ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" червня 2021 р. Справа№ 920/1083/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Зубець Л.П.

суддів: Алданової С.О.

Мартюк А.І.

секретар судового засідання: Пастернак О.С.

за участю представників учасників справи згідно з протоколом судового засідання від 01.06.2021

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

Товариства з обмеженою відповідальністю "Керамейя"

на рішення Господарського суду Сумської області

від 02.03.2021 (повний текст складено - 09.03.2021)

у справі №920/1083/20 (суддя - Яковенко В.В.)

за позовом Публічного акціонерного товариства "Сумихімпром"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Керамейя"

про стягнення 739 697, 06 грн

В С Т А Н О В И В:

Публічне акціонерне товариство «Сумихімпром» (надалі - позивач) звернулося до Господарського суду Сумської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Керамейя» (надалі - відповідач) про стягнення з відповідача 739 697, 06 грн витрат на проведений капітальний ремонт залізничної колії відповідно договору №37-030 від 01.03.2019.

Позовні вимоги мотивовано неналежним виконанням відповідачем грошових зобов`язань за договором про відшкодування витрат на утримання майна №37-030 від 01.03.2019.

Рішенням Господарського суду Сумської області від 02.03.2021 у справі №920/1083/20 позовні вимоги задоволено частково.

Присуджено до стягнення з відповідача на користь позивача 666 820, 89 грн витрат за проведений капітальний ремонт залізничної колії згідно з договором №37-030 від 01.03.2019 та 9 985, 91 грн судового збору.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Рішення мотивовано тим, що договір про відшкодування витрат на утримання майна №37-030 підписано сторонами та скріплено печатками. Сторонами під час укладення договору було досягнуто усіх істотних умов. Ці умови договору погоджені ТОВ «Керамейя» шляхом підписання договору. Відтак, твердження відповідача щодо недосягнення всіх істотних умов договору та неукладеності договору не відповідає дійсності та є необґрунтованим.

На момент проведення капітального ремонту залізничної колії, договором визначена загальна довжина залізничної колії 183 метри. Додатковою угодою № 2 від 11.11.2019 внесено зміни до договору № 37-030 від 01.03.2019, зокрема: щодо загальної довжини залізничної колії: володілець забезпечує обслуговування, експлуатацію та поточний ремонт залізничної колії, загальною довжиною 203 метри. Додаткову угоду №2 було укладено вже після проведення капітального ремонту залізничної колії, відтак зміни щодо довжини залізничної колії станом на час проведення капітального ремонту не внесено, тобто на момент проведення капітального ремонту залізничної колії, зазначена у договорі довжина колії (183 метри) продовжувала залишатися незмінною до внесення змін 11.11.2019 до договору. З огляду на встановлені обставини обчислення суми витрат на капітальний ремонт залізничної колії необхідно здійснювати, виходячи із довжини колії, що використовувалась відповідачем згідно з умовами договору, а не зі загальної довжини колії, яку визначено додатковою угодою. За таких обставин, перевіривши наданий позивачем розрахунок, судом встановлено, що розмір витрат на капітальний ремонт залізничної колії довжиною 183 метри складає 66 6820, 89 грн.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, відповідач (скаржник) звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Сумської області від 02.03.2021 у справі №920/1083/20 у частині задоволених позовних вимог та прийняти у цій частині нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову. Розгляд справи проводити за участю представника скаржника.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги скаржник посилається на те, що рішення суду є необґрунтованим, тобто таким, що підлягає скасуванню. Серед іншого відповідач зазначає, що судом першої інстанції залишено поза увагою той факт, що у договорі між сторонами не визначено істотну умову, а саме ціну договору. Також, апелянт зазначає, що відповідно до п. 2.2 договору відшкодування витрат проводиться після підписання акту прийому-передачі наданих послуг, який не був погоджений відповідачем, а тому строк на відшкодування не настав. Крім того, будь-які експертні висновки на підтвердження виконаних робіт, саме тієї ділянки колій яка є предметом договору, відсутні.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.04.2021 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Керамейя» передано на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючої судді (судді-доповідача) - Зубець Л.П., суддів: Алданової С.О., Мартюк А.І.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 12.04.2021 відкрито апеляційне провадження у справі № 920/1083/20 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Керамейя» на рішення Господарського суду Сумської області від 02.03.2021, апеляційну скаргу призначено до розгляду у судовому засіданні на 01.06.2021.

Роз`яснено учасникам справи право та встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу, пояснень, заяв та клопотань до суду апеляційної інстанції.

