номер провадження справи 34/56/21
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.06.2021 Справа № 908/932/21

м. Запоріжжя

Господарський суд Запорізької області у складі судді Науменка А.О., розглянув у спрощеному позовному провадженні, без виклику представників сторін, справу № 908/932/21

за позовом Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом, ідентифікаційний код юридичної особи 24584661 (01032, м. Київ, вул. Назарівська, 3) в особі відокремленого підрозділу Рівненська атомна електрична станція Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом, ідентифікаційний код ВП 05425046 (адреса ВП: 34400, Рівненська область, м. Вараш)

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Деталь»», ідентифікаційний код юридичної особи 39705831 (69013, м. Запоріжжя, вул. Акад. Курчатова, буд. 1)

про стягнення 3 203 грн 87 коп.

СУТЬ СПОРУ:

До Господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом в особі відокремленого підрозділу Рівненська атомна електрична станція про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Деталь» 3 203 грн 87 коп., з яких: 1 619 грн 51 коп. пені та 1584 грн 36 коп. штрафу за прострочення поставки продукції за договором поставки № 53-122-01-09224 від 13.02.2020 та видатковими накладними від 27.03.2020, 06.04.2020, 15.04.2020, 24.04.2020.

У позові позивач просить суд стягнути з відповідача судовий збір у розмірі 2270 грн 00 коп. та розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження.

Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.04.2021 справу № 908/932/21 передано на розгляд судді Науменку А.О.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 06.04.2021 у справі № 908/932/21 позовна заява прийнята судом до розгляду. Ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи, розгляд справи по суті розпочати через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі.

Позивач та відповідач отримали вказану копію ухвали суду 12.04.2021 та 30.04.2021, відповідно, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення.

У відповідності до частин 2 і 3 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч.ч. 5, 7 ст. 252 ГПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву.

Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін до суду не надходило.

16.04.2021 до суду від відповідача у справі надійшов відзив на позов, в якому відповідач не погоджується з розрахунками позивача та зазначає, що організацію відправки товару здійснювала інша особа по договору доручення, і згідно з експрес-накладними та квитанціями перевізника ТОВ «Нова пошта», товар за видатковими накладними отримано вантажоодержувачем раніше, ніж зазначає позивач.

28.04.2021 до суду надійшла відповідь на відзив, в якій позивач зазначає про те, що заперечення відповідача проти позовних вимог є необґрунтованими, а контррозрахунок штрафних санкцій безпідставним.

Надані сторонами документи прийняті судом до розгляду.

Відповідно до ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Статтею 248 ГПК України встановлено, що суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Розглянувши матеріали справи, суд

УСТАНОВИВ:

Між ДП «НАЕК «Енергоатом» в особі ВП «Рівненська АЕС» (замовник, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «АГРО-ДЕТАЛЬ» (відповідач, постачальник) за результатами закупівлі UА-2019-12-21-004080-b згідно Закону України «Про публічні закупівлі» (процедура закупівлі - відкриті торги) було укладено договір поставки № 53-122-01-20-09224 (далі договір поставки).

Предметом поставки за даним договором є 34390000-7 Приладдя до тракторів, які передбачені специфікацією № 1 до договору поставки (п. 1.2 договору поставки).

Згідно з умовами договору, відповідач зобов`язувався поставити і передати у власність позивача продукцію згідно специфікації № 1 (додаток № 1 до договору поставки), в строк 60 календарних днів з дати оприлюднення даного договору на веб-порталі Уповноваженого органу згідно Закону України «Про публічні закупівлі» (п. 3.1. договору поставки).

Пунктом 2.1, 2.2 договору поставки передбачена ціна продукції за даним договором - на суму 76 800 грн 00 коп.

Згідно з п. 8.4 договору поставки передбачено, що датою поставки вважається дата підписання видаткової накладної або накладної вантажоодержувачем.

Пунктом 9.1 договору поставки передбачена відповідальність за порушення строків поставки.

Строк дії договору - по 31.12.2020 року (п. 11.1 договору).

До договору сторонами складено та підписано специфікацію № 1 (додаток № 1 до договору поставки) на суму 76 800 грн 00 коп.

Договір поставки та специфікація № 1 підписані з боку обох сторін та скріплені печатками підприємств.

Згідно інформації розміщеній на веб-порталі Уповноваженого органу договір було опубліковано 14.02.2020, що підтверджується витягом з веб-порталу Уповноваженого органу.

Пунктом 3.1 договору поставки встановлено, що місце поставки та вантажоодержувач -34400, м. Вараш, Рівненська обл., склад РВ ВП «Складське господарство» ДП «НАЕК «Енергоатом».

