РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.06.2021Справа № 910/5645/21
Суддя Господарського суду міста Києва Чинчин О.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Транспортно - експедиторське підприємство «Вертикаль» (04073, місто Київ, ПРОСПЕКТ СТЕПАНА БАНДЕРИ, будинок 8, корпус 6)
до проАкціонерного товариства «Українська залізниця» (03150, місто Київ, ВУЛИЦЯ ЄЖИ ҐЕДРОЙЦЯ, будинок 5) стягнення вартості нестачі вантажу у розмірі 107 543 грн. 10 коп.
Представники: без повідомлення представників сторін

ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Товариство з обмеженою відповідальністю «Транспортно - експедиторське підприємство «Вертикаль» (надалі також - «Позивач») звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Акціонерного товариства «Українська залізниця» (надалі також - «Відповідач») про стягнення вартості нестачі вантажу у розмірі 107 543 грн. 10 коп.

Позовні вимоги обґрунтовані незабезпеченням Відповідачем схоронності вантажу під час його прийняття до перевезення і до моменту видачі одержувачу, у зв`язку з чим заявлено вимоги про відшкодування вартості втраченого вантажу та витрат на проведення експертизи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.04.2021 року відкрито провадження у справі №910/5645/21, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін відповідно до частини 5 статті 252 Господарського процесуального кодексу України.

24.05.2021 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Позивача надійшла практика у подібних справах.

Частиною 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України у випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

З метою повідомлення Сторін про розгляд справи Судом на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України ухвала суду про відкриття провадження у справі від 12.04.2021 року була направлена на адреси Сторін рекомендованим листом з повідомленням, що підтверджується поверненням на адресу суду рекомендованих повідомлень про вручення 15.04.2021 року та 19.04.2021 року поштових відправлень уповноваженим особам сторін.

Відповідно до статті 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Приймаючи до уваги, що Відповідач у строк, встановлений частиною 1 статті 251 Господарського процесуального кодексу України, не подав до суду відзив на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, враховуючи, що матеріали справи містять достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, Суд вважає, що справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини 2 статті 165 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ

24.03.2020 року між Акціонерним товариством «Українська залізниця» (Перевізник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Транспортно - експедиторське підприємство «Вертикаль» (Замовник) було укладено Договір про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом № 99-40001366/2020-001, предметом якого є організація та здійснення перевезення вантажів, надання вантажного вагону для перевезення, інших послуг, пов`язаних з організацією перевезення вантажів у внутрішньому та міжнародному сполученнях (експорт, імпорт) у власних вагонах Перевізника, вагонах залізниць інших держав та / або вагонах Замовника, пов`язаних з цим супутніх послуг (далі - послуги) і проведення розрахунків за ці послуги. (а.с.18-48)

У п. 1.3. договору зазначено, що перевезення - це послуга, в процесі надання якої Перевізник зобов`язується доставити довірений Замовником вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а Замовник зобов`язується оплатити послуги у передбаченому договором порядку. Перевезення оформлюється накладною відповідно до Договору, Статуту залізниць України, Збірника Тарифів та Коефіцієнтів, що застосовуються до тарифів Збірника тарифів, Правил перевезення вантажів, СМГС, КОТІФ відповідно.

Згідно з п. 1.4. Договору надання послуг за Договором може підтверджуватись накладною, накопичувальною карткою, зведеною відомістю, відомістю плати за користування вагонами, відомістю плати за подавання/забирання вагонів та маневрову роботу, зведеними відомостями та іншими документами.

Відповідно до п. 1.5. Договору, Договір є публічним договором, за яким Перевізник бере на себе обов`язок здійснювати надання послуг, пов`язаних з організацією та здійсненням перевезення вантажів залізничним транспортом загального користування кожному, хто до нього звернеться. Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх замовників, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Згідно з п. 1.10. Договору, останній є укладеним з дня надання Замовнику Перевізником Інформаційного повідомлення про укладення Договору, але не раніше дня введення його в дію відповідно до п. 12.1. Договору.

24.03.2020 відповідач направив позивачу повідомлення № 99-40001366/2020-001, яким засвідчив прийняття від позивача Заяви про прийняття в цілому пропозиції (акцепт) укладення Договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом, повідомив про присвоєння позивачу кодів відправника/одержувача 8186 та платника 8201472 з відкриттям особового рахунку 8201472. Згідно з цим повідомленням код платника 8201472 використовується для ідентифікації договірних відносин між Замовником та Перевізником як номер Договору. (а.с.19)

16.11.2020 року - 17.11.2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Транспортно - експедиторське підприємство «Вертикаль» відправило на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю СП «Нібулон» залізницею зі станції відправлення Каменець - Подільський Південно - Західної залізниці на станцію призначення Миколаїв - Вантажний Одеської залізниці групу вагонів, зокрема, вагони №№95712568, 95029153, 95968863, 95946406, що підтверджується залізничними накладними №34119438 масою нетто 3187000 кг, №34127191 масою нетто 334800 кг. (а.с.49-52)

