ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" червня 2021 р. Справа№ 910/17051/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Майданевича А.Г.

суддів: Коротун О.М.

Суліма В.В.

секретар судового засідання: Вайнер Є.І.

за участю представників сторін: згідно з протоколом судового засідання від 07.06.2021

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу політичної партії Аграрна партія України

на рішення Господарського суду міста Києва від 18.06.2020 (повний текст складено 21.07.2020)

у справі №910/17051/19 (суддя Ковтун С.А.)

за позовом Інституту водних проблем і меліорації Національної академії аграрних наук України

до політичної партії Аграрна партія України

про стягнення 2 867 110,15 грн.,-

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У грудні 2019 року Інститут водних проблем і меліорації Національної академії аграрних наук України (далі - позивач) звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до політичної партії Аграрна партія України (далі - відповідач) про стягнення 2 867 110,15 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач послався на неналежне виконання відповідачем договору № 167 від 15.06.2016 оренди індивідуально визначеного нерухомого майна, що належить до державної власності, та договору про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна № 167/1 від 15.06.2016 щодо сплати заборгованості за оренду в розмірі 2740840,95 грн. та витрат на комунальні послуги та утримання майна в розмірі 126269,20 грн.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття

Рішенням Господарського суду міста Києва від 18.06.2020 позов задоволено частково.

Стягнуто з політичної партії Аграрна партія України на користь Інституту водних проблем і меліорації Національної академії аграрних наук України 2 730 598,16 грн. боргу за оренду, 126 269,20 грн. боргу з відшкодування витрат на комунальні послуги та утримання майна, 42 853,01 грн. судового збору, 4 982,14 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Рішення місцевого господарського суду обґрунтовано тим, що відповідач в порушення покладеного на нього законом та договором обов`язку, своє зобов`язання щодо оплати заборгованості за оренду приміщення та утримання орендованого нерухомого майна не виконав, у зв`язку з чим, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, політична партія Аграрна партія України звернулась до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 18.06.2020 у справі № 910/17051/19 та прийняти нове, яким відмовити повністю у задоволенні позовних вимог.

Апеляційна скарга мотивована неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи, порушенням та неправильним застосуванням норм процесуального та матеріального права.

Апелянт зазначає, що договір оренди №167 від 15.06.2016 та всі додаткові угоди до договору припинили свою дію, починаючи з листопада 2016, оскільки станом на листопад 2016 у відповідача була заборгованість за оренду більше трьох місяців, що є підставою для припинення договору, згідно із пунктом 10.6 договору оренди № 167 від 15.06.2016.

Скаржник стверджує, що позивачем порушено порядок передачі майна в оренду, у зв`язку з тим, що не було проведено конкурсу щодо передачі комунального майна в оренду.

Апелянт наголошує, що позивачем пропущено строк позовної давності та сума заборгованості за оренду приміщення не відповідає дійсності.

Узагальнені доводи відзиву на апеляційну скаргу

У свою чергу, заперечуючи проти апеляційної скарги, позивач у своєму відзиві, наданому до суду 10.11.2020, зазначає, що рішення суду прийнято при повному з`ясуванні обставин справи, з правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, без їх порушення, тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає та рішення слід залишити без змін. Крім того, позивач вказує, що договір № 167 від 15.06.2016 був припинений за згодою сторін лише 01.09.2019.

Стосовно проведення конкурсу на право оренди майна позивач посилається на абзац 3 пункту 4 статті 9 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" та вказує, що, оскільки інші заяви щодо оренди майна позивача були відсутні, тому конкурс на право оренди не проводився.

Позивач стверджує, що відповідач оплатив оренду приміщення частково, у зв`язку з чим, з 15.06.2016 по 01.09.2019 утворився борг з орендної плати у розмірі 2730598,16 грн. та борг з відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна на суму 126269,20 грн. Крім того, позивач звертає увагу, що відповідач листами визнавав факт чинності договору оренди після 31.10.2016, визначав наявність заборгованості з орендної плати та комунальних платежів та виступав ініціатором продовження дії договору до 31.09.2019.

