ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
УХВАЛА

про відмову в забезпеченні позову

"04" червня 2021 р. Cправа № 902/572/21

Суддя Господарського суду Вінницької області Матвійчук В.В., розглянувши матеріали

за позовом: Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Вінницягаз" (пров. Костя Широцького, 24, м. Вінниця, 21012)

до: Товариства з обмеженою відповідальністю "Іллінецький цукровий завод" (вул. Карла Маркса, 3, м. Іллінці, Вінницька область, 22700)

про стягнення 1 467 035,91 грн.

В С Т А Н О В И В :

На розгляд Господарського суду Вінницької області надійшла позовна заява Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Вінницягаз" з вимогою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Іллінецький цукровий завод" про стягнення 1 467 035,91 грн, з яких: 1 416 746,27 грн - основний борг за розподіл природного газу протягом січня - квітня 2021 року; 7 161,36 грн - 3% річних; 32 148,50 грн - пеня; 10 979,78 грн - інфляційні втрати.

Ухвалою суду від 04.06.2021 за вказаним позовом відкрито провадження у справі № 902/572/21 за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання на 01.07.2021.

Разом із позовною заявою позивачем подано заяву № 210007-Ск-5208-0521 від 28.05.2021 про вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на кошти, що знаходяться на банківських рахунках Товариства з обмеженою відповідальністю "Іллінецький цукровий завод" та майно, яке належить останньому, в межах суми, заявленої АТ "Вінницягаз" до стягнення, а саме в межах 1 489 041,45 грн, що складається із 1 467 035,91 грн ціни позову та 22 005,54 грн сплаченого судового збору.

При розгляді заяви про забезпечення позову господарський суд виходить з наступного.

Положеннями ч. 2 ст. 4 ГПК України передбачено право на звернення до господарського суду юридичних осіб та фізичних осіб підприємців, фізичних осіб, які не є підприємцями, державних органів, органів місцевого самоврядування за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ГПК України здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Отже, пред`явлення позову є процесуальною формою реалізації позивачем права на захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів.

Забезпечення позову є засобом, що призначений гарантувати виконання майбутнього рішення господарського суду. З метою гарантування виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог у процесуальних законах України передбачено інститут забезпечення позову. Інститут забезпечення позову передбачає можливість захисту особою порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (Рішення Конституційного Суду України від 31.05.2011р. №4-рп/2011).

Окрім того, інститут забезпечення позову сприяє виконанню рішень суду і гарантує можливість реалізації кожним конституційного права на судовий захист, встановленого ст. 55 Конституції України (Рішення Конституційного Суду України від 16.06.2011р. №5-рп/2011).

За приписами статті 136 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статті 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною 1 статті 137 ГПК України передбачено, що позов забезпечується, в тому числі, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Частинами 1, 3 статті 138 ГПК України встановлено, що заява про забезпечення позову подається: 1) до подання позовної заяви - за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для відповідного позову, або до суду за місцезнаходженням предмета спору - якщо суд, до підсудності якого відноситься справа, визначити неможливо; 2) одночасно з пред`явленням позову - до суду, до якого подається позовна заява, за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом; 3) після відкриття провадження у справі - до суду, у провадженні якого перебуває справа. У разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен пред`явити позов протягом десяти днів, а у разі подання заяви про арешт морського судна - тридцяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову.

За змістом статті 140 ГПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи. Ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Тобто, за приписами чинного господарського процесуального законодавства таку процесуальну дію, як забезпечення позову, може бути вчинено як до пред`являння позову так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Наразі, суд зазначає, що у вирішенні питання про забезпечення позову слід здійснювати оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. При зверненні до суду з заявою про вжиття заходів забезпечення позову у вигляді накладення арешту на грошові кошти відповідача, заявник зобов`язаний надати докази того, що запропонований захід до забезпечення позову дійсно може виключити можливість невиконання або утруднення виконання судового рішення.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати необхідність вжиття відповідного заходу забезпечення позову. Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Так, згідно зі статями 73, 74, 77, 79 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову позивач зазначає, що починаючи із січня 2021 року відповідачем не здійснено жодної оплати за послуги розподілу природного газу, в зв`язку із чим у Відповідача перед АТ «Вінницягаз» станом на 26.05.2021 утворилася заборгованість в розмірі 1 416 746,27 грн., і наміру погашати заборгованість за надані послуги відповідач немає.

Листом від 19.05.2021 № 53-з відповідач повідомив позивача про те, що об`єкти нерухомості та виробничі потужності, використовувалися відповідачем на підставі договору оренди із ТОВ «Гарантінвест» (власником майна) та повернуті останньому. Цим же листом відповідач повідомив позивача про відсутність намірів здійснювати переробку цукрових буряків в 2021 році.

