ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без розгляду

01.06.2021м. ДніпроСправа № 904/7181/20
За позовом Керівника Криворізької північної окружної прокуратури Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, м. Дніпро

до відповідача-1: Комунального закладу "Зеленопільський психоневрологічний інтернат" Дніпропетровської обласної ради", с. Зелене Поле Дніпропетровської області

відповідача-2: Фізичної особи-підприємця Бовкун Сергія Гавриловича, м. Кривий Ріг Дніпропетровської області

про визнання недійсним договору та зобов`язання звільнити земельну ділянку

Суддя Євстигнеєва Н.М.

Секретар судового засідання Чернявська Е.О.

Представники:

Від позивача: не з`явився

Від відповідача-1: не з`явився

Від відповідача-2: Зосименко С.Г., адвокат; Бовкун С.Г

В засіданні брали участь: Міщук Н.П., прокурор відділу прокуратури

С У Т Ь С П О Р У :

Керівник Криворізької місцевої прокуратури №2 Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області із позовом, яким просить:

- визнати недійсним договір №1 про спільну діяльність від 17.01.2020, укладений між Комунальним закладом "Зеленопільський психоневрологічний інтернат" Дніпропетровської обласної ради" та Фізичною особою-підприємцем Бовкун Сергієм Гавриловичем;

- зобов`язати Фізичну особу-підприємця Бовкун Сергія Гавриловича звільнити земельні ділянки державної форми власності загальною площею 67,0 га, які розташовані на території Глеюватської сільської ради.

В обгрунтування позовних вимог керівник прокуратури зазначає, що під час вивчення стану додержання вимог земельного законодавства на території Криворізького району Дніпропетровської області встановлені порушення в частині використання земельних ділянок державної власності комунальними закладами району.

Встановлено, що розпорядженням голови Криворізької районної державної адміністрації №192-р від 24.03.2006 ОКЗ "Зеленопільський психоневрологічний будинок-інтернат" у постійне користування надано шість земельних ділянок загальною площею 67,0 га (24,8190га, 8,6344га, 10,1840га, 4,5000га, 13,1480га та 5,7146га) на території Глеюватської (колишньої Шевченківської) сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області для ведення підсобного сільського господарства.

Право ОКЗ "Зеленопільський психоневрологічний будинок-інтернат" на постійне користування земельними ділянками підтверджується:

- на земельну ділянку площею 24,8190га з кадастровим номером :05:001:0061 Державним актом на право постійного користування земельною ділянкою Серія ЯЯ №045323, виданим 14.07.2006 та зареєстрованим в Книзі записів реєстрації актів на право власності на землі та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №13;

- на земельну ділянку площею 8,6344га з кадастровим номером :05:001:0062 підтверджується Державним актом на право постійного користування земельною ділянкою Серія ЯЯ №045324, виданим 14.07.2006 та зареєстрованим в Книзі записів реєстрації актів на право власності на землі та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №14;

- на земельну ділянку площею 10,1840га з кадастровим номером :05:001:0063 підтверджується Державним актом на право постійного користування земельною ділянкою Серія ЯЯ №045325, виданим 14.07.2006 та зареєстрованим в Книзі записів реєстрації актів на право власності на землі та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №15;

- на земельну ділянку площею 4,5000га з кадастровим номером :05:001:0064 підтверджується Державним актом на право постійного користування земельною ділянкою Серія ЯЯ №045326, виданим 14.07.2006 та зареєстрованим в Книзі записів реєстрації актів на право власності на землі та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №16;

- на земельну ділянку площею 13,1480га з кадастровим номером :05:001:0065 підтверджується Державним актом на право постійного користування земельною ділянкою Серія ЯЯ №045327, виданим 14.07.2006 та зареєстрованим в Книзі записів реєстрації актів на право власності на землі та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №11;

- на земельну ділянку площею 5,7146га з кадастровим номером :05:001:0066 підтверджується Державним актом на право постійного користування земельною ділянкою Серія ЯЯ №045328, виданим 14.07.2006 та зареєстрованим в Книзі записів реєстрації актів на право власності на землі та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №12.

Цільове призначення (використання) земельних ділянок визначено вказаними Державними актами "для ведення підсобного сільського господарства".

У подальшому, Обласний комунальний заклад "Зеленопільський психоневрологічний будинок-інтернат" реорганізований в Комунальний заклад "Зеленопільський психоневрологічний інтернат" Дніпропетровської обласної ради", засновником якого є Дніпропетровська обласна рада. Згідно п. 3.7 Статуту КЗ "Зеленопільський ПНІ" ДОР", заклад є неприбутковою організацією відповідно до чинного законодавства.

Комунальним закладом "Зеленопільський ПНІ" ДОР" в особі директора Риби Світлани Миколаївни, що діє на підставі Статуту та Фізичною особою-підприємцем Бовкун Сергієм Гавриловичем 17.01.2020 укладено договір про спільну діяльність, за умовами якого сторони зобов`язуються шляхом об`єднання своїх зусиль та майна спільно діяти по вирощуванню, з метою її подальшої реалізації, сільськогосподарської продукції на земельній ділянці загальною площею 67,0 га, яка знаходиться у постійному користуванні сторони 1 згідно Державних актів на право постійного користування, виданих Криворізькою районною державною адміністрацією, Серія ЯЯ №045323, Серія ЯЯ №045324, Серія ЯЯ №045325, Серія №045326, Серія ЯЯ №045327, Серія ЯЯ №045328 від 14 липня 2006 року.