Поставка товару відповідачем здійснена згідно таких видаткових накладних: видаткова накладна № УТ-908 від 24.04.2020 на суму 16 699,03 грн.; видаткова накладна № УТ-639 від 27.03.2020 на суму 25 431,28 грн, видаткова накладна № УТ-832 від 15.04.2020 на суму 12 035,95 грн, видаткова накладна № УТ-732 від 06.04.2020 на суму 22 633,74 грн.

Враховуючи поставку відповідачем товару за договором поставки та вищевикладеними видатковими накладними із простроченням позивач звернувся до суду з даним позовом.

Стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Деталь» на користь Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом в особі відокремленого підрозділу Рівненська атомна електрична станція 3 203 грн 87 коп., з яких: 1 619 грн 51 коп. пені та 1584 грн 36 коп. штрафу за прострочення поставки продукції за договором поставки № 53-122-01-09224 від 13.02.2020 та видатковими накладними від 27.03.2020, 06.04.2020, 15.04.2020, 24.04.2020 було предметом позовних вимог.

Проаналізувавши фактичні обставини справи, оцінивши представлені докази, суд дійшов до висновку про задоволення позову, з таких підстав.

Правовідносини сторін у даній справі є господарськими та такими, що склались на підставі договору поставки № 53-122-01-20-09224, за результатами закупівлі UА-2019-12-21-004080-b згідно Закону України «Про публічні закупівлі» (процедура закупівлі - відкриті торги).

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно з частиною 1 статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною 2 цієї ж норми Цивільного кодексу України унормовано, що до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з ч. 1 ст. 598, ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється частково або в повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до п. 3.1 договору поставки сторонами погоджено строк поставки продукції - 60 календарних днів з дати оприлюднення даного договору на веб-порталі Уповноваженого органу згідно Закону України «Про публічні закупівлі». Місце поставки та вантажоодержувач -34400, м. Вараш, Рівненська обл., склад РВ ВП «Складське господарство» ДП «НАЕК «Енергоатом».

Згідно з витягом з веб-порталу Уповноваженого органу договір було опубліковано 14.02.2020.

Таким чином, з урахуванням п. 3.1 договору поставки, кінцевим строком поставки товару згідно з умовами договору є 14.04.2020.

З наданих до матеріалів справи видаткових накладних, вбачається що поставка товару відповідачем здійснена згідно таких видаткових: видаткова накладна № УТ-908 від 24.04.2020 на суму 16 699,03 грн.; видаткова накладна № УТ-639 від 27.03.2020 на суму 25 431,28 грн, видаткова накладна № УТ-832 від 15.04.2020 на суму 12 035,95 грн, видаткова накладна № УТ-732 від 06.04.2020 на суму 22 633,74 грн.

В той же час, видаткова накладна № УТ-639 від 27.03.2020 на суму 25 431,28 грн підписана отримувачем 29.04.2020, видаткова накладна № УТ-732 від 06.04.2020 на суму 22 633,74 грн підписана отримувачем 19.05.2020; видаткова накладна № УТ-832 від 15.04.2020 на суму 12 035,95 грн підписана отримувачем 08.05.2020; видаткова накладна № УТ-908 від 24.04.2020 на суму 16 699,03 грн. підписана отримувачем 28.04.2020.

При цьому, суд враховує, до договором поставки передбачена відповідна організація вхідного контролю продукції.

На підставі викладеного, згідно з видатковими накладними, відповідачем допущено прострочення з виконання зобов`язань з поставки товару за договором поставки:

- за видатковою накладною № УТ-639 від 27.03.2020 на суму 25 431, 28 грн, яка підписана отримувачем 29.04.2020, на 14 днів;

- за видатковою накладною № УТ-732 від 06.04.2020 на суму 22 633,74 грн, яка підписана отримувачем 19.05.2020, на 34 дні;

- за видатковою накладною № УТ-832 від 15.04.2020 на суму 12 035,95 грн, яка підписана отримувачем 08.05.2020, 23 дні;

- за видатковою накладною № УТ-908 від 24.04.2020 на суму 16 699,03 грн, яка підписана отримувачем 28.04.2020, на 13 днів.

Відповідно до ст. ст. 610, 611 Цивільного кодексу України невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), є його порушенням, у разі якого настають правові наслідки, зокрема, сплата неустойки.

Згідно з ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

У відповідності до ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Частиною 1 статті 216 Господарського кодексу України передбачено, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Згідно частини 1 ст. 218 Господарського кодексу України підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Частина 2 статті 217 Господарського кодексу України визначає, що у сфері господарювання застосовується, зокрема, такий вид господарських санкцій як штрафні санкції.