Також позивач наголошує, що за інформацією з Єдиного реєстру судових рішень щодо ТОВ «Іллінецький цукровий завод» розглядається судова справа № 902/69/21 за позовом ОСОБА_1 (3-я особа на стороні позивача: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ) до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 (3-я особа на стороні відповідача: ОСОБА_7) про визнання недійсними довіреності, договору купівлі-продажу корпоративних прав та витребування частки у статутному капіталі. В рамках даної справи, господарським судом Вінницької області ухвалою від 15.02.2021 накладено арешт на спірну частку у статутному капіталі ТОВ «Іллінецький цукровий завод» у розмірі 36,24% номінальна вартість якої становить 16 670 000,00 грн.

Тому позивач вважає, що зазначені вище обставини та докази, в яких містяться відомості про ці обставини, свідчать про вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання по погашенню заборгованості, а наявність спору з корпоративних прав та відсутності майна можуть утруднити чи зробить неможливим виконання рішення суду, якщо воно буде прийняте на користь позивача, зокрема, через зникнення в зв`язку із корпоративними спорами між учасниками ТОВ «Іллінецький цукровий завод» грошових коштів та/або іншого майна, можливого для реалізації на момент виконання рішення.

Разом з тим, заявник у своїй заяві не навів жодних доказів наявності фактичних обставин, з якими він пов`язує застосування таких заходів забезпечення позову, та достатнього обґрунтування своєму припущенню про те, що існує ризик невиконання майбутнього рішення суду.

Посилаючись на існування заборгованості відповідача та наявність спору з корпоративних прав як на підставу для висновку про існування обставин, що унеможливлять реалізацію судового рішення у цій справі в разі задоволення позову, заявник не довів того, що відповідач вчиняє дії, спрямовані на ухилення від виконання зобов`язань чи виконання потенційного судового рішення, адже наявність у відповідача боргу та спору щодо його корпоративних прав може бути лише наслідком ведення останнім звичайної господарської діяльності та мати тимчасовий характер.

Дослідивши подану заяву, суд вказує, що наведені у ній доводи, не надають суду можливості дійти однозначних висновків про те, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, відповідно, такі посилання самі по собі не можуть слугувати достатньою підставою для вжиття заходів забезпечення позову.

Варто також зазначити, що позивач, заявляючи про необхідність накладення арешту на майно відповідача, не враховує того, що арешт має стосуватись саме майна, яке належить до предмета спору, в той час як в даному випадку предмет спору стосується грошових коштів і адекватним йому заходом забезпечення позову може бути накладення арешту, власне, на грошові кошти у сумі, обмеженій розміром позову та можливими судовими витратами, а не накладення арешту на належне відповідачу майно.

Крім того, як передбачено ч.4 ст.137 ГПК України, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвіднесення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони вчиняти певні дії.

На переконання суду, накладення арешту на все майно та грошові кошти відповідача, є неспівмірними щодо заявлених позовних вимог. Можливі негативні наслідки від вжиття таких заходів забезпечення позову у вигляді порушення права власності відповідача є значнішими, ніж негативні наслідки, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з врахуванням того, що заявником не було доведено, що такі наслідки взагалі можуть настати.

За таких обставин, оцінивши обґрунтованість доводів позивача щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника стосовно забезпечення позову, наявності зв`язку між заявленими заходами до забезпечення позову і предметом позовних вимог, суд не вбачає передбачених законом підстав для вжиття заходів забезпечення позову за заявою Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Вінницягаз" № 210007-Ск-5208-0521 від 28.05.2021.

Відповідно до ч. 6 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Одночасно господарський суд звертає увагу на те, що клопотання про забезпечення позову, яке раніше було відхилено повністю або частково, може бути подано вдруге, якщо змінились певні обставини. Тобто на заяви про забезпечення позову, в задоволенні яких було відмовлено, не поширюється заборона повторно звертатись до господарського суду.

Судовий збір відповідно до вимог ст. 6 Закону України "Про судовий збір" та ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладається на заявника.

Керуючись ст.ст. 136, 137, 138-140, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В :

1. У задоволенні заяви Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Вінницягаз" № 210007-Ск-5208-0521 від 28.05.2021 про забезпечення позову відмовити.

2. Згідно зі ст. 235 ГПК України ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом чи Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". Ухвали, постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

3. За приписами ч.8 ст.140, п.4 ч.1 ст.255 ГПК України ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено до Північно-західного апеляційного господарського суду. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

4. Згідно з положеннями ч.1 ст.256 ГПК України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

5. Копію ухвали надіслати учасникам справи рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення, та на відомі суду адресу електронної пошти позивача , відповідача

Дата складання повного тексту ухвали 04.06.2021.

Суддя Матвійчук В.В.

віддрук. прим.:

1 - до справи

2 - позивачу (пров. Костя Широцького, 24, м. Вінниця, 21012)

3 - відповідачу (вул. Карла Маркса, 3, м. Іллінці, Вінницька область, 22700)