Позивач у порядку ст. 263 Господарського процесуального кодексу України скориставшись своїм правом, подав до Північного апеляційного господарського суду відзив на апеляційну скаргу, в якому просить суд залишити скаргу відповідача без задоволення, а оскаржуване судове рішення без змін.

Зокрема, позивач у своєму відзиві зазначає наступне:

- визнання договору неукладеним може мати місце на стадії укладення договору, а не за наслідками його виконання сторонами; якщо дії сторін свідчать про те, що оспорюваний договір фактично було укладено, суд має розглянути по суті питання щодо відповідності його вимогам закону;

- відповідно до п.2.5. Договору №37-030 у разі виникнення необхідності в проведенні капітального ремонту (заміна рейок та інше) сторони розподіляють витрати по його проведенню наступним чином: 84 відсотки витрат по виконанню капітального ремонту здійснює користувач (відповідач), 16 відсотків володілець (позивач). Ні на момент укладення Договору, ні на сьогоднішній день, ТОВ «Керамейя» не оспорювався Договір та не визнавався неукладеним у зв`язку з відсутністю істотних умов. А це свідчить про те, що всі істотні умови Договору погоджені сторонами та відповідають чинному законодавству;

- листом №37-2690 від 13.08.2020 позивач просив відповідача письмово повідомити про направлення представника з відповідними повноваженнями для дефектування колії, ознайомленням з технічною документацією на проведення капітального ремонту колії, контролем за виконанням капітального ремонту, прийманням відремонтованої колії та підготовки додаткової угоди до Договору на внесення змін щодо довжини спільної ділянки, яка за фактом складає 203 м, а не 183 м та збільшення суми договору на суму відшкодування витрат за капітальний ремонт колії орієнтовно на 754 678, 19грн. Таким чином, позивач вживав всіх заходів щодо залучення відповідача для участі у дослідженні всієї документації, що стосується ремонту колії, хоча і не зобов`язаний був вживати таких заходів за умовами договору. При цьому, відповідач не вжив жодного заходу, хоча йому і пропонувалось, в тому щоб взяти участь в дефектування колії, ознайомленні з технічною документацією на проведення капітального ремонту колії, контролем за виконанням капітального ремонту;

- відшкодування витрат у строки передбачені п.2.2 Договору стосуються тих витрат які передбачені п. 2.1. Договору (на обслуговування, експлуатацію та поточний ремонт Колії). А щодо строків оплати капітального ремонту Колії позивач посилаючись на ст.530 ЦК України зазначає, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства;

- з наданих документів чітко вбачається, що позивач виконував капітальний ремонт ділянки залізничної колії №1 БAM в обсязі 203 м/п. Згідно маршрутної технології та акту видачі з капітального ремонту та введення в експлуатацію ділянки від 30.08.2019 капітальний ремонт виконувався по всій ділянці колії, де було здійснено повне розбирання шляху в обсязі 203 м/п, укладка щебеневого баласту в обсязі 150 мЗ (199,5 т) та укладка нової колії.

14.05.2021 через управління автоматизованого документообігу та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від відповідача надійшла заява про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 18.05.2021 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Керамейя" про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції задоволено.

У судове засідання 01.06.2021 з`явились представники сторін, які надали пояснення по суті спору.

Так, у судовому засіданні 01.06.2021 представник відповідача підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі, просив суд судове рішення в оскаржуваній частині скасувати, прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позову повністю. В свою чергу, представник позивача проти задоволення апеляційної скарги заперечував з підстав, викладених у відзиві на апеляційну скаргу, просив суд залишити судове рішення в оскаржуваній частині без змін.

Згідно із ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

У судовому засіданні 01.06.2021 оголошено вступну та резолютивну частини постанови суду.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, відзиву на неї, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, Північний апеляційний господарський суд дійшов наступних висновків.

Як встановлено місцевим господарським судом та перевірено судом апеляційної інстанції, 01.03.2019 між ПАТ «Сумихімпром» (володілець) та ТОВ «Керамейя» (користувач) укладено договір про відшкодування витрат на утримання майна №37-030, відповідно до умов якого володілець забезпечує обслуговування, експлуатацію та поточний ремонт залізничної колії, що знаходиться за адресою: 40003, м. Суми, вул. Харківська, п/в 12, загальною довжиною 183 метри, а користувач приймає участь у витратах володільця на виконання вказаних робіт пропорційно до довжини колії, що ним використовується для задоволення власних господарських потреб.

