ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"10" червня 2021 р.м. Одеса Справа № 916/2102/20

Господарський суд Одеської області у складі судді Невінгловської Ю.М.

при секретарі судового засідання: Пелехатій А.О.

за участі представників:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: не з`явився.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Акціонерного товариства «Одесагаз» (65003, м. Одеса, вул. Одарія,1);

до відповідача: Комунального підприємства «Теплопостачання міста Одеси» (65029, м. Одеса, вул. Балківська, 1-Б);

про стягнення 29 403 318,17 грн.

ВСТАНОВИВ:

Суть спору: 21.07.2020 року Акціонерне товариство «Одесагаз» звернулось до Господарського суду Одеської області з позовною заявою вх. ГСОО №2174/20 до Комунального підприємства «Теплопостачання міста Одеси», в якій просить суд стягнути з відповідача грошові кошти у розмірі 29 403 318,71 грн., з яких 28 950 345,72 грн. основний борг, 256 868,75 грн. пеня, 57 145,06 грн. - 3% річних, 138 959,18 грн. інфляційні витрати, а також стягнути з відповідача судові витрати.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов укладеного договору розподілу природного газу №008370/ТМО-23/16, в частині повного та своєчасного здійснення розрахунків.

Ухвалою суду від 27.07.2020 року відкрито провадження у справі №916/2102/20 за правилами загального позовного провадження із призначенням підготовчого засідання на 12.08.2020 року о 11:30.

Ухвалою суду від 12.08.2020 року судом було відкладено підготовче засідання на 16.09.2020 року о 14:00.

25.08.2020 року до суду від Комунального підприємства «Теплопостачання міста Одеси» надійшов відзив на позовну заяву (вх. ГСОО №22227/20), відповідно до якого відповідач просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог в частині стягнення основної заборгованості на суму 5 169 250,36 грн. та інфляційних витрат 60 171,51 грн., зменшити суму стягнення пені та 3% річних на 90%, відстрочити виконання рішення та повернути позивачу з державного бюджету частину сплаченого судового збору у розмірі 234 403, 24 грн. Так в обґрунтування вказаних заперечень, відповідач зазначив, що з бюджету міста було виділено та перераховано 5 169 250,38 на рахунок АТ «Одесагаз» грошові кошти з цільовим призначення у рахунок погашення основної заборгованості за Договором. Між тим, всупереч їх цільового призначення та нормативним актам, дані кошти було спрямовано в якості погашення не основної заборгованості, а для погашення стягнутої пені, 3% річних, інфляційних витрат та судових витрат, згідно рішенням суду від 21.08.2019 року по справі №916/1112/19.

Крім того, відповідач наголошує, що КП «ТМО» не розпоряджається власними грошовими коштами отриманими як плату за вироблену та продану теплову енергію до моменту розподілу між учасниками постачання природного газу. При цьому питома вага грошових коштів припадає на користь АТ «НАК «Нафтогаз», ПАТ «Одеська ТЕЦ», ПАТ «Укртрансгаз», АТ «Одесагаз». Загалом, відрахування коштів на користь вищезазначених учасників ринку природного газу, за алгоритмом, встановленим постановою Кабінету Міністрів України від 18.06.2014 року №217, що складають близько 92% всіх надходжень від споживачів теплової енергії, позбавляють підприємство можливості існувати. Крім того, рівень розрахунків за договором залежить зокрема від платіжної дисципліни споживачів теплової енергії, також вагомим впливом на можливість Підприємства нараховувати повну плату за спожиту теплову енергію та своєчасно розрахуватися за природний газ залишається фактор регулювання діяльності підприємства з боку уповноваженого державного органу Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, до повноважень якої віднесено затвердження тарифів на теплову енергію. Зазначені обмеження по розпорядженню власними грошовими коштами потягли за собою накопичення заборгованості за спожиті енергоносії, товари, послуги тощо, у зв`язку з чим КП «ТМО» несе збитки і є загроза повної зупинки діяльності підприємства.

Враховуючи те, що КП «ТМО» вживаються всі можливі заходи щодо погашення заборгованості, у тому числі і за рахунок коштів міста, які виділяються безпосередньо на погашення заборгованості перед АТ «Одесагаз», а також те, що Державою прийняті нормативно-правові акти, що унеможливлюють своєчасний розрахунок КП «ТМО» за своїми зобов`язаннями, нарахування надмірно великої штрафної санкції є несправедливим по відношенню до КП «ТМО» та таким, що підлягає зменшенню судом.