При надходженні вагонів на станцію Миколаїв - Вантажний Одеської залізниці Товариством з обмеженою відповідальністю СП «Нібулон» проведено перевірку маси вантажу шляхом переважування на вагонних вагах, під час якого виявлено, що маса вантажу у вагонах №№95712568, 95029153, 95968863, 95946406 не відповідає масі, вказаній у накладній, зокрема, у вагоні №95712568 - різниця в сторону зменшення на 3250 кг; вагоні № 95029153 - різниця в сторону зменшення на 1900 кг; вагоні № 95968863 - різниця в сторону зменшення на 1800 кг; вагоні № 95946406 - різниця в сторону зменшення на 1550 кг. Про даний факт складено Акти про виявлення нестачі вантажу від 22.11.2020 р., 23.11.2020 р. (а.с.53-56)

Товариство з обмеженою відповідальністю СП «Нібулон» надіслало начальнику станції Миколаїв - Вантажний Одеської залізниці телефонограми про необхідність прийняти участь у перевірці маси й стану вантажу у вагонах №№95712568, 95029153, 95968863, 95946406 та скласти комерційні акти. Зазначені вагони виставлені на під`їзну колію в очікуванні видачі вантажу за участю представників залізниці і вивантажуватись до складання комерційного акта не буде, вагонам з вантажем забезпечена цілодобова охорона власними силами одержувача. (а.с.57-60)

Листом №691/м від 23.11.2020 року заступник начальника станції Миколаїв - Вантажний Одеської залізниці повідомив одержувача про відсутність підстав для комісійної видачі вантажу з посиланням на ст. 52 Статуту залізниць України. (а.с.61)

Товариство з обмеженою відповідальністю СП «Нібулон» надіслало на адресу Регіональної філії «Одеська залізниця» скарги з вимогою дати розпорядження керівництву станції Миколаїв - Вантажний Одеської залізниці про забезпечення участі представника залізниці у перевірці маси вантажу у вагонах №№95712568, 95029153, 95968863, 95946406. (а.с.62-63)

Листами №ДН5-07/772 від 24.11.2020 року, №ДН5-07/770 від 24.11.2020 року Дирекція залізничних перевезень повідомила скаржника про те, що скарга розглянута, але задоволенню не підлягає. (а.с.64-69)

Товариство з обмеженою відповідальністю СП «Нібулон» надіслало начальнику станції Миколаїв - Вантажний Одеської залізниці телефонограми про необхідність прийняти участь у прийнятті вагонів за участю експертів Регіональної торгово - промислової палати Миколаївської області. (а.с.70-71)

За результатами проведення експертизи щодо вагонів №№95029153, 95946406, 95968863 складений Акт експертизи № 120-1159 від 26.11.2020 року, відповідно до п. 6 якого завданням експертизи було визначення кількості вантажу шляхом зважування і зовнішній огляд вагона.

Експертизою встановлені такі обставини:

1) при зовнішньому огляді розвантажувальних бункерів встановлено:

- вагон № 95029153: в середній частині розвантажувальних бункерів виявлено деформування валу блокування механізму розвантаження, внаслідок чого сектор валу блокування механізму розвантаження частково виведений із зачеплення з пазами упору вала приводу механізму розвантаження, а саме закритий не до упору. В місці деформації валу блокування механізму розвантаження виявлені здири фарбового покриття, і наявність насіння ріпака. Крім того, на направляючій опорі механізму переміщення шиберної заслінки виявлено здири металу;

- вагони № 95946406, № 95968863: в середній частині розвантажувальних бункерів на фіксуючих елементах валу блокування механізму розвантаження виявлені сліди механічного впливу, а саме вм`ятина, здири та подряпини металу; у всіх трьох оглянутих вагонах, в місці деформації валу блокування механізму розвантаження виявлено розсип насіння ріпака;

2) при розкритті в присутності експерта верхніх завантажувальних люків (всього їх 5 на кожному вагоні) та огляді поверхні і місткості вантажу, виявлено: у кожному з оглянутих трьох вагонів під третім завантажувальним люком є конусоподібне поглиблення вантажу у вигляді воронки (порожнини) візуально завглибшки від 1,2м до 1,8м від поверхні вантажу, з чітко позначеними смугами по ширині вагонів характерними для стікаючого вантажу вниз, направлених у середніх розвантажувальних бункерів.

3) візуально вільний простір у вагонах дозволяє поміститися нестачі вантажу.