Вивченням положень вказаного договору встановлено, що він укладений всупереч ЦК України та земельного законодавства, що порушує інтереси держави, у зв`язку з чим підлягає визнанню недійсним. Так договором про спільну діяльність від 17.01.2020 порушуються права позивача як органу, який реалізує права держави на землю, укладений договір суперечить вимогам Земельного кодексу України в частині додержання процедури припинення та надання у користування земельних ділянок державної форми власності, а також не спрямований на досягнення спільної мети.

У відзиві на позовну заяву Комунальний заклад "Зеленопільський психоневрологічний інтернат" Дніпропетровської обласної ради" зазначає, що спільна діяльність проводилась на підставі рішення Дніпропетровської обласної ради, земельні ділянки використовувались закладом згідно цільового призначення, а доходи (прибутки) отримані від спільного обробітку земельних ділянок використовуються виключно для фінансування видатків на утримання закладу відповідно до напрямів діяльності, визначених установчими документами.

Разом з цим, у зв`язку з неналежним виконанням Фізичною особою - підприємцем Бовкуном С.Г. взятих зобов`язань (непогодження своїх дій з іншою стороною в ході спільної діяльності), керівником закладу Чабан С.В. направлено підприємцю лист від 02.11.2020 № 804 (отримано - 02.11.2020) з пропозицією розірвати договір про спільну діяльність. Фізичною особою - підприємцем Бовкуном С.Г. листом № б/н від 16.11.2020 (вх. за № 273 від 16.11.2020) повідомлено про незгоду з даною пропозицією та у випадку не допуску його до земельних ділянок їм буде подано позовну заяву щодо стягнення з закладу понесених витрат (внесення посівного матеріалу та інше).

Повторно керівником закладу Чабан С.В. направлено підприємцю лист від 03.12.2020 № 890 (отримано - 03.12.2020) з пропозицією розірвати договір про спільну діяльність.

Листом № б/н від 21.12.2020 (вх. за № 301 від 21.12.2020) Фізична особа-підприємець Бовкун С.Г. повідомив про незгоду з пропозицією, та що згідно з п. 10.1 Договору про спільну діяльність всі спори між сторонами, з яких не було досягнуто згоди, вирішуються в судовому порядку відповідно до чинного законодавства України.

Відтак, закладом двічі попереджено підприємця про намір розірвати договір про спільну діяльність.

Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області позовні вимоги керівника прокуратури підтримує в повному обсязі. З огляду на умови спірного договору, земельна ділянка загальною площею 67,0 га, фактично використовується ФОП Бовкун С.Г. для ведення сільгоспвиробництва з метою отримання прибутку.

Договором про спільну діяльність від 17.01.2020 порушуються права позивача як органу, який реалізує права держави на землю, укладений договір суперечить вимогам Земельного кодексу України в частині додержання процедури припинення та надання у користування земельних ділянок державної форми власності, а також не спрямований на досягнення спільної мети.

Комунальний заклад "Зеленопільський психоневрологічний інтернат" Дніпропетровської обласної ради" наділений правом постійного користування земельною ділянкою, а не розпорядження нею. Відтак, уклавши оспорюваний договір, заклад не мав при цьому необхідного обсягу цивільної дієздатності щодо розпорядження земельною ділянкою та всупереч нормам Земельного кодексу України фактично розпорядився земельною ділянкою площею 67,0 га. Земельна ділянка площею 67,0 га, знаходяться за межами населеного пункту та відноситься до земель державної форми власності, землевласником (розпорядником) якої є Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області.

Враховуючи відсутність рішення повноваженого органу виконавчої влади щодо передачі земельної ділянки та інші обставини, в даному випадку наявні підстави для визнання правочину недійсним згідно з приписами частини першої статті 215 Цивільного кодексу України.

Відповідач-2, Фізична особа-підприємець Бовкун Сергій Гаврилович, проти задоволення позовних вимог заперечує тим, що:

- у відповіді за вих. №10-4-061-6060/2-20, від 09.09.2020 Головне Управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області повідомило, що інформація про укладання між КЗ "Зеленопільський психоневрологічний інтернат" та ФОП Бовкун С.Г. договору про сумісний обробіток земельної ділянки в Головному Управлінні відсутня. У листі Головного Управління мова йде про договір про сумісний обробіток земельної ділянки, в той час коли предметом спору є договір про спільну діяльність, в позовній заяві, прокурор обґрунтовує позовні вимоги щодо визнання недійсним саме договору про спільну діяльність, а не договору про спільний обробіток земель. При цьому твердження прокурора в позовній заяві про те, що укладання договору відбувалося без відповідного погодження з Головним управлінням Держгеокадастру у Дніпропетровській області як уповноваженого власника земельної ділянки, стосується саме договору про сумісний обробіток, а не договору про спільну діяльність. Відповідач-2, вважає, що договір про сумісний обробіток земельної ділянки та договір про спільну діяльність є по - перше, різними за своєю природою, по - друге, договір про сумісний обробіток землі між відповідачами не укладався.