Крім того, відповідач не погоджується з нарахованою позивачем сумою інфляційних витрат у зв`язку з тим, що останнім невірно рахується основна заборгованість, оскільки відповідно до розрахунку КП «ТМО» інфляційні витрати становлять 78 787,67 грн.

16.09.2020 року Комунальним підприємством „Теплопостачання міста Одеси було надано суду клопотання (вх.№ГСОО 24536/20) про приєднання до матеріалів справи довідки КП «ТМО» від 16.09.2020 року №02-01-01-350, якою підтверджується наявність заборгованості перед позивачем у сумі 6 145 005, 56 грн. та роздруковану з ЄДРСР копію постанови Верховного суду від 18.03.2020 року у справі №908/2304/18.

У судовому засіданні від 16.09.2020 року було оголошено протокольну ухвалу про відкладення підготовчого засідання на 25.09.2020 року о 14:30 год. При цьому, встановлено строк для надання відповіді на відзив до 25.09.2020 року.

22.09.2020 року від Акціонерного товариства „Одесагаз в порядку ст. 46 Господарського процесуального кодексу України, надійшла заява про збільшення розміру позовних вимог (вх. ГСОО № 25102/20), в якій позивач просив суд стягнути з відповідача 28 923 150, 56 грн. основної заборгованості, 360 627, 66 грн 3% річних, 1 594 333, 86 пені, 263 490, 56 грн. інфляційні втрати та судові витрати.

У судовому засіданні від 25.09.2020 року судом було оголошено протокольну ухвалу в порядку ч.3 ст. 177 ГПК України про продовження строку підготовчого провадження на тридцять днів та протокольну ухвалу в порядку п.3 ч.2 ст. 183 ГПК України про відкладення підготовчого засідання на 19.10.2020 року о 13:45 год. При цьому, судом було встановлено строк відповідачу до 02.10.2020 року надати письмові пояснення з приводу заяви про збільшення розміру позовних вимог та позивачу до 16.10.2020 року надати суду письмові заперечення на відповідь на відзив.

08.10.2020 року до суду від Комунального підприємства „Теплопостачання міста Одеси надійшли додаткові пояснення до відзиву КП «ТМО» на позовну заяву (вх.№ГСОО 26837/20), відповідно до яких відповідач повторно наголошує, що АТ «Одесагаз» спрямовано частину коштів, в супереч їх цільового призначення, у якості погашення не основної заборгованості, а у якості погашення стягнутої пені, 3 % річних, інфляційних втрат та судових витрат.

Крім того, відповідач зазначив, що станом на 17.09.2020 заборгованість за квітень 2020 погашена в повному обсязі 31.07.2020, а залишок заборгованості за травень 2020 складав 4 350 346,65 грн. Таким чином, сума заборгованості за Договором розподілу природного газу № 008370/ТМО- 23/16, станом на 17.09.2020 складала 23 753 900,19 грн.

Також відповідач підтримує викладену у своєму відзиві від 19.08.2020 на позовну заяву АТ «Одесагаз» позицію та обґрунтування щодо незначного ступеню вини підприємства у несвоєчасному виконанні договірних зобов`язань відносно порядку розрахунків за отриманий газ та додатково наголошує, що своєчасність розрахунків за договором розподілу залежить від своєчасності та повноти надходжень грошових коштів від споживачів теплової енергії.

При цьому, відповідач наголошує, що оскільки позивачем невірно розраховано суму основної заборгованості, а також враховуючи факт подвійного нарахування, розрахунок пені та 3% річних є невірним. А що стосується розрахунку інфляційних втрат у сумі 263 490, 56 грн, то за контррахунком заборгованості КП «ТМО», розмір інфляційних втрат складає 244 224, 36 грн.

19.10.2020 року до суду від Комунального підприємства „Теплопостачання міста Одеси надійшла заява про зупинення провадження у справі (вх№27778/20), відповідно до якого відповідач просить суд в порядку ст.228 Господарського процесуального кодексу України зупинити провадження у справі №916/2102/20 до перегляду об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду судових рішень у подібних правовідносинах.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від "19" жовтня 2020 року заяву Комунального підприємства „Теплопостачання міста Одеси від 19.10.2020 року за вх.№27778/20 задоволено, провадження у справі №916/2102/20 зупинено до закінчення перегляду Об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду справи №903/918/19.