4) після зважування вагона №95029153 фактично виявилось: маса нетто вантажу склала 70400 кг, що на 2100 кг менше, ніж зазначено відправником у накладній; після зважування вагона №95946406 фактично виявилось: маса нетто вантажу склала 69900 кг, що на 1550 кг менше, ніж зазначено відправником у накладній; після зважування вагона №95968863 фактично виявилось: маса нетто вантажу склала 69900 кг, що на 1950 кг менше, ніж зазначено відправником у накладній;

5) висновок експерта: при зважуванні і огляді залізничних вагонів №№95029153, 95946406, 95968863 за непорушеними пломбами відправника завантажених насінням ріпака, фактична загальна маса нетто 3 вагонів складає 204600 кг, що на 5600 кг менше проти даних, вказаних в залізничній накладній. (а.с.72-83)

За результатами проведення експертизи щодо вагону №95712569 складений Акт експертизи № 120-1159/1 від 26.11.2020 року, відповідно до п. 6 якого завданням експертизи було визначення кількості вантажу шляхом зважування і зовнішній огляд вагона.

Експертизою встановлені такі обставини:

1) при зовнішньому огляді розвантажувальних бункерів встановлено: у середньому розвантажувальному бункері, з протилежної сторони від штурвалів вагона в місці прилягання кришки до корпусу бункера виявлений зазор (щілина) з затиснутим насінням ріпака, а також здири верхнього шару металу на кришці розвантажувального бункера;

2) при знятті ЗПП та розкритті у присутності експерта верхніх завантажувальних люків та огляді поверхні і місткості вантажу виявлено: перший та четвертий люки мають рівну поверхню без заглиблень, між другим та третім від сходів завантажувальними люками є конусоподібне поглиблення вантажу у вигляді воронки (порожнини) візуально завглибшки до 1,0 м від поверхні вантажу, з чітко позначеною смугою характерною для стікаючого вантажу вниз, у бік середнього розвантажувального бункера з протилежної сторони від штурвалів вагона;

3) візуально вільний простір у вагонах дозволяє поміститися нестачі вантажу.

4) після зважування вагона №95712568 фактично виявилось: маса нетто вантажу склала 56800 кг, що на 3100 кг менше, ніж зазначено відправником у накладній;

5) висновок експерта: при зважуванні і огляді залізничного вагону №95712569 за непорушеними пломбами відправника завантажених насінням ріпака, фактична загальна маса нетто вагону складає 56800 кг, що на 3100 кг менше проти даних, вказаних в залізничній накладній. (а.с.84-89)

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, Позивач зазначає, що у зв`язку з незабезпеченням схоронності вантажу під час його прийняття до перевезення і до моменту видачі одержувачу, просить Суд стягнути з Акціонерного товариства «Українська залізниця» вартість нестачі вантажу у розмірі 101 423 грн. 10 коп. та витрати, пов`язані з залученням експерта та проведенням експертизи у розмірі 6 120 грн. 00 коп.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, Суд вважає, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Транспортно - експедиторське підприємство «Вертикаль» підлягають задоволенню з наступних підстав.

Внаслідок укладення Договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом № 99-40001366/2020-001 від 24.03.2020 року між сторонами згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України, виникли цивільні права та обов`язки.

Оскільки між сторонами по справі склалися господарські правовідносини, то до них слід застосовувати положення Господарського кодексу України як спеціального акту законодавства, що регулює правовідносини у господарській сфері.

Відповідно до абзацу 2 пункту 1 статті 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Згідно зі статтею 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 статті 628 Цивільного кодексу України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною першою статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином (частина 7 статті 193 Господарського кодексу України).

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.307 Господарського кодексу України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається в письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням перевізного документа (транспортної накладної, коносамента тощо) відповідно до вимог законодавства. Перевізники зобов`язані забезпечувати вантажовідправників бланками перевізних документів згідно з правилами здійснення відповідних перевезень.

Відповідно до ст. 908 Цивільного кодексу України перевезення вантажу здійснюється за договором перевезення; загальні умови визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Умови перевезення вантажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Згідно зі ст. 909 Цивільного кодексу України укладення договору перевезення вантажу підтверджується складанням транспортної накладної.

Статтею 307 Господарського кодексу України передбачено, що умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб`єктів господарювання за цими перевезеннями встановлюються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно з "Загальними положеннями" Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №457 від 06.04.1998, накладна - основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна одночасно є договором на заставу вантажу для забезпечення гарантії внесення належної провізної плати та інших платежів за перевезення. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення.

Статут залізниць України визначає обов`язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, організацій, установ і громадян, які користуються залізничним транспортом (ст.2 Статуту). На підставі цього Статуту Мінтранс затверджує Правила перевезення вантажів (ст. 5 Статуту).

Статтями 22, 23 Статуту залізниць України передбачено, що за договором залізничного перевезення вантажу залізниця зобов`язується доставити ввірений їй вантажовідправником вантаж у пункт призначення в зазначений термін і видати його одержувачу, а відправник зобов`язується сплатити за перевезення встановлену плату. Відправники повинні надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів). Станція призначення видає накладну одержувачу разом з вантажем. Під час перевезення масових вантажів у випадках, передбачених правилами, допускається оформлення однієї накладної (комплекту перевізних документів) на перевезення цілого маршруту або групи вагонів чи комплекту контейнерів.

