітарного підприємства МИРКОМ Миронівської селищної ради про розстрочення виконання судового рішення
у справі №905/995/20
за позовом Державної екологічної інспекції у Донецькій області, м.Костянтинівка Донецької області,
до відповідача: Комунального унітарного підприємства МИРКОМ Миронівської селищної ради, смт.Миронівський, Бахмутський район Донецької області,
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Миронівської селищної ради, стм.Миронівський Донецької області,
про стягнення 708 405,18грн,
за участю представників сторін:
від позивача: не з`явився,
від відповідача: не з`явився,
від третьої особи: не з`явився,
22.09.2020 господарським судом Донецької області прийнято рішення у справі №905/995/20, яким позовні вимоги Державної екологічної інспекції у Донецькій області, м.Костянтинівка Донецької області до Комунального унітарного підприємства МИРКОМ Миронівської селищної ради, смт.Миронівський, Бахмутський район Донецької області за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Миронівської селищної ради, стм.Миронівський Донецької області про стягнення 708 405,18грн задоволені повністю, а саме:
23.10.2020 на виконання рішення господарського суду Донецької області було видано накази.
06.05.2021 до канцелярії суду від відповідача надійшла заява вих.№213 від 29.04.2021, у якій просить суд розстрочити виконання рішення суду у справі №905/995/20 від 22.09.2020 (справа знаходиться у провадженні судді Макарової Ю.В.) та розстрочити виконання рішення суду від 08.12.2020 у справі №905/1683/20 (справа знаходиться у провадженні судді Лейби М.О.) на два роки (до 30.04.2023) зі сплатою боргу рівними частинами та затвердити графік виконання судового рішення; призупинити провадження виконавчої служби по виконавчому провадженню щодо вказаних рішень суду.
25.05.2021 через канцелярію суду від відповідача надійшла заява вих.№227 від 19.05.2021, у якій просив суд залишити без розгляду заяву про розстрочку виконання рішення суду по справі №905/1683/20.
Враховуючи прийняття судом остаточних вимог заявника з урахуванням поданої останнім заяви вих.№227 від 19.05.2021, суд ухвалою від 25.05.2021 прийняв та призначив до розгляду заяву про розстрочку виконання рішення суду у справі №905/995/20 від 22.09.2020, яка знаходиться в провадженні судді Макарової Ю.В.; судове засідання призначено на 03.06.2021 року на 15:00год.
02.06.2021 на електронну адресу суду від Державної екологічної інспекції у Донецькій області надійшла письмова позиція щодо заяви про розстрочку виконання судового рішення, у якій заперечує проти розстрочення виконання рішення у справі №905/995/20.
Суд відзначає, що вказані документи не скріплені електронним цифровим підписом автора.
Відповідно до ст.7 Закону України Про електронні документи та електронний документообіг оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису. Усі процесуальні документи, які надаються до суду електронною поштою повинні бути скріпленні електронним цифровим підписом, відповідно до Закону України Про електронний цифровий підпис.
Оскільки вказаний електронний документ не відповідає вимогам вказаної норми закону, а тому, таке звернення не підлягає оцінки судом.
У судове засідання 03.06.2021 представники учасників справи не з`явились, про час та місце розгляду заяви повідомлені належним чином.
При цьому, судом не встановлено обставин, що неявка у судове засідання 03.06.2021 представників учасників справи перешкоджає розгляду заяви, оскільки судом приймається до уваги, що їх явка у дане засідання обов`язковою не визнавалась.
Відповідно до положень ч.2 ст.331 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) заява про розстрочення рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.
Суд, розглянувши заяву про розстрочку виконання рішення суду по справі №905/995/20, дослідивши надані відповідачем до заяви документи та матеріали справи, зазначає наступне.
В обґрунтування своєї заяви про розстрочку виконання рішення господарського суду Донецької області від 22.09.2020 у справі №905/995/20 заявник посилається на наступні обставини:
- скрутне матеріальне становище на підприємстві та недостатність грошових коштів на банківському рахунку;
- велика заборгованість населення за надані Комунальним унітарним підприємством МИРКОМ Миронівської селищної ради комунальні послуги, поводження з твердими відходами, водопостачання та водовідведення;
- наявність відкритих виконавчих проваджень про стягнення з КП Мирком майнової шкоди;
- часткову оплату боргу.
Частиною 1 ст.331 ГПК України встановлено, що за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.
У відповідності до ч.3 ст.331 ГПК України підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.
Частиною 4 ст.331 ГПК України передбачено, що вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.
Розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.
Зі змісту приписів ст.331 ГПК України вбачається, що розстрочення є правом, а не обов`язком суду, яке реалізується виключно у виняткових випадках та за наявністю підстав, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.
Господарським процесуальним кодексом України не визначено переліку обставин, які свідчать про неможливість виконання рішення чи ускладнення його виконання, у зв`язку з чим суд оцінює докази, що підтверджують зазначені обставини і за наявності обставин, які ускладнюють виконання рішення чи унеможливлюють його.
Відстрочка або розстрочка виконання рішення, ухвали, постанови, зміна способу та порядку їх виконання допускаються у виняткових випадках і залежно від обставин справи.
Винятковість обставин, які повинні бути встановлені судом щодо надання розстрочки виконання судового рішення, повинні бути підтверджені відповідними засобами доказування.
Особа, яка подала заяву про розстрочку або відстрочку виконання рішення, повинна довести наявність обставин, що ускладнюють або роблять неможливим виконання рішення господарського суду у даній справі.