Узагальнені доводи заперечення на відзив

24.11.2020 через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від відповідача до суду (поштою) надійшли заперечення на відзив, які за своїм змістом є тотожними апеляційній скарзі.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.09.2020 справу №910/17051/19 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Майданевич А.Г., суддів Сулім В.В., Коротун О.М.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 14.09.2020 у справі №910/17051/19 апеляційну скаргу політичної партії Аграрна партія України на рішення Господарського суду міста Києва від 18.06.2020 у справі № 910/17051/19 залишено без руху.

28.08.2020 представником політичної партії Аграрна партія України подано заяву про усунення недоліків апеляційної скарги, до якої додано платіжне доручення № 408 від 22.09.2020.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 05.10.2020 поновлено політичній партії Аграрна партія України пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 14.07.2020 у справі № 910/17051/19, відкрито апеляційне провадження та повідомлено учасників справи, що апеляційна скарга розглядатиметься у судовому засіданні 16.11.2020.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 16.11.2020 оголошено перерву в розгляді справи №910/17051/19 до 30.11.2020.

Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.11.2020, у зв`язку з перебуванням судді Коротун О.М. на лікарняному, для розгляду апеляційної скарги у даній справі визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Майданевич А.Г., суддів Сулім В.В., Ткаченко Б.О.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 30.11.2020 прийнято справу №910/17051/19 до провадження за апеляційною скаргою політичної партії Аграрна партія України на рішення Господарського суду міста Києва від 18.06.2020 у складі колегії суддів: головуючий суддя - Майданевич А.Г., суддів Ткаченко Б.О., Сулім В.В. Розгляд справи №910/17051/19 призначено на 20.01.2021.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 20.01.2021відмовлено у задоволенні клопотання політичної партії Аграрна партія України про зупинення провадження.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 20.01.2021 оголошено перерву у розгляді справи до 03.02.2021.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 03.02.2021 оголошено перерву у розгляді справи до 08.02.2021.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.02.2021, у зв`язку з перебуванням судді Ткаченко Б.О. на лікарняному, для розгляду апеляційної скарги у даній справі визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Майданевич А.Г., суддів Сулім В.В., Коротун О.М.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 08.02.2021 прийнято справу №910/17051/19 до провадження за апеляційною скаргою Політичної партії Аграрна партія України на рішення Господарського суду міста Києва від 18.06.2020 до 08.02.2021 у складі колегії суддів: головуючий суддя - Майданевич А.Г., суддів Коротун О.М., Сулім В.В. У задоволенні клопотання представника політичної партії Аграрна партія України про відкладення судового засідання відмовлено. Відкладено розгляд апеляційної скарги на 10.03.2021.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 10.03.2021 у задоволенні клопотання політичної партії Аграрна партія України про призначення судової експертизи та зупинення провадження у справі відмовлено.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 10.03.2021 оголошено перерву у розгляді справи до 22.03.2021.

09.03.2021 до Північного апеляційного господарського суду від ОСОБА_1 надійшла апеляційна скарга, в якій остання просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 18.06.2020 у справі № 910/17051/19 та ухвалити нове, яким відмовити повністю в задоволенні позовних вимог.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 09.03.2021, на підставі п. 1 ч. 5 ст. 260 Господарського процесуального кодексу України, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Господарського суду міста Києва від 18.06.2020 у справі № 910/17051/19 повернуто скаржнику з доданими до неї документами.

15.03.2021 від ОСОБА_1 до Північного апеляційного господарського суду надійшла касаційна скарга на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 09.03.2021 у справі № 910/17051/19.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 19.03.2021 зупинено апеляційне провадження у справі №910/17051/19 за апеляційною скаргою політичної партії Аграрна партія України на рішення Господарського суду міста Києва від 18.06.2020 у справі №910/17051/19 до закінчення перегляду Верховним Судом у складі Касаційного господарського суду касаційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 09.03.2021 про повернення апеляційної скарги.

Ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного суду від 12.04.2021 відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 09.03.2021.

21.04.2021 до Північного апеляційного господарського суду від Касаційного Господарського суду у складі Верховного суду надійшли матеріали справи № 910/17051/19.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 26.04.2021 апеляційне провадження у справі № 910/17051/19 поновлено. Справу призначено до розгляду на 07.06.2021.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 07.06.2021 у задоволенні клопотання політичної партії Аграрна партія України про зупинення провадження у справі відмовлено.