Крім того, відповідно до абз. 3 п. 32 Статуту залізниць України відправник зобов`язаний підготувати вантаж до перевезення з урахуванням його схоронності під час транспортування і здійснювати навантаження з виконанням Технічних умов.

Перевізник відповідає за збереження вантажу, багажу, пошти з моменту прийняття їх до перевезення та до видачі одержувачеві, якщо не доведе, що втрата, нестача, псування або пошкодження вантажу, багажу, пошти сталися внаслідок обставин, яким перевізник не зміг запобігти та усунення яких від нього не залежало. Перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятих до перевезення вантажу, багажу, пошти у розмірі фактичної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини (ст. 924 Цивільного кодексу України).

В силу ст. 920 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язань, що випливають із договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами).

Відповідно до ст. 23 Закону України "Про залізничний транспорт" перевізники несуть відповідальність за зберігання вантажу, багажу, вантажобагажу з моменту його прийняття і до видачі одержувачу, а також за дотримання терміну їх доставки в межах, визначених Статутом залізниць України. За незбереження (втрату, нестачу, псування, пошкодження) прийнятого до перевезень вантажу, багажу, вантажобагажу перевізники несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача, псування, пошкодження виникли з незалежних від них причин.

Згідно з абз. 1 п. 114 Статуту залізниць України залізниця відшкодовує фактичні збитки, що виникли з її вини під час перевезення вантажу, а саме: а) за втрату чи недостачу - у розмірі дійсної вартості втраченого вантажу чи його недостачі; б) за втрату вантажу, який здано до перевезення з оголошеною вартістю, - у розмірі оголошеної вартості, а якщо залізниця доведе, що оголошена вартість перевищує дійсну, - у розмірах дійсної вартості; в) за псування і пошкодження - у розмірах тієї суми, на яку було знижено його вартість.

Відповідно до ст. 24 Статуту залізниць України залізниця має право перевірити правильність відомостей про вантаж, зазначених відправником у накладній, на станції відправлення, під час перевезення та на станції призначення.

Згідно зі статтями 73, 74 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Як встановлено Судом, 16.11.2020 року - 17.11.2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Транспортно - експедиторське підприємство «Вертикаль» відправило на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю СП «Нібулон» залізницею зі станції відправлення Каменець - Подільський Південно - Західної залізниці на станцію призначення Миколаїв - Вантажний Одеської залізниці групу вагонів, зокрема, вагони №№95712568, 95029153, 95968863, 95946406, що підтверджується залізничними накладними №34119438 масою нетто 3187000 кг, №34127191 масою нетто 334800 кг. (а.с.49-52)

При надходженні вагонів на станцію Миколаїв - Вантажний Одеської залізниці Товариством з обмеженою відповідальністю СП «Нібулон» проведено перевірку маси вантажу шляхом переважування на вагонних вагах, під час якого виявлено, що маса вантажу у вагонах №№95712568, 95029153, 95968863, 95946406 не відповідає масі, вказаній у накладній, зокрема, у вагоні №95712568 - різниця в сторону зменшення на 3250 кг; вагоні № 95029153 - різниця в сторону зменшення на 1900 кг; вагоні № 95968863 - різниця в сторону зменшення на 1800 кг; вагоні № 95946406 - різниця в сторону зменшення на 1550 кг. Про даний факт складено Акти про виявлення нестачі вантажу від 22.11.2020 р., 23.11.2020 р. (а.с.53-56)

Товариство з обмеженою відповідальністю СП «Нібулон» надіслало начальнику станції Миколаїв - Вантажний Одеської залізниці телефонограми про необхідність прийняти участь у прийнятті вагонів за участю експертів Регіональної торгово - промислової палати Миколаївської області. (а.с.70-71)

За результатами проведення експертизи щодо вагонів №№95029153, 95946406, 95968863 складений Акт експертизи № 120-1159 від 26.11.2020 року, відповідно до п. 6 якого завданням експертизи було визначення кількості вантажу шляхом зважування і зовнішній огляд вагона.

Експертизою встановлені такі обставини:

1) при зовнішньому огляді розвантажувальних бункерів встановлено:

- вагон № 95029153: в середній частині розвантажувальних бункерів виявлено деформування валу блокування механізму розвантаження, внаслідок чого сектор валу блокування механізму розвантаження частково виведений із зачеплення з пазами упору вала приводу механізму розвантаження, а саме закритий не до упору. В місці деформації валу блокування механізму розвантаження виявлені здири фарбового покриття, і наявність насіння ріпака. Крім того, на направляючій опорі механізму переміщення шиберної заслінки виявлено здири металу;

- вагони № 95946406, № 95968863: в середній частині розвантажувальних бункерів на фіксуючих елементах валу блокування механізму розвантаження виявлені сліди механічного впливу, а саме вм`ятина, здири та подряпини металу; у всіх трьох оглянутих вагонах, в місці деформації валу блокування механізму розвантаження виявлено розсип насіння ріпака;

2) при розкритті в присутності експерта верхніх завантажувальних люків (всього їх 5 на кожному вагоні) та огляді поверхні і місткості вантажу, виявлено: у кожному з оглянутих трьох вагонів під третім завантажувальним люком є конусоподібне поглиблення вантажу у вигляді воронки (порожнини) візуально завглибшки від 1,2м до 1,8м від поверхні вантажу, з чітко позначеними смугами по ширині вагонів характерними для стікаючого вантажу вниз, направлених у середніх розвантажувальних бункерів.