В позовній заяві відсутнє посилання на порушення вимог земельного законодавства, які б були встановлені Головним Управлінням Держгеокадастру у Дніпропетровській області, шляхом проведення перевірки щодо умов договору про спільну діяльність від 17 січня 2020 року № 1. До позовної заяви не долучені жодні докази того, що стосовно вказаних земельних ділянок проводилася перевірка дотримання вимог земельного законодавства за об`єктами - земельними ділянками, які знаходяться в постійному користуванні у відповідача-1. До позовної заяви не долучений акт про проведення перевірки дотримання вимог земельного законодавства саме в частині дотримання вимог договором про спільну діяльність тощо. Єдина відповідь позивача стосується договору про спільний обробіток земель.

- щодо твердження про відсутність права у Дніпропетровської обласної ради права приймати рішення про розпорядження земельними ділянками, які перебувають у державній власності, що свою чергу, дає підстави вказувати про недійсність договору про спільну діяльність. Відповідач вважає його необгрунтованим, оскільки зазначене рішення Дніпропетровської обласної ради прокуратурою не скасовано, не оскаржено, та не визнано в судовому порядку недійсним або таким, що не відповідає вимогам чинного законодавства;

- договором чітко визначена мета укладання даного договору, та згідно п. 1 договору жодного посилання на отримання прибутку від спільної діяльності немає. В той час коли в позовній заяві вказано, що договір укладено з метою отримання прибутку, що суперечить тексту договору;

- позивач не наводить та не обґрунтовує, яким чином даний договір завдає державі шкоди, при цьому умовою визнання недійсним договору вказує те, що договір не спрямований на досягнення мети;

- в позовній заяві не доведено отримання прибутку відповідачем-1, не надано ані звітів про отримання ним прибутку, ані доказів отримання прибутку неприбутковою організацією;

- в позовній заяві не наводиться жодного обгрунтування того, що укладанням даного договору про спільну діяльність від 17 січня 2020 року № 1, приховані інші правовідносини.

У відповіді на відзив відповідача-2 керівник прокуратури зазначає, що:

- посилання відповідача-2 про те, що підстави для звернення місцевої прокуратури до суду відсутні, оскільки місцевою прокуратурою в позовній заяві та позивачем у відповіді на запит зазначено різні назви договору від 17.01.2020 № 1, є помилковим та таким, що не ґрунтується на положеннях вказаного договору;

- спірні земельні ділянки є державною власністю, права на розпорядження якою Дніпропетровська обласна рада не має. Відтак, рішення Дніпропетровської обласної ради № 461-16/VІІ від 22.02.2019, № 552-20/VП від 13.12.2019 мають погоджувальний та рекомендаційний характер, а не вирішальний під час визначення сторін, умов та положень вищевказаного договору. Крім того, сторонами договору від 17.01.2020 № 1 є КЗ "Зеленопільський психоневрологічний інтернат" ДОР" та ФОП Бовкун С.Г., а не Дніпропетровська обласна рада;

- згідно тексту договору (п. 6.3, 6.5, 6.6) метою укладення відповідачами договору від 17.01.2020 № 1 про спільну діяльності є отримання саме прибутку;

Враховуючи викладене, укладений відповідачами договір від 17.01.2020 № 1 про спільну діяльність на відповідає законодавчо визначеним вимогам до договору про спільну діяльність, оскільки:

- КЗ "Зеленопільський ПНІ" фактично передав земельну ділянку, права розпоряджатися якою не має;

- жодної спільної господарської мети сторони не мали та не мають, оскільки ФОП Бовкун С.Г. є фізичною особою-підприємцем, який здійснює підприємницьку діяльність шляхом вирощування зернових культур (основний КВЕД 01.11), з метою отримання прибутку, в той час як КЗ "Зеленопільський ПНІ" ДОР" є неприбутковою організацією;

- договором не визначений конкретний розмір вкладів сторін (їх частки), які вони об`єднують для здійснення спільної діяльності, що в силу приписів ст. ст. 1137, 1138, 1139 ЦК України є визначальним при розподілі прибутку, спільних витрат, збитків та відповідальності за спільними зобов`язаннями;

- КЗ "Зеленопільський ПНІ" фактично усунувся від права самостійного господарювання на земельній ділянці та надав право обробки земельної ділянки і збору врожаю ФОП Бовкун С.Г.

У відповіді на відзив відповідача-2 Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області зазначає, що відповідач-2 формально підходить до розгляду даного питання, оскільки в Головному управлінні Держгеокадастру у Дніпропетровській області відсутня будь-яка інформація щодо укладання договору про спільну діяльність від 17.01.2020, укладеного між КЗ "Зеленопільський психоневрологічний інтернат" та ФОП "Бовкун".

Договором про спільну діяльність від 17.01.2020 порушуються права позивача як органу, який реалізує права держави на землю, укладений договір суперечить вимогам Земельного кодексу України в частині додержання процедури припинення та надання у користування земельних ділянок державної форми власності, а також не спрямований на досягнення спільної мети.