Відповідно до п. 1.2. договору вказана у п. 1.1. цього договору колія належить позивачу на підставі свідоцтва про право власності серії ЯЯЯ № 550360 , виданого реєстраційною службою Сумського міського управління юстиції в Сумській області від 09.07.2013.

Користувач щомісяця відшкодовує володільцю частину витрат на обслуговування, експлуатацію та поточний ремонт колії у розмірі 7216,31 грн., в т.ч. ПДВ - 1202,72 грн. Загальна сума цього договору складає 86595,72 грн. з ПДВ (пункти 2.1, 2.6. договору).

22.10.2019 та 11.11.2019 сторонами укладено додаткові угоди № 1 та № 2 до договору № 37-030 від 01.03.2019.

Відповідно до додаткової угоди № 2 від 11.11.2019 сторонами погоджено, що володілець забезпечує обслуговування, експлуатацію та поточний ремонт залізничної колії, що знаходиться за адресою: 40003, м. Суми, вул. Харківська, п/в 12, загальною довжиною 203 метри, а користувач приймає участь у витратах володільця на виконання вказаних робіт пропорційно до довжини колії, що ним використовується для задоволення власних господарських потреб. Користувач щомісяця відшкодовує володільцю частину витрат на обслуговування, експлуатацію та поточний ремонт колії у розмірі 8061,72 грн., в т.ч. ПДВ - 1343,62 грн. Загальна сума даного договору складає 89695,56 грн. з ПДВ.

Сторонами в договорі визначено, що володілець забезпечує, зокрема, капітальний ремонт залізничної колії загальною довжиною 183 метри, а користувач приймає участь у витратах володільця на виконання вказаних робіт пропорційно до довжини колії, що ним використовується для задоволення власних господарських потреб.

У пункті 2.5. договору визначено, у разі виникнення необхідності в проведенні капітального ремонту (зміна рейок та інше) сторони розподіляють витрати по його проведенню наступним чином: 84 відсотки витрат по виконанню капітального ремонту здійснює користувач, 16 відсотків володілець.

Таким чином, сторони добровільно погодили ту обставину, що користувач відшкодовує 84 % витрат по виконанню капітального ремонту.

В 2019 році внаслідок великого перевантаження та погіршення стану колії спільна ділянка колії знаходилась в аварійному стані та не забезпечувала безпечного руху вагонів і локомотивів, про що було складено Акт весеннего осмотра ж.д. путей и стрелочных переводов від 05.04.2019.

У серпні 2019 року ПАТ «Сумихімпром» власними силами здійснило капітальний ремонт 203 м/п вказаної колії, вартість фактично виконаного обсягу робіт склала 733826,45 грн.

ПАТ «Сумихімпром» листами №47-2615 від 05.08.2019, №37-2690 від 13.08.2019, №37-3491 від 09.10.2019 зверталось до відповідача про необхідність відшкодування витрат на проведення капітального ремонту.

З огляду на те, що у досудовому порядку сторонами не було врегульовано даний спір, та не відшкодовано витрат на ремонт, позивач звернувся до місцевого господарського суду з даним позовом.

Суд першої інстанції враховуючи положення норм чинного законодавства України, приймаючи до уваги встановлені фактичні обставини справи, керуючись принципами розумності та справедливості, дійшов висновку, що позов про стягнення з відповідача відшкодування витрат на проведення капітального ремонту є обґрунтованим та таким, що підлягає частковому задоволенню.

Здійснивши перевірку правильності застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів апеляційного господарського суду вважає правомірними висновки суду першої інстанції щодо часткового задоволення заявлених позовних вимог, а твердження скаржника вважає безпідставними та необґрунтованими, з огляду на наступне.

Статтею 11 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) визначено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Нормами статті 173 Господарського кодексу України (надалі ГК України) встановлено, що господарським визначається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншими учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Згідно з ст. 174 ГК України господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Приписами ч. 1 ст. 175 ГК України встановлено, що майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 ГК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частина 1 статті 628 ЦК України передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 статті 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Пунктом 73 Статуту залізниць України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 №457 визначено, що порядок обслуговування контрагентів-підприємств, що мають у межах залізничної під`їзної колії іншого підприємства свої склади або залізничні колії, які до неї примикають, встановлюється договорами, що укладаються без участі залізниці, безпосередньо між контрагентами і підприємством, якому належить залізнична під`їзна колія. Розрахунки, пов`язані з амортизацією залізничних під`їзних колій, за участь контрагента у ремонті та утриманні колії у всіх випадках здійснюються безпосередньо між підприємством і його контрагентом.

