номер провадження справи 15/49/21
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.05.2021 Справа № 908/813/21

м. Запоріжжя

Господарський суд Запорізької області у складі судді Горохова І.С., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ОТК Спутник", 69123, м. Запоріжжя, вул. Хортицьке шосе, буд. 12

до відповідача Фізичної особи - підприємця Харченко Олени Борисівни, АДРЕСА_1

про стягнення коштів

без виклику (повідомлення) представників учасників процесу

суть спору

29.03.2021 до Господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "ОТК Спутник", м. Запоріжжя до відповідача Фізичної особи - підприємця Харченко Олени Борисівни, м. Запоріжжя про стягнення заборгованості в сумі 10 781,14 грн, з яких: пеня в розмірі 6685,19 грн, 3% річних в розмірі 36,64 грн, інфляційні втрати в розмірі 4059,31 грн.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.03.2021, справу № 908/813/21 передано на розгляд судді Горохову І.С.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 31.01.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 908/813/21. Присвоєно справі номер провадження 15/49/21, ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, без проведення судового засідання.

Заявлені позовні вимоги позивач обґрунтовує неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань за договором № 4411 від 02.06.2020 щодо оплати поставленого товару. Оплату за поставлений позивачем та прийнятий відповідачем товар, відповідач здійснив несвоєчасно та не в повному обсязі, чим порушив умови договору. Внаслідок чого за порушення виконання відповідачем зобов`язань за договором позивач просить стягнути з відповідача пеню в розмірі 6685,19 грн, 3% річних в розмірі 36,64 грн, суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції в розмірі 4059,31 грн. Обґрунтовуючи позов посилається на ст.ст. 525, 526, 530, 610, 611, 625 Цивільного кодексу України.

Відповідач відзив на позовну заяву, у встановлений ухвалою суду по справі строк не надав, про поважність причин неподання відзиву суд не повідомив, правову позицію у справі не висловив.

Відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань зареєстрованим місцем знаходження Фізичної особи - підприємця Харченко Олени Борисівни є: АДРЕСА_1 , що відповідає адресі відповідача, зазначеній у позовній заяві.

Статтею 10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" встановлено, якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

Ухвала суду від 31.03.2021 про відкриття провадження у справі № 908/813/22, яка направлялася на зазначену адресу відповідача, повернулася на адресу Господарського суду Запорізької області з відміткою відділення поштового зв`язку: "За закінченням терміну зберігання".

Відповідно до ч. 7 ст. 120 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Відповідно до ст. 42 Господарського процесуального кодексу України учасники справи зобов`язані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні; виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

За таких обставин, суд вважає, що ним були вжиті достатні заходи для повідомлення відповідача про дату, час та місце розгляду справи № 908/813/21.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 31.03.2021 про відкриття провадження у справі № 908/813/21 відповідачу запропоновано подати відзив у строк не пізніше 30.04.2021.

Про хід розгляду даної справи відповідач міг дізнатись з офіційного веб-порталу Судової влади України "Єдиний державний реєстр судових рішень" http://reyestr.court.gov.ua/. Названий веб-портал згідно з Законом України "Про доступ до судових рішень" № 3262-IV від 22.12.2005 є відкритим для безоплатного цілодобового користування.

Відповідач відзив на позовну заяву не надав, свою позицію у спорі не повідомив, обґрунтованих заперечень проти позову не висловив.

Згідно з ст. 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Оскільки судом належним чином виконано обов`язок та вжито заходи щодо повідомлення відповідача про розгляд справи, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності відповідача за наявними матеріалами.

Згідно з ч. 2,3 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Отже, 30.04.2021 сплив тридцяти денний термін наданий сторонам на вчинення процесуальних дій, строк вчинення яких обмежений першим судовим засіданням, а тому суд вважає за можливе розглянути вказану справу по суті.

Будь-яких процесуальних заяв або заяв по суті протягом цього періоду до суду не надходило.

Відповідно до ч. 5, 7 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву.

Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін до суду не надходило.

Згідно з ст. 248 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Враховуючи приписи ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку з розглядом справи без повідомлення (виклику) учасників справи, рішення прийнято без його проголошення - 31.05.2021.

Розглянувши та дослідивши матеріали справи, суд установив.

02.06.2020 Товариством з обмеженою відповідальністю «ОТК Спутник» (позивач, продавець) та Фізичною особою - підприємцем Харченко Оленою Борисівною (відповідач, покупець) укладено договір № 4411.

Відповідно до п. 1.1 договору Продавець зобов`язувався поставити, а Покупець прийняти та оплатити товар згідно товарних (товарно-транспортних) накладних та/або виставленого рахунку у порядку, строки та на умовах, передбачених цим договором.

Згідно з п. 1.2 договору номенклатура, кількість та ціна товару узгоджуються Сторонами в замовленнях на кожну партію товару та відображаються у товарних (товарно-транспортних) накладних та/або рахунках, які є невід`ємною частиною цього договору.