Земельна ділянка площею 67,0 га, що є об`єктом оспорюваного договору, знаходяться за межами населеного пункту та відноситься до земель державної форми власності, землевласником (розпорядником) якої є Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області. КЗ "Зеленопільский ПНІ" не наділений повноваженнями щодо розпорядження земельними ділянками, враховуючи відсутність рішення уповноваженого органу виконавчої влади щодо передачі земельної ділянки та інші обставини, в даному випадку наявні підстави для визнання правочину недійсним згідно з приписами частини першої статті 215 Цивільного кодексу України.

Згідно Витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31.12.2020 справу №904/7181/20 передано на розгляд судді Євстигнеєвої Н.М.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 04.01.2021 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 01.02.2021. З 01.02.2021 підготовче засідання відкладено на 01.03.2021.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 01.03.2021 продовжено строк підготовчого провадження по справі № 904/7181/20 на тридцять днів до 05 квітня 2021 року включно та відкладено підготовче засідання у справі на 22.03.2021.

09 березня 2021 року від керівника Криворізької місцевої прокуратури №2 Дніпропетровської області до господарського суду надійшла заява про зміну предмета позову (а.с. 7-13 том 2), якою просить:

- визнати удаваним договір про спільну діяльність від 17.01.2020 № 1, укладений між КЗ "Зеленопільський психоневрологічний інтернат" Дніпропетровської обласної ради" та ФОП Бовкун Сергієм Гавриловичем;

- визнати недійсним договір про спільну від 17.01.2020 № 1, укладений між КЗ "Зеленопільський психоневрологічний інтернат" Дніпропетровської обласної ради" та ФОП Бовкун Сергієм Гавриловичем;

- зобов`язати ФОП Бовкун Сергія Гавриловича звільнити земельні ділянки (кадастрові номери :05:001:0061, :05:001:0062, :05:001:0063, :05:001:0064, :05:001:0065, :05:001:0066) загальною площею 67,0 га, які він займає на підставі договору про спільну діяльність від 17.01.2020, укладеного з КЗ "Зеленопільський психоневрологічний інтернат" Дніпропетровської обласної ради".

Також керівник прокуратури просить стягнути понесені судові витрати.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 22.03.2021 прийнято до розгляду заяву керівника Криворізької місцевої прокуратури № 2 Дніпропетровської області про зміну предмета позову, яка надійшла до суду 09.03.2021 (вх. 11628/21) та відкладено підготовче засідання у справі та розгляд заяви про забезпечення позову на 31 березня 2021 року.

26 березня 2021 року до господарського суду надійшла заява, якою відповідач-2 ФОП Бовкун С.Г. просить залишити позовну заяву без розгляду.

Заява мотивована тим, що у Керівника Криворізької місцевої прокуратури №2 Дніпропетровської області відсутні законні підстави для представництва інтересів держави прокурором, оскільки прокурором не надано жодного доказу на підтвердження того, що позивач неналежним чином виконував свої функції із захисту інтересів держави, а тому посилання в позовній заяві на бездіяльність позивача є недоведеною.

А тому, на думку відповідача-2, позову заяву потрібно залишити без розгляду. Відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі №912/2385/18 зазначено, що у справах за позовами, якщо суд установить відсутність підстав для представництва прокурором інтересів держави вже після відкриття провадження у справі, то позовну заяву прокурора слід вважати такою, що підписана особою, яка не має права її підписувати. В таких справах виникають підстави для застосування положень пункту 2 частини 1 статті 226 Господарського процесуального кодексу України

Судове засідання, призначене на 31.03.2021, не відбулось у зв`язку з перебуванням судді Євстигнеєвої Н.М. у відпустці.

Листом Господарського суду Дніпропетровської області від 31.03.2021 повідомлено учасників справи про призначення наступного судового засідання на іншу дату після повернення судді з відпустки.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 08.04.2021 призначено розгляд справи на 12 травня 2021 року. З 12.05.2021 оголошено перерву до 01.06.2021.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 08.04.2021 змінено найменування Криворізької місцевої прокуратури №2 Дніпропетровської області на Криворізьку північну окружну прокуратуру Дніпропетровської області.

01 червня 2021 року Фізичної особи-підприємця Бовкун Сергія Гавриловича до господарського суд надійшов відзив на заяву про зміну предмета позову. Так, позивач вважає, що оспорюваний договір про спільну діяльність має ознаки удаваності та сторони фактично під видом укладання спірного договору уклали договір оренди земельної ділянки. Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, прокурор не посилається на належні та допустимі докази, а лише вдається до власного трактування умов оспорюваного договору. Відповідач-2 зазначає, що умови оспорюваного договору відповідають саме умовам договору про спільну діяльність. Договором визначено, що сторони зобов`язались шляхом об`єднання майна, коштів та зусиль спільно діяти для досягнення позитивного економічного результату шляхом спільної діяльності щодо обробки землі, збереження та підвищення якісних характеристик земельної ділянки, запобігання забур`яненню, деградації, ерозії земельної ділянки, підвищення урожайності на земельній ділянці, забезпечення цільового використання земельної ділянки шляхом спільного обробітку, забезпечення потреб осіб, які перебувають у закладі на постійній основі, і отримують соціальні послуги, в тому числі харчування.

Позивач та відповідач-1 у підготовче засідання не з`явилися, явку повноважних представників не забезпечили, про день, час, місце розгляду справи повідомлялися належним чином.