03.03.2021 року від Акціонерного товариства «Одесагаз» надійшла заява про поновлення провадження у справі №916/2102/20, в якій останній повідомляє про Постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду, якою Касаційну скаргу Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" задоволено частково.

Ухвалою суду від 15.03.2021 року поновлено провадження по справі №916/2102/20 з 24.03.2021 року та призначено підготовче засідання на 24.03.2021 року о 16:40.

Між тим, судове засідання не відбулось у зв`язку із перебуванням судді Невінгловської Ю.М. на лікарняному.

Ухвалою суду від 07.04.2021 року підготовче засідання по справі 916/2102/20 призначено на 21.04.2021 року о 15:00.

У судове засідання від 21.04.2021 року з`явився представник відповідача, представник позивача не з`явився.

При цьому, у судовому засіданні від 21.04.2021 року, судом було оголошено протокольну ухвалу, в порядку п.3 ч.2 ст.183 Господарського процесуального кодексу України, про відкладення підготовчого засідання на "17" травня 2021 р. о 11:30.

17.05.2021 року до суду від АТ «Одесагаз» надійшла заява (вх. ГСОО №13279/21) про зменшення розміру позовних вимог, в якій зазначено, що з дати звернення позивачем до суду, відповідачем було частково сплачено борг, тому позивач звернувся до суду з цією заявою про зменшення позовних вимог, яка полягає у стягненні лише суми основного боргу в розмірі 3 055 801,15 грн. станом на 17.05.2021 року.

17.05.2021 року до суду надійшов відзив (вх. ГСОО №13275/21) на заяву АТ «Одесагаз» про зменшення розміру позовних вимог від КП «Теплопостачання міста Одеси», в якому КП «ТМО» визнає позовні вимоги та вказує, що станом на 17.05.2021 року було частково погашено заборгованість, залишок основного боргу становить 3 055 801,15 грн.

Ухвалою суду у протокольній формі від 17.05.2021 року відкладено підготовче засідання на 31.05.2021 року о 12:30.

17.05.2021 року від КП «ТМО» надійшла до суду заява (вх. ГСОО №13361/21), в якій відповідач вказує, що при поданні позовної заяви позивачем було сплачено 468, 806,47 грн. судового збору, тому у зв`язку із зменшенням позовних вимог та визнання таких вимог відповідачем, наявні підстави для повернення АТ «Одесагаз» з державного бюджету частину надмірно сплаченого судового збору, а також повернути АТ «Одесагаз» з державного бюджету 50% судового збору, який підлягає сплаті при подачі позовної заяви про стягнення боргу в сумі 3 055 801,15 грн.

Позивач - АТ «Одесагаз» та відповідач КП «ТМО» про дату, час та місце судового засідання 31.05.2021 року повідомлялися належним однак у судове засідання не з`явилися, про поважність причин відсутності сторін суд не повідомлено, проте у зв`язку із визнанням відповідачем позову, в силу ч.3 ст.185 та п.1 ч.3 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає за доцільне розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

В судовому засіданні 31.05.2021р. було оголошено вступну та резолютивну частини рішення, повний текст якого буде складено 10.06.2021р.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість доказів, суд встановив:

Між АТ «Одесагаз» (Оператор ГРМ) та КП «ТМО» (Споживач) було укладено договір розподілу природного газу №008370/ТМО/-23/16 на підставі заяви-приєднання КП «ТМО» від 04.01.2016 року.

Текст типового договору розподілу природного газу затверджений Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг «Про затвердження типового договору розподілу природного газу» №2498 від 30.09.2015 року.

Відповідно до п.1.3 Договору, цей Договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей 633, 634, 641 та 642 Цивільного Кодексу України на невизначений строк. Фактом приєднання Споживача до умов цього Договору (акцептування договору) є вчинення Споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти Договір, зокрема надання підписаної Споживачем заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку 1 (для побутових споживачів) або у додатку 2 (для споживачів, що не є побутовими) до цього Договору, яку в установленому порядку Оператор ГРМ направляє Споживачу Інформаційним листом за формою, наведеною у додатку 3 до цього Договору, та/або сплата рахунка Оператора ГРМ, та/або документально підтверджене споживання природного газу.

В п.1.4 Договору визначено, що послуга з розподілу природного газу це послуга Оператора ГРМ, яка надається Споживачу та включає в себе забезпечення цілодобового доступу Споживача до газорозподільної системи і розподіл (переміщення) належного Споживачу (його постачальнику) природного газу газорозподільною системою з метою його фізичної доставки до межі балансової належності об`єкта Споживача.