3) візуально вільний простір у вагонах дозволяє поміститися нестачі вантажу.

4) після зважування вагона №95029153 фактично виявилось: маса нетто вантажу склала 70400 кг, що на 2100 кг менше, ніж зазначено відправником у накладній; після зважування вагона №95946406 фактично виявилось: маса нетто вантажу склала 69900 кг, що на 1550 кг менше, ніж зазначено відправником у накладній; після зважування вагона №95968863 фактично виявилось: маса нетто вантажу склала 69900 кг, що на 1950 кг менше, ніж зазначено відправником у накладній;

5) висновок експерта: при зважуванні і огляді залізничних вагонів №№95029153, 95946406, 95968863 за непорушеними пломбами відправника завантажених насінням ріпака, фактична загальна маса нетто 3 вагонів складає 204600 кг, що на 5600 кг менше проти даних, вказаних в залізничній накладній. (а.с.72-83)

За результатами проведення експертизи щодо вагону №95712569 складений Акт експертизи №120-1159/1 від 26.11.2020 року, відповідно до п. 6 якого завданням експертизи було визначення кількості вантажу шляхом зважування і зовнішній огляд вагона.

Експертизою встановлені такі обставини:

1) при зовнішньому огляді розвантажувальних бункерів встановлено: у середньому розвантажувальному бункері, з протилежної сторони від штурвалів вагона в місці прилягання кришки до корпусу бункера виявлений зазор (щілина) з затиснутим насінням ріпака, а також здири верхнього шару металу на кришці розвантажувального бункера;

2) при знятті ЗПП та розкритті у присутності експерта верхніх завантажувальних люків та огляді поверхні і місткості вантажу виявлено: перший та четвертий люки мають рівну поверхню без заглиблень, між другим та третім від сходів завантажувальними люками є конусоподібне поглиблення вантажу у вигляді воронки (порожнини) візуально завглибшки до 1,0 м від поверхні вантажу, з чітко позначеною смугою характерною для стікаючого вантажу вниз, у бік середнього розвантажувального бункера з протилежної сторони від штурвалів вагона;

3) візуально вільний простір у вагонах дозволяє поміститися нестачі вантажу.

4) після зважування вагона №95712568 фактично виявилось: маса нетто вантажу склала 56800 кг, що на 3100 кг менше, ніж зазначено відправником у накладній;

5) висновок експерта: при зважуванні і огляді залізничного вагону №95712569 за непорушеними пломбами відправника завантажених насінням ріпака, фактична загальна маса нетто вагону складає 56800 кг, що на 3100 кг менше проти даних, вказаних в залізничній накладній. (а.с.84-89)

Суд зазначає, що встановлені актами експертизи № 120-1159 від 26.11.2020 року, №120-1159/1 від 26.11.2020 року обставини свідчать про пошкодження спірних вагонів з вантажем під час їх перевезення залізницею, що в силу п. 111 Статуту залізниць України унеможливлює звільнення залізниці від відповідальності за недостачу вантажу, навіть за умови непошкоджених пломб (ЗПП) вантажовідправника.

У п. 111 Статуту залізниць України наведено перелік обставин, наявність яких звільняє залізницю від відповідальності за втрату, недостачу, псування або пошкодження вантажу.

Поряд з цим, пп. "А" п. 111 Статуту залізниць України складається з двох частин, де перша - передбачає можливість звільнити залізницю від відповідальності за недостачу вантажу у випадку одночасної наявності двох умов: вантаж прибув у непошкодженому вагоні і з непошкодженими пломбами відправника.

Згідно з п. 28 Правил приймання вантажів до перевезення, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 р. № 644 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 р. за № 861/5082, договір про перевезення вантажу вважається укладеним з моменту проставлення календарного штемпеля станції відправлення в оформленій паперовій накладній або з моменту накладення електронного цифрового підпису працівником залізниці в електронній накладній. Вантажі, завантажені відправниками у вагони закритого типу (криті, ізотермічні, хопери, цистерни тощо) та контейнери, приймаються залізницею до перевезення шляхом візуального огляду кузова (котла) вагона (контейнера), пломб (31111), без перевірки вантажу.

Як вбачається з вказаних актів експертизи, на станцію призначення Миколаїв-Вантажний Одеської залізниці вагони №№95712568, 95029153, 95968863, 95946406 прибули технічно несправними (пошкодженими) і ці пошкодження виникли саме під час перевезення вантажу залізницею, оскільки на станції відправлення вагони були у всіх відношеннях справні, підстав для відмови у користуванні ними та їх не допуску до перевезення не було.