01 червня 2021 року від позивача до господарського суду надійшло клопотання про розгляд справи без участі уповноваженого представника.

У підготовчому засіданні 01.06.2021 Фізичною особою-підприємцем Бовкун Сергієм Гавриловичем підтримано клопотання про залишення позовної заяви без розгляду.

Відсутність у підготовчому засіданні представників позивача, відповідача-1 не перешкоджає продовженню підготовчого засідання.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши доводи прокурора відділу прокуратури Дніпропетровської області, господарський суд, -

В С Т А Н О В И В :

24.03.2006 розпорядженням голови Криворізької районної державної адміністрації №192-р ОКЗ "Зеленопільський психоневрологічний будинок-інтернат" у постійне користування надано шість земельних ділянок загальною площею 67,0 га (24,8190га, 8,6344га, 10,1840га, 5000га, 13,1480га та 5,7146га) на території Глеюватської (колишньої Шевченківської) сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області для ведення підсобного сільського господарства.

Право ОКЗ "Зеленопільський психоневрологічний будинок-інтернат" на постійне користування земельними ділянками підтверджується документами:

- на земельну ділянку площею 24,8190га з кадастровим номером :05:001:0061 підтверджується Державним актом на право постійного користування земельною ділянкою Серія ЯЯ №045323, виданим 14.07.2006 та зареєстрованим в Книзі записів реєстрації актів на право власності на землі та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №13;

- на земельну ділянку площею 8,6344га з кадастровим номером :05:001:0062 підтверджується Державним актом на право постійного користування земельною ділянкою Серія ЯЯ №045324, виданим 14.07.2006 та зареєстрованим в Книзі записів реєстрації актів на право власності на землі та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №14;

- на земельну ділянку площею 10,1840га з кадастровим номером :05:001:0063 підтверджується Державним актом на право постійного користування земельною ділянкою Серія ЯЯ №045325, виданим 14.07.2006 та зареєстрованим в Книзі записів реєстрації актів на право власності на землі та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №15;

- на земельну ділянку площею 4,5000га з кадастровим номером :05:001:0064 підтверджується Державним актом на право постійного користування земельною ділянкою Серія ЯЯ №045326, виданим 14.07.2006 та зареєстрованим в Книзі записів реєстрації актів на право власності на землі та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №16;

- на земельну ділянку площею 13,1480га з кадастровим номером :05:001:0065 підтверджується Державним актом на право постійного користування земельною ділянкою Серія ЯЯ №045327, виданим 14.07.2006 та зареєстрованим в Книзі записів реєстрації актів на право власності на землі та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №11;

- на земельну ділянку площею 5,7146га з кадастровим номером :05:001:0066 підтверджується Державним актом на право постійного користування земельною ділянкою Серія ЯЯ №045328, виданим 14.07.2006 та зареєстрованим в Книзі записів реєстрації актів на право власності на землі та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №12.

Цільове призначення (використання) земельних ділянок визначено вказаними Державними актами "для ведення підсобного сільського господарства".

Обласний комунальний заклад "Зеленопільський психоневрологічний будинок-інтернат" реорганізований в Комунальний заклад "Зеленопільський психоневрологічний інтернат" Дніпропетровської обласної ради", засновником якого є Дніпропетровська обласна рада.

Згідно п. 3.7 Статуту КЗ "Зеленопільський ПНІ" ДОР", заклад є неприбутковою організацією відповідно до чинного законодавства.

Пунктом 4.6 Статуту визначено, що заклад здійснює користування земельними ділянками й іншими природними ресурсами відповідно до мети своєї діяльності та чинного законодавства України.

17 січня 2020 року між Комунальним закладом "Зеленопільський психоневрологічний інтернат" Дніпропетровської обласної ради" (Сторона 1 / відповідач-1) та Фізичною особою-підприємцем Бовкун Сергієм Гавриловичем (Сторона 2 / відповідач-2) укладено договір про спільну діяльність, за умовами якого (розділ 1) сторони зобов`язуються шляхом об`єднання своїх зусиль та майна спільно діяти для: досягнення позитивного економічного результату (мети) шляхом спільної діяльності (СД) щодо обробітку землі; збереження та підвищення якісних характеристик земельної ділянки, запобігання забур`яненню, деградації, ерозії земельної ділянки; підвищення врожайності на земельні ділянки; забезпечення цільового використання земельної ділянки шляхом спільного обробітку; забезпечення потреб осіб, які перебувають у закладі на постійній основі, і отримують соціальні послуги, в тому числі харчування.

Сторони уклали договір спільної діяльності щодо спільного обробітку земельної ділянки 67,0га із правовим статусом, визначеним державними актами ЯЯ №045323, ЯЯ №045324, ЯЯ №045325, №045326, ЯЯ №045327, ЯЯ №045328, як право постійного користування.

Для якнайшвидшого досягнення мети за договором сторони зобов`язуються:

Сторона-1: надати право доступу іншим учасником СД до земельної ділянки з метою її спільного обробітку (земельна ділянка та/або речові права на неї у спільну діяльність не передаються, земля залишається у постійному користуванні сторони-1); надати доступ до інвентарю.