Згідно п. 2.1 Договору, за цим Договором Оператор ГРМ зобов`язується надати Споживачу послугу з розподілу природного газу, а Споживач зобов`язується прийняти зазначену послугу та сплатити її вартість у розмірі, строки та порядку, визначені цим Договором.

Пунктом 6.1. Договору встановлено, що оплата вартості послуги Оператора ГРМ з розподілу природного газу здійснюється Споживачем за тарифом, встановленим Регулятором для Оператора ГРМ, що сплачується як плата за річну замовлену потужність, з урахуванням вимог Кодексу газорозподільних систем.

Відповідно до п. 6.3 Договору, величина річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) Споживача на розрахунковий календарний рік визначається відповідно до Кодексу ГРМ. Споживач, що не є побутовим, оплачує замовлену потужність виходячи з наявних об`єктів, зазначених у заяві-приєднанні, що є додатком до договору розподілу природного газу. Місячна вартість послуги розподілу природного газу визначається як добуток 1/12 річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача на тариф, встановлений Регулятором для відповідного Оператора ГРМ із розрахунку місячної вартості одного кубічного метра замовленої потужності.

За п.6.4 Договору, розрахунковим періодом за цим Договором є календарний місяць.

Пунктом 6.6 Договору передбачено, що оплата вартості послуги з розподілу природного газу за цим Договором здійснюється Споживачем, який не є побутовим, на умовах попередньої оплати до початку розрахункового періоду на підставі рахунка Оператора ГРМ. Якщо згідно із законодавством Споживач має сплачувати Оператору ГРМ за послуги з розподілу природного газу зі свого поточного рахунку із спеціальним режимом використання, оплата послуг розподілу природного газу здійснюється з поточного рахунку із спеціальним режимом використання Споживача на поточний рахунок Оператора ГРМ кожного банківського дня згідно з алгоритмом розподілу коштів, встановленим Регулятором, та зараховується як плата за послуги розподілу природного газу в тому місяці, в якому надійшли кошти. Остаточний розрахунок за надані у звітному місяці послуги проводиться Споживачем до десятого числа місяця, наступного за звітним, відповідно до акта наданих послуг та з урахуванням раніше перерахованих коштів.

Положеннями п. 6.7 Договору визначено, що у разі виникнення у Споживача заборгованості за цим Договором Сторони можуть укласти графік погашення заборгованості, який оформлюється додатком до цього Договору або окремим договором про реструктуризацію заборгованості. У разі відсутності графіка погашення заборгованості Оператор ГРМ має право грошові кошти, отримані від Споживача в поточному розрахунковому періоді, зарахувати в рахунок погашення існуючої заборгованості Споживача відповідно до черговості її виникнення.

Відповідно до п. 6.8 Договору, надання Оператором ГРМ послуги з розподілу природного газу Споживачу, що не є побутовим, має підтверджуватися підписаним між Сторонами актом наданих послуг, що оформлюється відповідно до вимог Кодексу газорозподільних систем.

Пунктом 8.2 Договору встановлено, що у разі порушення Споживачем, що не є побутовим, строків оплати за цим Договором він сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

В позовній заяві позивачем зазначено, що станом на 01.07.2020 року у відповідача виникла заборгованість за договором розподілу природного газу №008370/ТМО/-23/16 в період за квітень-червень 2020 року в розмірі 28 950 345,72 грн.

На підтвердження виконання АТ «Одесагаз» умов договору з розподілу природного газу, позивачем разом із позовною заявою пред`явлено до суду акти наданих послуг від 31.12.2019 р., 31.01.2020 р., 29.02.2020 р., 31.03.2020 р., 30.04.2020 р. та актами звірки взаємних розрахунків за грудень 2019 р., січень 2020 р., березень 2020 р., квітень 2020 р. які підписані та затверджені сторонами договору.

Також із заявою про збільшення позовних вимог позивачем надано суду акти наданих послуг від 31.05.2020 р., 30.06.2020 р., 31.08.2020 р. та акти звірки взаємних розрахунків за липень 2020 р., серпень 2020 р.., згідно яких заборгованість станом на 17.09.2020 року становить 31 141 602,64 грн.