У відповідності до частин 1-4 статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Згідно зі ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як було зазначено вище, в 2019 році внаслідок великого перевантаження та погіршення стану колії спільна ділянка колії знаходилась в аварійному стані та не забезпечувала безпечного руху вагонів і локомотивів, про що було складено Акт весеннего осмотра ж.д. путей и стрелочных переводов від 05.04.2019.

ПАТ «Сумихімпром» у серпні 2019 року власними силами здійснило капітальний ремонт 203 м/п вказаної колії, вартість фактично виконаного обсягу робіт склала 733826,45 грн., що підтверджується наказом № 216 від 30.07.2019, відомістю дефектів від 22.07.2019, актами від 30.08.2019, маршрутною технологією за серпень 2019 року, накладними-вимогами № 26549 від 16.08.2019, № 26786 від 20.08.2019, № 26976 від 21.08.2019, № 27358 від 22.08.2019, № 27359 від 23.08.2019, № 27476 від 27.08.2019, № 28145 від 30.08.2019, нарядами № 5068 від 01.08.2019, № 5064 за 01.08.-09.08.2019, № 5065 за 16.08.2019, № 5066 за 19-23.08.2019, № 5067 за 27-29.08.2019.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Судом першої інстанції було вірно встановлено, що на момент проведення капітального ремонту залізничної колії, договором визначена загальна довжина залізничної колії 183 метри.

Враховуючи вище викладене колегія суддів здійснивши перевірку наданого позивачем розрахунку, погоджується з судом першої інстанції, що розмір витрат на капітальний ремонт залізничної колії довжиною 183 метри складає 666 820, 89 грн.

Щодо посилань скаржника на те, що договір про відшкодування витрат на утримання майна від 01.03.2019 не є укладеним, оскільки сторони не досягли згоди щодо істотної умови (ціни договору), зокрема у частині визначення розміру суми відшкодування капітального ремонту, колегія суддів зазначає наступне.

01.03.2019 між сторонами укладено договір про відшкодування витрат на утримання майна №37-030. Договір підписано сторонами та скріплено печатками підприємств. Після чого до даного договору було укладено додаткові угоди № 1 та № 2.

Частиною 1 ст. 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з ч. 7 ст. 179 ГК України господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 ГК України господарські зобов`язання можуть виникати: з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Визнання договору неукладеним може мати місце на стадії укладення договору, а не за наслідками його виконання сторонами, якщо дії сторін свідчать про те, що оспорюваний договір фактично було укладено, суд має розглянути по суті питання щодо відповідності його вимогам закону.

Аналогічна позиція викладена у постановах Верховного Суду України №3-205гс15; № 3-287гс16 та № 3-436гс16

Разом з тим, статтею 180 ГК України передбачено, що істотними умовами є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода. При укладенні господарського договору сторони зобов`язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

Колегія суддів дослідивши умови договору встановила, що договір укладений між позивачем та відповідачем містить такі розділи: 1. Предмет договору; 2. Умови та порядок надання компенсацій; 3. Права та обов`язки сторін; 4. Відповідальність сторін та порядок вирішення спорів; 5. Форс-мажор; 6. Дія договору. Зміна та припинення. 7. Прикінцеві положення.

Крім того, пунктом 2.6. договору визначена загальна сума договору - 86595,72 грн. і відсутність визначеної суми витрат у разі виникнення необхідності в проведенні капітального ремонту не є підставою вважати договір неукладеним.

Отже сторонами під час укладення договору було досягнуто усіх істотних умов.

Ці умови договору погоджені ТОВ «Керамейя» шляхом підписання договору.

Таким чином, твердження відповідача щодо недосягнення всіх істотних умов договору та неукладеності договору не відповідає дійсності та є необґрунтованим.

Також колегія суддів звертає увагу на те, що до суду не надано доказів розірвання чи визнання недійсним даного договору, а тому він є чинним та підлягає виконанню.

ПАТ «Сумихімпром» належним чином виконало свої зобов`язання по договору, оскільки забезпечувало обслуговування, експлуатацію та поточний ремонт залізничної колії.

Виявивши що спільна ділянка знаходиться в аварійному стані і не забезпечувала безпечного руху вагонів та локомотивів, ПАТ «Сумихімпром» вжило заходів щодо проведення капітального ремонту останньої та в серпні 2019 року здійснило капітальний ремонт 203 м/п колії.

У зв`язку з чим, ПАТ «Сумихімпром» неодноразово звертався до ТОВ «Керамейя» з листами про здійснення капітального ремонту та проханням відповідача надати контактні дані особи відповідальної за залізничний підрозділ підприємства.