Відповідно до п. 31 Статуту залізниць України залізниця зобов`язана подавати під завантаження справні, придатні для перевезення відповідного вантажу вагони.

Відповідач прийняв переданий вантаж до перевезення у спірних вагонах без будь-яких зауважень до їх технічного чи комерційного стану. Вказане свідчить про вжиття вантажовідправником всіх необхідних заходів для збереження вантажу під час його перевезення, як це передбачено вимогами Статуту залізниць України та Правилами перевезень вантажів, а спірні вагони на станції відправлення були у технічно справному стані, проте на станцію призначення прибули з вантажем вже в технічно несправному стані.

Відповідно до п. 3.9 роз`яснень Вищого господарського суду України № 04-5/601 від 29.05.2002 "Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з перевезення вантажів залізницею", коли технічна несправність мала прихований характер або виникла у процесі перевезення вантажу - відповідальність за нестачу вантажу покладається на перевізника, а прихованими є такі технічні несправності, які не могли бути виявлені відправником під час звичайного огляду вагону або контейнера. У такому разі відповідальність за незбереження вантажу покладається на залізницю.

Враховуючи викладене, звільнити залізницю від відповідальності, у зв`язку з тим, що вантаж надійшов у непошкодженому вагоні (контейнері) з непошкодженими пломбами відправника не вбачається за можливе, оскільки спірні вагони прибули технічно пошкодженими.

При цьому, друга частина пп. "А" п. 111 Статуту залізниць України взагалі не може бути застосована до правовідносин, що описані у даному позові, оскільки вона передбачає можливість звільнити залізницю від відповідальності за нестачу вантажу у випадку, якщо вантаж надійшов у непошкодженому відкритому рухомому складі, завантаженому засобами відправника.

Суд зазначає, що акти експертизи № 120-1159 від 26.11.2020 року, №120-1159/1 від 26.11.2020 року, складені експертом Регіональної Торгово-промислової палати Миколаївської області Карнаухом Н.І., та приймає їх в якості належних та допустимих доказів в розумінні статей 73, 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, на підставі яких є можливим встановлення обставин справи, що входять до предмету доказування у даній справі, у тому числі щодо технічної справності (несправності) спірних вагонів.

Згідно з п. 1 Правил перевезення вантажів у вагонах відкритого типу, затверджених Наказом Міністерства транспорту України від 20.08.2001 № 542, у вагонах відкритого типу (на платформах, у напіввагонах і ін.) допускається перевезення вантажів, зазначених у додатку.

Зернові вантажі, зокрема, насіння олійних культур, які перевозилися за накладними №№32332907, 32332907 не віднесено до додатку зазначених Правил, а отже перевезення у вагонах відкритого типу не допускається.

Пунктом 23 Правил видачі вантажів передбачено, що у разі вивантаження на місцях загального користування вимога щодо перевірки маси вантажів може бути заявлена письмово одержувачем до початку вивантаження. Вимога щодо перевірки маси вантажу у вагонах, що подаються на під`їзну колію, може бути заявлена в момент приймання вагонів у пункті, встановленому договором.

Згідно з підпунктом "а" п. 129 Статуту залізниць України, комерційний акт складається для засвідчення таких обставин, зокрема, невідповідності найменування, маси і кількості місць вантажу, багажу чи вантажобагажу натурою з даними, зазначеними у транспортних документах. Залізниця зобов`язана скласти комерційний акт, якщо вона сама виявила зазначені вище обставини або якщо про існування хоча б однієї з них заявив одержувач або відправник вантажу, багажу чи вантажобагажу.

Виходячи з системного аналізу положень Статуту залізниць України та вищезазначених Правил видачі вантажів, отримувач вантажу не позбавлений права заявити вимогу щодо перевірки маси вантажу після подавання вагону.

Відповідно до обставин справи, одержувач після виявлення недостачі вантажу та керуючись п. 52 та пп. "а" п. 129 Статуту залізниць України звернувся на станцію призначення Миколаїв-Вантажний із заявами щодо проведення комісійної перевірки та видачі вантажу у спірних вагонах.

Однак, відповідач в порушення п. 52 та пп. "а" п. 129 Статуту залізниць України комісійну перевірку та видачу вантажу не зробив у спірних вагонах, комерційний акт про недостачу вантажу у цьому вагоні не склав.

Отже, з урахуванням того, що матеріалами справи підтверджується несправність вагонів №№95712568, 95029153, 95968863, 95946406, у технічному відношенні, що не дозволяє схоронне транспортування вантажу, відповідальність за недостачу вантажу, який перевозився у вказаних вагонах покладається саме на відповідача як перевізника.

Суд зазначає, що факти нестачі за спірними перевезеннями підтверджені актами експертизи Регіональної Торгово-промислової палати Миколаївської області.