Сторона-2: забезпечити процес використання (обробітку) земельної ділянки власними трудовими ресурсами, інвентарем, технікою для обробітку землі, посівними матеріалами, паливно-мастильними матеріалами, засобами захисту рослин і т.ін.; використовувати у спільній діяльності свої професійні та інші знання, навички та вміння, а також ділову репутацію та ділові зв`язки (п. 2.1 договору).

Згідно розділу 4 договору, частки сторін складають по 50% (п.п. 4.1, 4.2 договору).

Продукція, доходи, отримані за рахунок або в результаті спільної діяльності, надходять на рахунок чи в користування кожної зі сторін після розподілу за підсумками фінансового року пропорційно внеску сторін у спільну діяльність (п.6.1 договору).

Прибуток, що отримується сторонами від спільної діяльності, підлягає розподілу пропорційно часткам, визначеним у розділі 4 договору (п. 6.3 договору).

Відповідно до п. 8.1 договору договір вступає в силу з моменту його підписання та діє до 17 січня 2025 року.

Цей договір укладено за дозволом Дніпропетровської обласної ради (рішення двадцятої сесії сьомого скликання Дніпропетровської обласної ради "Про деякі питання управління майном, що належить до спільної власності територіальних громад, сіл, селищ, міст Дніпропетровської області" (витяг з рішення вих. №552-20/VII від 13 грудня 2019 року). Договір не підлягає державній реєстрації (п. 12.6 договору).

Прокурор зазначає, що вказаний договір порушує інтереси держави, у зв`язку з чим просить визнати його удаваним та недійсним. Так договором про спільну діяльність від 17.01.2020 порушуються права позивача як органу, який реалізує права держави на землю, укладений договір суперечить вимогам Земельного кодексу України в частині додержання процедури припинення та надання у користування земельних ділянок державної форми власності, а також не спрямований на досягнення спільної мети.

Вирішуючи питання наявності правових підстав для представництва прокурором інтересів держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області для звернення з позовом до суду у цій справі, суд враховує таке.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Відповідно до частини третьої статті 23 Закону України "Про прокуратуру" прокуратура здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Згідно з частиною четвертою статті 23 Закону України "Про прокуратуру" наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді.

Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва.

Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень.

При цьому обставини дотримання прокурором процедури, встановленої частинами третьою та четвертою статті 23 Закону України "Про прокуратуру", яка повинна передувати зверненню до суду з відповідним позовом, підлягають з`ясуванню судом незалежно від того, чи має місце факт порушення інтересів держави у конкретних правовідносинах, оскільки відповідно до положень статей 53, 174 Господарського процесуального кодексу України недотримання такої процедури унеможливлює розгляд заявленого прокурором позову по суті. У той же час відповідний уповноважений орган, виконуючи свої функції, не позбавлений можливості самостійно звернутися до суду з позовом з метою захисту інтересів держави.

Частинами першою, третьою статті 4 Господарського процесуального кодексу України визначено, що право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. До господарського суду у справах, віднесених законом до його юрисдикції, мають право звертатися також особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Відповідно до статті 53 цього Кодексу у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Водночас, прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 174 цього Кодексу.

У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача.

Виходячи з аналізу наведених правових норм, виключними випадками, за яких прокурор може здійснювати представництво інтересів держави в суді, є порушення або загроза порушення інтересів держави. При цьому в кожному конкретному випадку прокурор при зверненні до суду з позовом повинен довести існування обставин порушення або загрози порушення інтересів держави.

Так, Конституційний Суд України у своєму рішенні від 08.04.1999 № 3-рп/99, з`ясовуючи поняття "інтереси держави", визначив, що державні інтереси закріплюються як нормами Конституції України, так і нормами інших правових актів. Інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону України, гарантування її державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорони землі як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання тощо.

Із урахуванням того, що інтереси держави є оціночним поняттям, прокурор у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, у чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах (частина четверта мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України).

Наведене Конституційним Судом України розуміння поняття "інтереси держави" має самостійне значення і може застосовуватися для тлумачення цього ж поняття, вжитого у статті 131-1 Конституції України та статті 23 Закону України "Про прокуратуру".

З огляду на викладене, враховуючи роль прокуратури у демократичному суспільстві та необхідність дотримання справедливого балансу у питанні рівноправності сторін судового провадження, зміст пункту 3 частини першої статті 131-1 Конституції України щодо підстав представництва прокурора інтересів держави в судах не може тлумачитися розширено.

Відтак прокурор може представляти інтереси держави в суді у виключних випадках, які прямо передбачені законом. Розширене тлумачення випадків (підстав) для представництва прокурором інтересів держави в суді не відповідає принципу змагальності, який є однією з засад правосуддя (пункт 3 частини другої статті 129 Конституції України).

Тому, наявність інтересів держави повинна бути предметом самостійної оцінки суду у кожному випадку звернення прокурора з позовом.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 07.12.2018 у справі № 924/1256/17 та у постанові Верховного Суду від 15.05.2019 у справі № 911/1497/18.

Разом з тим, участь прокурора в судовому процесі можлива за умови, крім іншого, обґрунтування підстав для звернення до суду, а саме має бути доведено нездійснення або неналежне здійснення захисту інтересів держави у спірних правовідносинах суб`єктом влади, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, або підтверджено відсутність такого органу (частини третя, четверта статті 53 ГПК України, частина третя статті 23 Закону України "Про прокуратуру").