Із підстав, умов та меж надання розстрочки виконання судового рішення слідує, що безпідставне надання розстрочки без обґрунтованих на те мотивів, надане на тривалий період без дотримання балансу інтересів стягувача та боржника порушує основи судового рішення, яке ухвалене іменем України, позбавляє кредитора можливості захистити свої права, знижує авторитет судового рішення, а тому таке судове рішення не може вважатися законним та справедливим.
Для належного вирішення питання щодо надання розстрочки виконання судового рішення, суду необхідно з`ясувати чи наявні у справі докази, які б підтверджували добросовісну поведінку боржника і вжиття ним належних заходів для виконання рішення.
Відповідно до ч.ч.1-4 ст.13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Статтею 73 ГПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно ст.74 вказаного кодексу України обов`язок доказування і подання доказів віднесено на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
За приписами ст.86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Так, саме на відповідача в контексті наведених приписів покладається обов`язок доведення існування відповідних підстав. Отже, до заяви мають бути додані докази, які підтверджують обставини, викладені в заяві щодо неможливості чи утруднення виконання рішення суду.
Разом з цим, до заяви про розстрочку виконання рішення суду у даній справі заявник не долучив жодних доказів у підтвердження посилань на скрутне фінансове становище, що унеможливлює встановлення судом обставин на які посилається заявник. Посилання на недостатність грошових коштів на рахунках також не підтверджені жодним доказом. Таким чином, доказів суцільної збитковості підприємства станом на теперішній час відповідач суду не надав.
Інших суттєвих причин та доказів неможливості або складності процедури виконання рішення суду, а також інших обставин виняткового характеру, які могли б бути розцінені як підстава для розстрочки виконання рішення суду заявником не надано.
Крім того, суд зауважує, що заявником не подано доказів щодо впевненої можливості виконання рішення суду за умови його розстрочення або доказів щодо термінів та шляхів отримання коштів для розрахунку із позивачем. Так, заявник у заяві не навів будь-якого обґрунтування за рахунок яких саме надходжень він планує погашати борг за рішенням суду у справі № 905/995/20 за запропонованим ним графіком. Зокрема, заявник просить суд розстрочити виконання судового рішення від 22.09.2021 до 30.04.2023, тоді як у відповідності до норм ст.331 ГПК України розстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення.
У заяві про розстрочення виконання рішення заявником не наведено аргументів, яким чином боржник намагається прискорити виконання рішення суду (звернення до територіальної громади та контрагентів щодо проведення своєчасного розрахунку, наявність позовів до своїх боржників, тощо). Як вже зазначалося, боржник за наказом суду посилається також на велику заборгованість населення за надані комунальні послуги, послуги з водопостачання та водовідведення, з вивезення побутових відходів, разом з цим вчинення відповідачем будь-яких дій, пов`язаних зі стягненням з споживачів послуг виниклої перед товариством заборгованості, матеріали справи не містять.
Суд також приймає до уваги, що відповідно до рішення суду з відповідача присуджено до стягнення майнову шкоду у розмірі 708 405,18грн. та судовий збір у сумі 10 626,07грн. Разом з цим, до заяви надані докази вжиття заходів для погашення заборгованості в межах виконавчого провадження ВП №63771942 про стягнення за наказом №905/995/20 від 23.10.2020 лише на суму 11 828,36грн згідно з платіжним дорученням №699 від 10.12.2020.
Як зазначено в рішенні Конституційного Суду України №5-пр/2013 від 26.06.13р., розстрочка (відстрочка) виконання рішення має базуватися на принципах співмірності і пропорційності з метою забезпечення балансу прав і законних інтересів стягувача і боржника.
Враховуючи зазначене вище, з огляду на не доведення заявником обставин, які на його думку ускладнюють виконання рішення суду, суд дійшов висновку що наведені доводи не підтверджують наявності обставин, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять неможливим його виконання у розумінні ч.3,4 ст.331 ГПК України.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає заяву вих.№213 від 29.04.2021 Комунального унітарного підприємства МИРКОМ Миронівської селищної ради про розстрочення виконання рішення необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.
Щодо викладеного в заяві вих.№213 від 29.04.2021 Комунального унітарного підприємства МИРКОМ Миронівської селищної ради про розстрочення виконання судового рішення у справі №905/995/20 клопотання про призупинення провадження виконавчої служби по виконавчому провадженню щодо рішення суду по справі №905/995/20 суд зазначає наступне.
Відповідно до частини 1 ст. 332 ГПК України суд касаційної інстанції за заявою учасника справи або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.
З вищевикладеного вбачається, що місцевий господарський суд не наділений повноваженнями зупиняти виконання рішення суду до прийняття ухвали за результатами розгляду заяви про надання відстрочки виконання рішення суду.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.74, 76, 79, 86, 234, ГПК України, господарський суд, -
Відмовити в задоволенні заяви вих.№213 від 29.04.2021 Комунального унітарного підприємства МИРКОМ Миронівської селищної ради про розстрочення виконання судового рішення у справі №905/995/20.
Відмовити в задоволенні клопотання про призупинення провадження виконавчої служби по виконавчому провадженню щодо рішення суду по справі №905/995/20.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею відповідно до ч.2 ст.235 ГПК України та може бути оскаржена до Східного апеляційного господарського суду в порядку та строки, передбачені ст.ст.256, 257 ГПК України з урахуванням приписів підп.17.5 п.17 ч.1 розділу XI Перехідні положення ГПК України.

Суддя Ю.В. Макарова