Згідно зі ст.ст.114, 115 Статуту залізниць України, залізниця відшкодовує фактичні збитки, що виникли з її вини під час перевезення вантажу, а саме за втрату чи недостачу - у розмірі дійсної вартості втраченого вантажу чи його недостачі; вартість вантажу визначається на підставі загальної суми рахунка або іншого документа відправника, який підтверджує кількість і вартість відправленого вантажу.

Відповідно до ч. 3 ст. 314 Господарського кодексу України за шкоду, заподіяну при перевезенні вантажу, а саме, у разі втрати або недостачі вантажу, перевізник відповідає в розмірі вартості вантажу, який втрачено або якого не вистачає.

Положеннями Статуту визначено, що залізниця відшкодовує фактичні збитки, що виникли з її вини під час перевезення вантажу, зокрема, за втрату чи недостачу - у розмірі дійсної вартості втраченого вантажу чи його недостачі (ч. 1 ст. 114 Статуту).

Вартість вантажу визначається на підставі загальної суми рахунка або іншого документа відправника, який підтверджує кількість і вартість відправленого вантажу (ст. 115 Статуту).

В матеріалах справи наявна довідка Товариства з обмеженою відповідальністю «Транспортно - експедиторське підприємство «Вертикаль» №171 від 06.04.2021 р., відповідно до якої вартість 1 тони ріпака становить 13800 грн з ПДВ. (а.с.94).

У пункті 2.7 роз`яснення президії Вищого господарського суду України від 29.05.2002 N 04-5/601 зазначено, що згідно зі статтями 924 ЦК України, 314 ГК України і статтями 114 і 115 Статуту залізниця відповідає за незбереження прийнятого до перевезення вантажу у розмірі дійсної вартості втраченого вантажу чи в розмірі тієї суми, на яку було знижено його вартість. Вартість вантажу визначається на підставі загальної суми рахунка або іншого документа відправника, який підтверджує кількість і вартість відправленого вантажу, зокрема, договору або контракту купівлі-продажу, специфікації на вантаж, довідки відправника про кількість, ціну і вартість відправленого вантажу, підписаної головним (старшим) бухгалтером, копії податкової накладної. Вартість вантажу, що перевозиться з оголошеною вартістю, визначається у такому ж порядку (пункт 4 Правил перевезення вантажів з оголошеною вартістю).

Суд зазначає, що в силу положень ч. 3 ст. 314 Господарського кодексу України та ст.ст. 114, 115 Статуту вказані вище документи є належними та допустимими доказами визначення вартості вантажу.

Відповідно до ч. 2 ст. 114 Статуту, недостача маси вантажу, за яку відшкодовуються збитки, в усіх випадках обчислюється з урахуванням граничного розходження визначення маси вантажу і природної втрати вантажу під час перевезення.

Згідно зі ст. 27 Правил видачі вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21 листопада 2000 року №644, вантаж вважається доставленим без утрати, якщо різниця між масою, вказаною в пункті відправлення в залізничній накладній, та масою, визначеною на станції призначення, не перевищує норми природної втрати і граничного розходження у визначенні маси нетто.

При видачі вантажів, маса яких унаслідок їх властивостей зменшується при перевезенні, норма недостачі (сума норми природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто) становить: 1) 2 % маси, зазначеної в перевізних документах: вантажі рідкі або здані до перевезення в сирому (свіжому) або у вологому стані; руда марганцева і хромова; кварцити у подрібненому стані (фракції 0 - 6 мм); мідний купорос; хімічна сировина навалом; солі; фрукти свіжі; овочі свіжі; шкіра оброблена і мокросолона; тютюн; м`ясо свіже; 2) 1,5 % маси, зазначеної в перевізних документах: вугілля деревне; будівельні матеріали; кварцити в кусках; жири; риба солона; мінеральні добрива; 3) 1 % маси, зазначеної в перевізних документах: мінеральне паливо; кокс; руда залізна; вовна немита; мило; м`ясо морожене; птиця бита всяка; копченості м`ясні всякі; 4) 0,5 % маси всіх інших вантажів.

З урахуванням пункту 27 Правил видачі вантажів, враховуючи, що втраченим вантажем було зерно, норма природних втрат застосовується у розмірі 0,5% від маси вантажу.

Відповідно до матеріалів справи нестача у вагоні № 95712568 склала 3100 кг. Сума норми природної втрати та граничного розходження визначення 0,5% маси нетто (від маси нетто 59900 кг) складає 299,50 кг. Таким чином, кількість фактичної нестачі складає: 3100 кг - 299,50 кг = 2800,50 кг. (2,8005 т). Отже, сума втраченого вантажу в вагоні №95712568 складає: 2,8005 т * 13 800 грн. 00 коп. = 38 646 грн. 90 коп.