Перший "виключний випадок" передбачає наявність органу, який може здійснювати захист інтересів держави самостійно, а другий - відсутність такого органу. Однак, підстави представництва інтересів держави прокуратурою у цих двох випадках істотно відрізняються.

У першому випадку прокурор набуває право на представництво, якщо відповідний суб`єкт владних повноважень не здійснює захисту або здійснює його неналежно.

"Нездійснення захисту" виявляється в усвідомленій пасивній поведінці уповноваженого суб`єкта владних повноважень - він усвідомлює порушення інтересів держави, має відповідні повноваження для їх захисту, але всупереч цим інтересам за захистом до суду не звертається.

"Здійснення захисту неналежним чином" виявляється в активній поведінці (сукупності дій та рішень), спрямованій на захист інтересів держави, але яка є неналежною.

"Неналежність" захисту може бути оцінена з огляду на встановлений порядок захисту інтересів держави, який серед іншого включає досудове з`ясування обставин порушення інтересів держави, обрання способу їх захисту та ефективне здійснення процесуальних прав позивача.

Так, захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні суб`єкти владних повноважень. Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідного суб`єкта владних повноважень, який всупереч вимог закону не здійснює захисту або робить це неналежно. У кожному такому випадку прокурор повинен навести причини, які перешкоджають захисту інтересів держави належним суб`єктом, і які є підставами для звернення прокурора до суду. Сама по собі обставина не звернення позивача/позивачів з позовом протягом певного періоду, без з`ясування фактичного стану правовідносин між сторонами спору, не свідчить про неналежне виконання таким органом/органами своїх функцій із захисту інтересів держави.

При цьому прокурор не може вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати належного суб`єкта владних повноважень для захисту інтересів держави.

У кожному такому випадку прокурор повинен навести, а суд перевірити причини, які перешкоджають захисту інтересів держави належним суб`єктом і які є підставами для звернення прокурора до суду.

На сьогодні однозначною є практика Європейського Суду з прав людини, яка відстоює позицію про можливість участі прокурора у справі тільки за наявності на це підстав.

Отже, з урахуванням викладеного, у розумінні положень статей 73, 76, 77 Господарського процесуального кодексу України прокурор, звертаючись з позовом до суду, повинен навести причини, які перешкоджають захисту інтересів держави належним суб`єктом і які є підставами для звернення прокурора до суду, довести належними та допустимими доказами обставини того, що суб`єкт владних повноважень не здійснює або здійснює неналежним чином захист інтересів держави.

Саме лише посилання прокурора у позовній заяві на те, що орган, уповноважений здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, не здійснює або неналежним чином здійснює відповідні повноваження захисту державних інтересів, недостатньо для прийняття судом рішення в такому спорі по суті, оскільки за змістом абзацу другого частини четвертої статті 23 Закону України "Про прокуратуру" прокурор здійснює представництво інтересів держави в суді виключно після підтвердження судом правових підстав для представництва.

Відповідний висновок викладено у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 15.05.2019 у справі № 911/1497/18.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18 наведено такі правові висновки.

Прокурор, звертаючись до суду з позовом, має обґрунтувати та довести підстави для представництва, однією з яких є бездіяльність компетентного органу. Бездіяльність компетентного органу означає, що він знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк. Звертаючись до компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення. Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави ), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню тощо. Таким чином, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження судом підстав для представництва. Якщо прокурору відомі причини такого незвернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтування.

Верховний Суд констатує, що обставини дотримання прокурором процедури, встановленої частинами третьої та четвертої статті 23 Закону України "Про прокуратуру", яка повинна передувати зверненню до суду з відповідним позовом, підлягають з`ясуванню судом незалежно від того, чи має місце факт порушення інтересів держави у конкретних правовідносинах.

При цьому з висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених у пунктах 76 - 81 постанови від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18, випливає, що для підтвердження судом підстав для представництва прокурора інтересів держави в суді у випадку, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює компетентний орган, достатнім є дотримання прокурором порядку повідомлення, передбаченого статтею 23 Закону України "Про прокуратуру" та відсутність самостійного звернення компетентного органу до суду з позовом в інтересах держави протягом розумного строку після отримання такого повідомлення.

Дотримання порядку, передбаченого статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", надає можливість спростувати стверджуване порушення інтересів держави або самостійно звернутися до суду з позовом в інтересах держави протягом розумного строку після отримання такого повідомлення.

Як убачається з матеріалів справи, прокурор обґрунтовує необхідність захисту інтересів держави шляхом звернення з цим позовом до суду, яке спрямоване, насамперед, на задоволення суспільної потреби у відновленні законності при вирішенні суспільнозначимого питання законності передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення, яке проведено з порушенням вимог чинного законодавства. Так, Криворізькою місцевою прокуратурою № 2 Дніпропетровської області направлено на адресу Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області запит за № 04/38-967вих-20 від 25.08.2020 про надання інформації та копій документів в порядку ч.3,4 ст. 23 ЗУ "Про прокуратуру" та просила у найкоротший строк надати інформацію щодо того, чи погоджувалось Головним управлінням Держгеокадастру у Дніпропетровській області укладання договору про спільну діяльність від 17.01.2020. Якщо відповідне погодження не надавалося, повідомити, чи вживалися заходи позовно-претензійного характеру щодо розірвання спірного договору та звільнення земельної ділянки. У разі невжиття відповідних заходів, надати інформацію чи заплановано їх вжиття (а.с.62-63 том 1).