Однак, листи було залишено без відповіді.

Таким чином, ПАТ «Сумихімпром» було вжито всіх заходів щодо залучення відповідача для участі у дослідженні всієї документації, що стосується ремонту колії.

При цьому, відповідач не вжив жодного заходу, хоча йому і пропонувалось, в тому щоб взяти участь у дефектуванні колії, ознайомлені з технічною документацією на проведення капітального ремонту колії, контролем за виконанням капітального ремонту.

Відповідно до приписів статей 853, 882 ЦК України відсутність своєчасно висловлених зауважень до виконаних робіт свідчить про прийняття робіт та, відповідно, виникнення в останнього обов`язку щодо їх оплати.

Доказів стосовно зауважень до виконаного ремонту відповідачем не надано.

Також в апеляційні скарзі скаржник посилається на те, що позивачем не доведено, що ремонт було виконано саме на тій колії яка є предметом договору. Дослідивши надані документи до позовної заяви колегія суддів встановила, що з них чітко вбачається, що ПАТ «Сумихімпром» виконало капітальний ремонт ділянки залізничної колії №1 БАМ в обсязі 203 м/п. Згідно маршрутної технології та акту видачі з капітального ремонту та введення в експлуатацію ділянки від 30.08.2019 капітальний ремонт виконувався по всій ділянці колії, де було здійснено повне розбирання шляху в обсязі 203 м/п, укладка щебеневого баласту в обсязі 150 м куб та укладка нової колії.

Крім того, колегія суддів не може залишити поза увагою лист відповідача № 201 від 06.10.2020, в кому зазначено, що останній жодним чином не заперечує проти проведення капітального ремонту 203 м/п залізничної колії, яка спільно утримується згідно договору № 37/030 від 01.03.2019.

Також в поясненнях від 03.02.2021 відповідач зазначає, що капітальний ремонт залізничної колії за проміжок часу 2015-2020 існування договірних відносин між сторонами було здійснено лише у 2019 році.

Статтею 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч.ч. 1-3 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ст.ст. 76-77 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Відповідно до частини 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

За встановлених обставин, на думку колегії суддів, висновок місцевого суду про наявність правових підстав для часткового задоволення заявлених позовних вимог відповідає нормам чинного законодавства, фактичним обставинам справи і наявним у ній матеріалам.

Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд першої інстанції повно та всебічно дослідив обставини справи, дав їм належну правову оцінку, дійшов правильних висновків щодо прав та обов`язків сторін, які ґрунтуються на належних та допустимих доказах.

Доводи апеляційної скарги не приймаються колегією суддів до уваги, оскільки не спростовують висновків суду першої інстанції. Скаржником не надано суду доказів, які б свідчили про не обґрунтованість позовних вимог, а доводи, викладені в апеляційній скарзі, не можуть бути підставою для зміни чи скасування рішення місцевого господарського суду.

Згідно з ч. 1 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

У рішенні Європейського суду з прав людини "Серявін та інші проти України" (SERYAVINOTHERS v.) вказано, що усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п. 29). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі "Суомінен проти Фінляндії" (Suominen v. Finland), N 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (див. рішення у справі "Гірвісаарі проти Фінляндії" (Hirvisaari v. Finland), №49684/99, п. 30, від 27 вересня 2001 року).

Зазначена правова позиція міститься у Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 13.02.2018 у справі №910/947/17.

Відповідно до ст. 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Апеляційний господарський суд вважає, що рішення Господарського суду Сумської області від 02.03.2021 у справі №920/1083/20 прийнято з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги обґрунтованих висновків суду не спростовують, у зв`язку з чим оскаржуване рішення має бути залишеним без змін, а апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Керамейя» - без задоволення.

Судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, з огляду на відмову в задоволенні апеляційної скарги, на підставі статті 129 ГПК України, покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 267-271, 273, 275-276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Керамейя" на рішення Господарського суду Сумської області від 02.03.2021 у справі №920/1083/20 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Сумської області від 02.03.2021 у справі №920/1083/20 залишити без змін.

3. Судовий збір за подачу апеляційної скарги залишити за Товариством з обмеженою відповідальністю "Керамейя".

4. Матеріали справи №920/1083/20 повернути до Господарського суду Сумської області.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у господарських справах, яким є Верховний Суд, протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення, відповідно до ст. 287-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено - 04.06.2021.

Головуючий суддя Л.П. Зубець

Судді С.О. Алданова

А.І. Мартюк