ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"02" червня 2021 р. Справа№ 910/15348/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Доманської М.Л.

суддів: Пантелієнка В.О.

Верховця А.А.

за участю секретаря судового засідання Кудько О.О.

та представників учасників провадження у даній справі відповідно до протоколу судового засіданні від 02.06.2021,

розглянувши заяву Громадської організації "Українська агенція з авторських та суміжних прав" про відвід суддів Пантелієнка В.О., Верховця А.А. від розгляду апеляційної скарги Державної організації "Українське агентство авторських та суміжних прав"

на рішення господарського суду міста Києва від 19.01.2021

у справі №910/15348/19 (суддя Бондаренко-Легких Г.П.)

за позовом Державної організації "Українське агентство авторських та суміжних прав"

до 1) Громадської організації "Українська агенція з авторських та суміжних прав" (відповідач-1)

2) Societa Italiana Degli Autory ed Editory (SIAE) (Viale della Lettaratura 30, 00144, Roma, Italia) (відповідач-2)

третя особа яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача ОСОБА_1 ;

третя особа яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача ОСОБА_2

про визнання недійсним правочину

ВСТАНОВИВ:

Державна організація "Українське агентство з авторських та суміжних прав" звернулась до Господарського суду міста Києва з позовом до Громадської організації "Українська агенція з авторських та суміжних прав" та Societa Italiana Degli Autory ed Editory (SIAE) про визнання правочину недійсним.

Рішенням господарського суду міста Києва від 19.01.2021 у справі №910/15348/19 відмовлено у задоволенні позову.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням, Державна організація "Українське агентство авторських та суміжних прав" звернулась до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 19.01.2021 у даній справі та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 26.04.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Державної організації "Українське агентство авторських та суміжних прав", призначено до розгляду та зобов`язано скаржника надати в судове засідання докази надсилання копії апеляційної скарги і доданих до неї документів, які у сторони відсутні, листом з описом вкладення Societa Italiana Degli Autory ed Editory (SIAE) або надати пояснення з приводу неможливості надсилання копії апеляційної скарги і доданих до неї документів, які у сторони відсутні, листом з описом вкладення Societa Italiana Degli Autory ed Editory (SIAE), документально підтвердити.

11.05.2021 до Північного апеляційного господарського суду від Державної організації "Українське агентство авторських та суміжних прав" надійшли письмові пояснення щодо неможливості відправлення міжнародних листів з описом вкладення.

24.05.2021 до Північного апеляційного господарського суду від Громадської організації "Українська агенція з авторських та суміжних прав" надійшов відзив на апеляційну скаргу.

01.06.2021 до Північного апеляційного господарського суду від Громадської організації "Українська агенція з авторських та суміжних прав" надійшла заява про відвід суддів Пантелієнка В.О. та Верховця А.А.

Заява мотивована тим, що наявні обстави, які викликають сумнів у неупередженості та об`єктивності суддів Пантелієнка Віталія Олеговича та Верховця Анатолія Анатолійовича у прийнятті законного і обгрунтованого судового рішення у справі № 910/15348/19, у зв`язку з тим, що Відповідач 1, як учасник даної справи 31.05.2021 отримав копію повного тексту Постанови Північного апеляційного господарського суду від 24.05.2021 у справі №910/15357/19, яка розглядалась у складі колегії суддів Пантелієнка В.О., Верховця A.A., Полякова Б.М. При вирішенні спору у господарській справі №910/15357/19 колегією суддів у складі Пантелієнка В.О. та Верховця A.A. не враховано та не застосовано норми права до спірних правовідносин, викладених у висновку Верховного Суду, а саме у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 22.04.2021 року у справі № 910/17319/19. Тобто, на думку заявника, під час розгляду апеляційної скарги у суддів Пантелієнка В.О. та Верховця А.А. вже склались певні суб`єктивні внутрішні переконання щодо цих правовідносин сторін, що може зашкодити всебічному, повному, неупередженому та об`єктивному розгляду справи, що прямо суперечить вимогам ст. 35 ГПК України.

В судове засідання з`явився представник Громадської організації "Українська агенція з авторських та суміжних прав». Інші представники в судове засідання не з`явились, про причини неявки не повідомили.

Представник Громадської організації "Українська агенція з авторських та суміжних прав» підтримав вищевказану заяву про відвід суддів.

Відповідно до абз. 2 ч. 3 ст. 39 ГПК України якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Колегія суддів прийшла до висновку про необґрунтованість заявленого відводу з огляду на наступне.

Статтями 38, 42 ГПК України закріплені права та обов`язки учасників справи, серед яких, право подавати заяви, зокрема і про відвід судді.

Статтею 35 ГПК України визначені підстави для відводу (самовідводу) судді. Так, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо, зокрема, він надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі чи є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Головна мета відводу - гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи, а мета самовідводу - запобігання будь-яким сумнівам щодо безсторонності судді.