У відповіді на запит від 25.08.2020 Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області повідомило прокуратурі про те, що в управлінні відсутня інформація щодо укладання договору сумісного обробітку земельної ділянки між КЗ "Зеленопільський психоневрологічний інтернат" ДОР" та ФОП Бовкун С.Г. від 17.01.2020 № 1. З питання погодження щодо укладання вищезазначеного договору сумісного обробітку земельної ділянки Комунальний заклад "Зеленопільський психоневрологічний інтернат" Дніпропетровської обласної ради" до Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області не звертався, заходи претензійно-позовного характеру не вживалися (лист від 09.09.2020 № 10-4-0.61-6060/2-20, а.с. 64 том 1).

Криворізькою місцевою прокуратурою №2 Дніпропетровської області направлено на адресу Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області лист за № 04/38-13232вих-20 від 11.12.2020, яким повідомила, що при вивченні дотримання вимог чинного законодавства України під час укладання КЗ "Зеленопільський психоневрологічний інтернат" Дніпропетровської обласної ради" з ФОП Бовкуном С.Г. договору про спільну діяльність, виявлено факт безпідставного розпорядження вказаним комунальним закладом земельними ділянками сільськогосподарського призначення загальною площею 67,0 га, які розташовані на території Глеюватської (колишньої Шевченківської) сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області. ГУ Держгеокадастру у Дніпропетровській області не вживаються належні та ефективні заходи, спрямовані на захист інтересів держави у судовому порядку шляхом пред`явлення позовної заяви про визнання недійсним вказаного договору спільного обробітку та зобов`язання звільнити земельні ділянки. Згідно ч.4 ст. 23 ЗУ "Про прокуратуру" прокуратура повідомила про наявність підстав для представництва інтересів держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області шляхом подання до Господарського суду Дніпропетровської області позовної заяви про визнання недійсним договору про спільну діяльність та зобов`язання ФОП Бовкуна С.Г. звільнити земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної форми власності загальною площею 67,0 га, які розташовані на території Глеюватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області (а.с. 68-69 том 1). Направлення повідомлення підтверджується списком згрупованих відправлень та описом вкладення від 11.12.2020. Доказів отримання цього листа позивачем матеріали справи не містять.

За обставин відсутності відповіді на зазначений лист, всупереч нормативних приписів щодо надання позивачу розумного строку для відповідного реагування, прокурор 29.12.2018 звернувся з позовом до суду.

За таких обставин прокурор не дотримався передбаченого частиною четвертою статті 23 Закону України "Про прокуратуру" порядку повідомлення позивача про звернення до суду й не надав йому розумного строку для самостійного звернення за захистом порушеного права.

Відтак, правові підстави для представництва прокурором інтересів держави в суді в особі Головного управління Держгеокадастру України відсутні.

Якщо суд після відкриття провадження у справі з урахуванням наведених учасниками справи аргументів та наданих доказів установить відсутність підстав для представництва прокурором інтересів держави в суді, суд залишає позовну заяву, подану прокурором в інтересах держави в особі компетентного органу, без розгляду відповідно до положень пункту 2 частини першої статті 226 ГПК України, що відповідає висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеному у п. 83 постанови від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 185 Господарського процесуального кодексу України за результатом підготовчого засідання суд постановляє, серед іншого, ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду.

Відповідно до частини четвертої статті 226 Господарського процесуального кодексу України особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення обставин, що були підставою для залишення позову без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Про залишення позову без розгляду постановляється ухвала, в якій вирішуються питання про розподіл між сторонами судових витрат, про повернення судового збору з бюджету (ч. 2 ст. 226 ГПК України).

Звертаючись з позовом до суду, прокурором сплачено судовий збір, що підтверджується платіжними дорученнями № 2394 від 08.09.2020 на суму 4 204,00грн, №447 від 03.03.2021 на суму 2270,00грн., № 275 від 22.02.2021 на суму 1135,00грн. (заява про забезпечення позову), оригінали яких знаходиться в матеріалах справи (а.с. 26, 175 том 1, а.с 22 том 2).

Вирішуючи питання розподілу судового збору, суд враховує також передбачені пунктом 4 частини першої статті 7 Закону України "Про судовий збір" нормативні положення, згідно з якими сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду у разі залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв`язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням).

На час постановлення цієї ухвали клопотання прокурора про повернення судового збору до суду не надходило.

Керуючись статтями 226, 232 - 235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

У Х В А Л И В:

Позов Криворізької північної окружної прокуратури Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області до відповідача-1: Комунального закладу "Зеленопільський психоневрологічний інтернат" Дніпропетровської обласної ради", відповідача-2: Фізичної особи-підприємця Бовкун Сергія Гавриловича про визнання недійсним договору та зобов`язання звільнити земельну ділянку - залишити без розгляду.

Ухвала господарського суду набирає законної сили з моменту її проголошення 01.06.2021 та може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено - 07.06.2021.

Суддя Н.М. Євстигнеєва