Пунктом 2.1 договору визначено, що умови поставки товару визначаються Покупцем на умовах DDР (транспортом Продавця шляхом кільцевого завозу) або ЕХW (Правила Інкотермс - 2000).

Пунктом 2.3 договору встановлено, що замовлення на поставку товару направляється електронною поштою, факсом, особисто, або за телефоном у вигляді телефонограми від уповноваженої особи. Замовлення на поставку повинне містити наступну інформацію: дата поставки товару, умови поставки, адресу поставки, асортимент та кількість товару, П.І.Б. та телефон особи, уповноваженої Покупцем формувати замовлення.

Відповідно до п. 2.4 Покупець зобов`язаний надати Продавцю зразки підписів матеріально - відповідальних осіб, що мають право приймати товар та зразок відбитку печатки та/або штампу, якими на супроводжуючих документах (товарних, товарно-транспортних накладних) на поставку товару затверджується підпис матеріально-відповідальної особи (додаток № 1 - доручення на отримання товару). У разі зміни у складі матеріально - відповідальних осіб, Покупець зобов`язаний надати нове доручення на отримання товару. При цьому раніше оформлені та надані Продавець доручення на отримання товару вважаються такими, що втратили свою чинність. У разі зміни складу матеріально - відповідальних осіб Покупця та ненадання останнім Продавцю нового доручення, Покупець несе відповідальність за всі можливі негативні наслідки.

Пунктом 5.1 договору встановлено, що ціна на товар, що поставляється за цим договором, зазначається в реєстрі, специфікації або у прас-листі Продавця, діючим на момент поставки товару і відображається у товарних (товарно-транспортних) накладних та/або рахунках при його поставках.

Відповідно до п. 5.2 договору Покупець зобов`язаний сплатити Продавцю за кожну поставлену партію товару та транспортні послуги згідно додатку № 3.

Відповідно до п. 1 додатку № 3 до договору грошові кошти за отриманий товар повинні надійти не пізніше 3-х банківських днів з моменту поставки товару. Факт поставки товару підтверджується товарною (товарно-транспортною) накладною.

Пунктом 9.1 договору встановлено, що договір набирає чинності з моменту його підписання та діє до 31 грудня 2020 року. Закінчення строку дії договору не звільняє Сторони від виконання своїх зобов`язань по ньому, які виникли до припинення дії Договору.

На виконання умов договору позивач в період з 19.08.2020 по 26.08.2020 поставляв на адресу відповідача, визначений у замовленнях (м. Бердянськ, вул. Мічуріна, 77-А) товар номенклатура, кількість та ціна якого погоджена сторонами.

Постачання товару підтверджується накладними № ПР109242 від 19.08.2020 на суму 1685,97 грн з ПДВ, № ПР111048 від 22.08.2020 на суму 577,64 грн з ПДВ, № ПР111850 від 26.08.2020 на суму 184,03 грн з ПДВ, № ПР112776 від 26.08.2020 на суму 255,78 грн з ПДВ. Усього за період з 19.08.2020 по 26.08.2020 позивачем на адресу відповідача поставлено товару на суму 2803,42 грн.

В порушення зобов`язань, визначених п. 5.2 договору відповідач не сплатив за поставлений товар протягом 3-х банківських днів з моменту поставки товару, здійснив часткову оплату в сумі 530,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 467106 від 16.11.2020.

Позивач просить стягнути з відповідачки за поставлений товар суму основного боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення в розмірі 4059,31 грн

На час вирішення спору в суді сума основного боргу становить 2273,42 грн.

Невиконання відповідачем взятих на себе зобов`язань за договором в частині повної та своєчасної оплати за поставлений товар стала підставою звернення позивача до суду з вимогою про стягнення з відповідача суми заборгованості в примусовому порядку.

Згідно з ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною 1 ст. 692 Цивільного кодексу України визначено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

В силу ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з ч. 2 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Отримання відповідачем товару та часткова сплата за отриманий товар підтверджується наданими до матеріалів справи доказами.

Позивачем помилково у розрахунку наведено суму основного боргу з урахуванням індексу інфляції в розмірі 4059,31 грн (яку заявлено до стягнення з відповідачки), оскільки як вбачається з наданих доказів позивачем поставлено товар на суму 2803,42 грн, за умови часткової оплати за поставлений товар сума основного боргу на час звернення з позовом до суду становить 2273,42 грн, про що зазначено в позові. Згідно із наведеним позивачем розрахунку суми боргу з урахуванням індексу інфляції, інфляційне збільшення суми боргу становить 99,92 грн. Разом ціна позову щодо основного боргу з урахуванням індексу інфляції становить 2373,34 грн.

Таким чином, суд приходить до висновку про задоволення позову в частині стягнення залишку суми основного боргу за отриманий товар у розмірі 2273,42 грн.