Статтею 230 Господарського кодексу України передбачено, що штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Статтею 549 Цивільного кодексу України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

У відповідності до п. 9.1. договору поставки у випадку порушення строків поставки постачальник зобов`язується сплатити замовнику пеню у розмірі 0,1% від суми непоставленої (недопоставленої) продукції за кожен день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково сплатити штраф у розмірі 7 % від вказаної суми.

Суд перевірив розрахунок штрафних санкцій та визнав позовні вимоги щодо їх стягнення обґрунтованими.

Так, за видатковою накладною № УТ-639 від 27.03.2020 на суму 25 431, 28 грн, яка підписана отримувачем 29.04.2020, прострочення склало 14 днів, а отже пеня за порушення строків поставки за цією видатковою накладною, згідно з п. 9.1. договору поставки складає 356 грн 04 коп. (25431,28*0.1%*14);

За видатковою накладною № УТ-732 від 06.04.2020 на суму 22 633,74 грн, яка підписана отримувачем 19.05.2020, прострочення склало 34 дні, а отже пеня за порушення строків поставки за цією видатковою накладною, згідно з п. 9.1. договору поставки складає 769 грн 55 коп. (22633,74 *0.1%*34), а штраф за порушення прострочення понад тридцять днів 1584 грн 36 коп. (22633,74*7%).

За видатковою накладною № УТ-832 від 15.04.2020 на суму 12 035,95 грн, яка підписана отримувачем 08.05.2020, прострочення склало 23 дні, а отже пеня за порушення строків поставки за цією видатковою накладною, згідно з п. 9.1. договору поставки складає 276 грн 83 коп. (12035,95*0.1%*23).

За видатковою накладною № УТ-908 від 24.04.2020 на суму 16 699,03 грн, яка підписана отримувачем 28.04.2020, прострочення склало 13 днів, а отже пеня за порушення строків поставки за цією видатковою накладною, згідно з п. 9.1. договору поставки складає 217 грн 09 коп. (16699,03*0.1%*13).

При цьому, суд враховує що на основі норм господарського законодавства пеня може бути застосована для забезпечення будь-якого договірного зобов`язання (як грошового, так і не грошового), оскільки вона відноситься до штрафних санкцій (Постанова КГС ВС від 23.04.2019 № 904/3565/18).

Одночасне стягнення з учасника господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання за договором, штрафу та пені не суперечить статті 61 Конституції України, оскільки згідно зі статтею 549 ЦК України пеня та штраф є формами неустойки, а відповідно до статті 230 ГК України - видами штрафних санкцій, тобто не є окремими та самостійними видами юридичної відповідальності. У межах одного виду відповідальності може застосовуватися різний набір санкцій (наведена правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 02.04.2019 у справі № 917/194/18; від 09.02.2018 у справі N 911/2813/17, від 22.03.2018 у справі N 911/1351/17, від 25.05.2018 у справі N 922/1720/17).

Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ст.ст. 76-79 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Посилання відповідача на те, що організацію відправки товару здійснювала інша особа по договору доручення, і згідно з експрес-накладними та квитанціями перевізника ТОВ «Нова пошта» вбачаються інші дати отримання товару, ніж ті, що зазначені у вищенаведених видаткових накладних судом до уваги не приймаються, оскільки з наданих відповідачем доказів (сканкопій з сайту Нова пошта» та квитанцій) не можливо достеменно встановити, що за вказаною інформацію направлено та отримано саме передбачений умовами договору поставки та специфікацією товар, з відповідним найменуванням, іншими даними та ціною.

На підставі вищевикладеного, суд вважає вимоги позивача щодо стягнення з відповідача 1619 грн 51 коп. пені та 1584 грн 36 коп. штрафу за прострочення поставки товару за договором поставки обґрунтованими, документально підтвердженими, такими, що відповідають обставинам справи, умовам договору поставки та чинному законодавству.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір за позовом відноситься на позивача враховуючи задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 129, 238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Деталь»», ідентифікаційний код юридичної особи 39705831 (69013, м. Запоріжжя, вул. Акад. Курчатова, буд. 1) на користь Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом, ідентифікаційний код юридичної особи 24584661 (01032, м. Київ, вул. Назарівська, 3) в особі відокремленого підрозділу Рівненська атомна електрична станція Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом, ідентифікаційний код ВП 05425046 (адреса ВП: 34400, Рівненська область, м. Вараш) 1619 (одна тисяча шістсот дев`ятнадцять) грн 51 коп. пені, 1584 (одна тисяча п`ятсот вісімдесят чотири) грн 36 коп. штрафу та 2270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн 00 коп. судового збору.

3. Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до п. 17.5 Розділу ХI Перехідних положень ГПК України апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Апеляційна скарга може бути подана до Центрального апеляційного господарського суду через Господарський суд Запорізької області протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено та підписано 04.06.2021.

Суддя А.О. Науменко