Відповідно до частин першої, другої статті 48 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання. Суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись, при цьому, принципом верховенства права. Втручання у діяльність судді щодо здійснення правосуддя забороняється і має наслідком відповідальність, установлену законом.

Частиною четвертою статті 11 ГПК України та статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" визначено, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України (далі - Конвенція), та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Як зазначає Європейський суд з прав людини, найголовніше - це довіра, яку в демократичному суспільстві повинні мати суди у громадськості (рішення ЄСПЛ у справі "Хаушильд проти Данії").

Стаття 6 Конвенції передбачає, що суд у межах своїх повноважень має бути неупередженим. Неупередженість зазвичай означає відсутність упередженості або суб`єктивного ставлення, що може бути оцінене багатьма способами (рішення ЄСПЛ у справі "Ветштайн проти Швейцарії").

Наявність безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 визначається за допомогою суб`єктивного критерію, тобто оцінювання особистого переконання конкретного судді у конкретній справі, а також за допомогою об`єктивного критерію, тобто з`ясування того, чи надав цей суддя достатні гарантії для виключення будь-якого законного сумніву з цього приводу (рішення ЄСПЛ у справі "Хаушильд проти Данії").

За усталеною практикою Європейського суду з прав людини наявність безсторонності згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. За суб`єктивним критерієм беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (пункт 49 рішення ЄСПЛ у справі "Білуха проти України").

Європейський суд з прав людини зазначив, що "безсторонність", в сенсі пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Булут проти Австрії" від 22.02.1996, у справі "Томан проти Швейцарії" від 10.06.1996). Відповідно до об`єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності суддів. У цьому зв`язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення.

При цьому, особиста безсторонність суду, як суб`єктивний критерій, презюмується, поки не надано доказів протилежного (пункт 50 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Білуха проти України" від 09.11.2006).

Згідно з об`єктивним критерієм необхідно встановити, чи існують факти, які можна встановити та які можуть ставити під сумнів безсторонність судді. Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезстороннім, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (пункти 29, 31 рішення Європейського суду з прав людини "Газета "Україна-центр" проти України" від 15.07.2010).

Частиною третьою статті 38 ГПК України унормовано, що відвід повинен бути вмотивованим.

Господарський процесуальний кодекс України не встановлює вичерпного переліку обставин, які свідчать про необ`єктивність судді, однак зазначається, що такі підстави повинні бути обґрунтовані особою, яка ініціює питання про відвід судді.

Суд зазначає, що не є підставами для відводу суддів заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами, а також, обставини, пов`язані з прийняттям суддею рішень з інших справ чи вирішення будь-яких процесуальних питань.

Таким чином, щодо суб`єктивної складової безсторонності суду заявнику необхідно подати докази фактичної наявності упередженості судді для відводу його від справи, оскільки презумпція особистої неупередженості судді діє доти, доки не з`являться докази на користь протилежного. І тільки якщо з`являються об`єктивні сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, або його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі.

У контексті поданої заяви, суд звертає увагу на приписи частини четвертої статті 35 ГПК України, якою імперативно визначено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Згідно з частиною третьої статті 39 ГПК України, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 32 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу, як вже зазначено вище.

Водночас, згідно з п. 1 ст. 43 ГПК України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Заявником жодними належними і допустимими доказами не доведено наявності обставин, з якими закон, зокрема, приписи статей 35, 36 ГПК України, пов`язують наявність підстав для відводу судді.

Викладені у заяві про відвід суддів доводи фактично зводяться до незгоди сторони з процесуальними рішеннями суддів у іншій справі, що не є підставою в силу статей 35, 36 ГПК України.

А отже, твердження заявника щодо упередженості та необ`єктивності суддів під час розгляду справи є безпідставними і не підтверджені наявними у матеріалах справи документами.

Відтак, розглянувши заяву від 01.06.2021 про відвід суддів Пантелієнка В.О., Верховця А.А., поданої в межах розгляду даної справи, суд визнає її необґрунтованою, не вбачає підстав для її задоволення, оскільки наведені заявником доводи, в розумінні ст.ст. 35, 36 ГПК України, не можуть бути підставою для відводу судді. Заява про відвід суддів не містить даних про наявність обставин, які викликають обґрунтовані сумніви у неупередженості або необ`єктивності вказаних суддів, і таких обставин судом за наслідками дослідження матеріалів справи не встановлено.

Керуючись статтями 35, 38, 39, 234 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви Громадської організації "Українська агенція з авторських та суміжних прав" про відвід суддів Пантелієнка В.О. та Верховця А.А. від розгляду справи №910/15348/19 - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення.

Головуючий суддя М.Л. Доманська

Судді В.О. Пантелієнко

А.А. Верховець