За неналежне виконання умов договору, позивач просить стягнути з відповідача пеню за період з 22.08.2020 по 15.02.2021 в сумі 6685,19 грн.

Згідно із ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Статтею 230 Господарського кодексу України передбачено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

В свою чергу, п. 6 ст. 232 Господарського кодексу України встановлено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Згідно з положеннями ст. ст. 1, 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочення платежу пеню, в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня.

Позивач обґрунтовує стягнення пені з посиланням на пункті 6.1. договору, відповідно до якого, сторони визначили, що у разі несвоєчасної оплати покупець сплачує продавцю відповідно до ст. 231, 232 Господарського кодексу України пеню в розмірі 1,5% від суми заборгованості за кожен день прострочення.

Враховуючи встановлені обмеження щодо розміру обчислення пені, судом розрахунок пені здійснено з урахуванням подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період заборгованості.

Під час перевірки розрахунку пені судом встановлено, що позивачем невірно визначено початок періоду нарахування пені за періодами з 16.11.2020 - 15.02.2021, 30.08.2020 - 15.02.2021. У вказаних періодах позивачем не враховано вимоги ч. 4 ст. 254 Цивільного кодексу України щодо закінчення строку, якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день.

Тобто за вказаними спірними періодами, з урахуванням того, що останній день строку припадає на вихідний, днем закінчення строку у вказаних періодах буде перший за ним робочий день, а відтак правильними періодами нарахування пені будуть: 17.11.2020 - 15.02.2021, 31.08.2020 - 15.02.2021.

Здійснивши перевірку розрахунків пені позивача за спірний період за допомогою Інформаційної - пошукової системи «Законодавство» та застосувавши положення ст. ст. 1, 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань», суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення вимог позивача щодо стягнення пені за загальний період з 22.08.2020 по 15.02.2021 (22.08.2020 - 16.11.2020, 17.11.2020 -15.02.2021, 26.08.2020 - 15.02.2021, 31.08.2020 - 15.02.2021) на загальну суму 136,56 грн.

У стягненні пені у розмірі 6548,63 грн, судом відмовляється у зв`язку з необґрунтованістю позову у цій частині.

Крім того, позивач просив стягнути з відповідача 3 % річних в розмірі 36,64 грн за період з 22.08.2020 по 15.02.2021 та інфляційні втрати в розмірі 99,92 грн за період серпень - грудень 2020 року.

Частиною 2 ст. 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Виходячи із положень зазначеної норми, наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у вигляді нарахування 3% річних, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом, не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає в отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Під час перевірки розрахунку 3% річних судом встановлено, що позивачем невірно визначено початок періоду нарахування відсотків за періодами з 16.11.2020 - 15.02.2021, 30.08.2020 - 15.02.2021. У вказаних періодах позивачем не враховано вимоги ч. 4 ст. 254 Цивільного кодексу України щодо закінчення строку, якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день.

Тобто за вказаними спірними періодами, з урахуванням того, що останній день строку припадає на вихідний, днем закінчення строку у вказаних періодах буде перший за ним робочий день, а відтак правильними періодами нарахування 3% річних будуть: 17.11.2020 - 15.02.2021, 31.08.2020 - 15.02.2021.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок 3% річних за загальний період з 22.08.2020 по 15.02.2021 за допомогою юридичної інформаційно-пошукової системи "Законодавство", виходячи з простроченої суми заборгованості за кожним актом окремо, судом задовольняються вимоги в частині 36,38 грн.

У задоволені позову в частині стягнення 3% річних в розмірі 0,26 грн суд відмовляє.

Проаналізувавши розрахунок заявлених до стягнення з відповідача інфляційних нарахувань, суд приходить до висновку, що розрахунок виконано правильно, відтак вимога в частині стягнення 99,92 грн інфляційних втрат підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

Позивачем надано всі належні та допустимі докази на підтвердження своїх вимог. Відповідачем жодним чином не спростовано доводів позивача.

Згідно із ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З урахуванням викладеного, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 123, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Фізичної особи - підприємця Харченко Олени Борисівни ( АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ОТК Спутник" (69123, м. Запоріжжя, вул. Хортицьке шосе, буд. 12; ідентифікаційний код юридичної особи 19279080) суму основного боргу за поставлений товар у розмірі 2273,42 грн (дві тисячі двісті сімдесят три гривні 42 коп.), пеню в розмірі 136,56 грн (сто тридцять шість гривень 56 коп.), 3% річних у розмірі 36,38 грн (тридцять шість гривень 38 коп.), суму інфляційних втрат у розмірі 99,92 грн (дев`яносто дев`ять гривень 92 коп.), 536,13 грн (п`ятсот тридцять шість гривень 13 коп.) судового збору. Видати наказ.

У задоволенні іншої частини позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 07 червня 2021 року.

Суддя І. С. Горохов