У заяві про зменшення позовних вимог позивачем вказано, що станом на 17.05.2021 року залишок заборгованості КП «ТМО» становить 3 055 801,15 грн. та пред`явлено до суду акт наданих послуг від 11.04.2021 р, 30.04.2021 р. та акт звірки взаємних розрахунків за квітень 2021 р. Дана заборгованість визнається відповідачем в повному обсязі у відзиві вх. ГСОО №13275/21 на заяву АТ «Одесагаз» про зменшення розміру позовних вимог.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість доказів, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, повно, всебічно і об`єктивно з`ясувавши обставини справи, суд дійшов таких висновків:

Відповідно до ч.1, 2 ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Положеннями ст. 509 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України, майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Статтею 901 Цивільно кодексу передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Частиною 1 ст. 903 Цивільного кодексу України визначено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

За приписами ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

У відповідності до ч.1, 2 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Згідно ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частиною 1 ст. 229 Господарського кодексу України встановлено, що учасник господарських відносин у разі порушення ним грошового зобов`язання не звільняється від відповідальності через неможливість виконання і зобов`язаний відшкодувати збитки, завдані невиконанням зобов`язання, а також сплатити штрафні санкції відповідно до вимог, встановлених цим Кодексом та іншими законами.

Положеннями ч. 4 ст. 191 Господарського процесуального кодексу України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Відповідно до ч.3 ст. 185 Господарського процесуального кодексу України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення суду у випадку визнання позову відповідачем.

Розглянувши справу за наявними матеріалами, враховуючи обставини викладених в заявах по суті та відповідно до чинного законодавства, суд встановив, що відповідачем було порушено умови договору щодо сплати коштів за отриманий природний газ в повному обсязі та у встановлений термін. Враховуючи сплату частини боргу та визнання відповідачем остаточних позовних вимог, суд дійшов висновку про наявність законних та достатніх підстав для задоволення позовних вимог про стягнення заборгованості за договором розподілу природного газу №008370/ТМО/-23/16 в розмірі 3 055 801,15 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 76 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Приписами ч. 1 ст. 79 Господарського процесуального Кодексу України передбачено, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Згідно до ч. ч. 1, 2, 3 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Розглянувши заяву КП «ТМО» про повернення з державного бюджету частини судового збору, суд зазначає таке:

Із матеріалів справи вбачається, що позивачем до подання позовної заяви сплачено судовий у розмірі 468 806,57, що підтверджується платіжним дорученням №66694 від 14.07.2020 року та довідкою № 08-39/2892/2020 Управління Державної казначейської служби України в Одеській області. Проте, за первісною позовною вимогою позивач повинен був сплатити 441 049,78 грн. У зв`язку із збільшенням розміру позовних вимог сума судового збору становила 467 124,03 грн. Однак, у зв`язку із сплатою позивачем частини заборгованості та зменшення розміру позовних вимог сума судового збору становить 45 837,01 грн.

Частиною 1 ст. 130 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

З урахуванням вищевикладеного, суд зазначає про необхідність повернення з державного бюджету позивачу надмірно сплаченого судового збору, а також 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову у зв`язку із визнанням відповідачем позову.

Враховуючи задоволення судом позовних вимог, судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 22 918,50 грн. відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України, підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача.

Керуючись ст.ст. 129, 130, 185, 191, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України,

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Комунального підприємства «Теплопостачання міста Одеси» (65029, м. Одеса, вул. Балківська, 1-Б, ) на користь Акціонерного товариства «Одесагаз» (65003, м. Одеса, вул. Одарія,1, ) 3 055 801/три мільйони п`ятдесят п`ять тисяч вісімсот один/грн. 15 коп. основного боргу та 22 918/двадцять дві тисячі дев`ятсот вісімнадцять/грн. 50 коп. судового збору.

3. Повернути Акціонерному товариству «Одесагаз» (65003, м. Одеса, вул. Одарія,1, ) з Державного бюджету України через Управління Державної казначейської служби України у м. Одесі Одеської області (65009, м. Одеса, вул. Черняховського, 6, ) 422 969/чотириста двадцять дві тисячі дев`ятсот шістдесят дев`ять/грн. 46 коп. надмірно сплаченого судового збору та 22 918/двадцять дві тисячі дев`ятсот вісімнадцять/грн. 50 коп. 50% судового збору у зв`язку з визнанням відповідачем позову до початку розгляду справи по суті.

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст. 241 ГПК України та може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду через Господарський суд Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 10 червня 2021 р.

Суддя Ю.М. Невінгловська