Відповідно до матеріалів справи нестача у вагоні № 95029153 склала 2100 кг. Сума норми природної втрати та граничного розходження визначення 0,5% маси нетто (від маси нетто 70400 кг) складає 352 кг. Таким чином, кількість фактичної нестачі складає: 2100 кг - 352 кг = 1748 кг. (1,748 т). Отже, сума втраченого вантажу в вагоні №95029153 складає: 1,748 т * 13 800 грн. 00 коп. = 24 122 грн. 40 коп.

Відповідно до матеріалів справи нестача у вагоні № 95946406 склала 1550 кг. Сума норми природної втрати та граничного розходження визначення 0,5% маси нетто (від маси нетто 69900 кг) складає 349,50 кг. Таким чином, кількість фактичної нестачі складає: 1550 кг - 349,50 кг = 1200,50 кг. (1,2005 т). Отже, сума втраченого вантажу в вагоні № 95946406 складає: 1,2005 т * 13 800 грн. 00 коп. = 16 566 грн. 90 коп.

Відповідно до матеріалів справи нестача у вагоні №95968863 склала 1950 кг. Сума норми природної втрати та граничного розходження визначення 0,5% маси нетто (від маси нетто 69900 кг) складає 349,50 кг. Таким чином, кількість фактичної нестачі складає: 1950 кг - 349,50 кг = 1600,50 кг. (1,6005 т). Отже, сума втраченого вантажу в вагоні №95968863 складає: 1,6005 т * 13 800 грн. 00 коп. = 22 086 грн. 90 коп.

Отже , загальна сума вартості нестачі вантажу становить 101 423 грн. 10 коп.

Частиною 1 статті 127 Статуту залізниць України встановлено, що залізниця несе матеріальну відповідальність за втрату, недостачу, псування або пошкодження прийнятого до перевезення багажу, вантажобагажу, а також за прострочення його доставки, якщо не доведе, що втрата, недостача, псування, пошкодження, прострочення відбулися не з її вини.

Таким чином, оскільки при перевезенні вантажу у вагонах №№95712568, 95029153, 95968863, 95946406 залізницею не було дотримано вимог щодо збереження вантажу у вказаних вагонах, прийнятого до перевезення, у зв`язку з чим виявилась нестача вантажу на суму 101 423 грн. 10 коп., а Відповідачем в свою чергу не спростовано факту наявності в діях перевізника вини за незбереження прийнятого до перевезення вантажу, Суд дійшов висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Транспортно - експедиторське підприємство «Вертикаль» про стягнення вартості нестачі вантажу є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Також, позивачем заявлена вимога про стягнення з відповідача витрат, пов`язаних із залученням експерта та проведенням експертизи.

Відповідно до ч. 1 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи.

Відповідно до ч.ч. 4, 5, 7 ст. 127 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, оплати робіт перекладача встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів. Розмір витрат на оплату робіт залученого стороною експерта, спеціаліста, перекладача має бути співмірним із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат, які підлягають розподілу між сторонами.

На підтвердження понесених витрат, пов`язаних із залученням експерта та проведенням експертизи щодо встановлення кількості вантажу шляхом зважування та стану спірних вагонів, позивач надав заявку на проведення експертиз №575 від 23.11.2020 р., рахунок на оплату № 120-1159 від 27.11.2020, платіжне доручення про оплату послуг № 14056 від 30.11.2020 на суму 6120 грн. 00 коп., акт приймання-передачі наданих послуг № 120- 1159 від 30.11.2020.

Оскільки витрати, пов`язані із залученням експерта та проведенням експертизи, необхідної для розгляду даної справи належними і допустимими доказами підтверджені позивачем, з урахуванням того, що здійснення операції з переваження вантажу було необхідним для встановлення обсягу нестачі вантажу, витрати в сумі 6 120 грн. 00 коп. згідно з приписами ст.ст. 123, 127, 129 ГПК України підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача, а вказана вимога підлягає задоволенню судом.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на Відповідача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 74, 76-80, 129, 236 - 242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

УХВАЛИВ

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Транспортно - експедиторське підприємство «Вертикаль» - задовольнити у повному обсязі.

2. Стягнути з Акціонерного товариства "Українська залізниця" (03150, місто Київ, ВУЛИЦЯ ЄЖИ ҐЕДРОЙЦЯ, будинок 5, Ідентифікаційний код юридичної особи 40075815) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Транспортно - експедиторське підприємство «Вертикаль» (04073, місто Київ, ПРОСПЕКТ СТЕПАНА БАНДЕРИ, будинок 8, корпус 6, Ідентифікаційний код юридичної особи 40001366) вартість нестачі вантажу у розмірі 101 423 (сто одна тисяча чотириста двадцять три) грн. 10 (десять) коп., витрати, пов`язані із залученням експерта та проведенням експертизи, у розмірі 6 120 (шість тисяч сто двадцять) грн. 00 коп. та судовий збір в розмірі 2 270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн. 00 коп.

3. Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

4. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Північного апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

5. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складання та підписання повного тексту рішення: 08 червня 2021 року.

Суддя О.В. Чинчин