Явка учасників у судове засідання

Позивач у судове засідання, призначене на 07.06.2021, не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, що підтверджується відповідними поштовими повідомленнями, наявними в матеріалах справи.

Враховуючи положення частини 12 статті 270 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якого неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, зважаючи на те, що явка позивача обов`язковою в судове засідання не визнавалась, судова колегія вважає за можливе розглянути справу у відсутність позивача за наявними у справі матеріалами.

Позиції учасників справи

Представник відповідача в судовому засіданні апеляційної інстанції 07.06.2021 підтримав доводи апеляційної скарги з підстав, викладених у ній, просив її задовольнити, оскаржуване рішення скасувати та та прийняти нове, яким відмовити повністю у задоволенні позовних вимог.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

15.06.2016 між Інститутом водних проблем і мелі орації Національної академії аграрних наук України (орендодавець) та політичною партією Аграрна партія України (орендар) укладено договір №167 оренди індивідуально визначеного нерухо мого майна, що належить до державної власності (далі - договір № 167).

Відповідно до пункту 1.1 договору №167 орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування державне окреме індивідуально визначене майно, приміщення (далі - майно) площею 376,24 кв.м., розміщене за адресою: 03022, м. Київ, вулиця Васильківська, 37, на другому поверсі в будівлі адміністративного корпусу.

Пунктами 3.1, 3.2, 3.3 договору №167 орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.95 №786 (зі змінами) (далі - Методика розрахунку) і становить без ПДВ за перший місяць оренди (червень 2016 року) - 77977,62 грн. Орендна плата визначається шляхом коригування орендної плати на індекс інфляції згідно до вимог чинного законодавства. Нарахування ПДВ на суму орендної плати здійснюється у порядку, визначеному законодавством. Орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць.

Орендна плата перераховується орендарем не пізніше 15-го числа місяця, що слідує за звітним (пункт 3.6 договору №167).

У пункті 3.11 договору №167 передбачено, що у разі припинення (розірвання) договору оренди орендар сплачує орендну плату до дня повернення майна за актом приймання-передавання включно. Закінчення строку дії договору оренди не звільняє орендаря від обов`язку сплатити заборгованість за орендною платою, якщо така виникла, у повному обсязі, ураховуючи санкції, орендодавцю.

Згідно з пунктом 5.3 договору № 167 орендар зобов`язується своєчасно та в повному обсязі сплачувати орендну плату.

Договір укладено строком до трьох років, що діє з 15.06.2016 до 31.05.2019 включно (пункт 10.1 договору №167).

Пунктом 10.3 договору №167 визначено, що зміни до умов договору або його розірвання допускається за взаємної згоди сторін. Зміни, що пропонуються внести, розглядаються протягом одного місяця з дати їх подання до розгляду іншою стороною.

У разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення цього договору або зміну його умов після закінчення строку його чинності протягом одного місяця договір уважається продовженим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені цим договором. Зазначені дії оформляються додатковим договором, який є невід`ємною частиною договору при обов`язковій наявності дозволу органу, уповноваженого управляти об`єктом оренди (пункт 10.4 договору №167).

Чинність договору припиняється внаслідок, зокрема заборгованості за оренду більше 3-х місяців (пункт 10.6 договору №167).

На виконання умов договору, нежитлові приміщення площею 376,24 кв.м. передано політичній партії Аграрної партії України, що підтверджується актом приймання-передачі основних засобів від 15.06.2016.

Також, 15.06.2016 між Інститутом водних проблем і мелі орації Національної академії аграрних наук України (балансоутримувач) та політичною партією Аграрна партія України (орендар) укладено договір № 167/1 про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю (далі - договір № 167/1).

Відповідно до п. 1.1 договору №167/1 балансоутримувач Інститут водних проблем і меліорації забезпечує обслуговування, експлуатацію та ремонт будівлі, що знаходиться за адресою: 03022 м. Київ, вул. Васильківська 37 (надалі - будівля), загальною площею 2850 кв.м, а також утримання прибудинкової території, а орендар бере участь витратах балансоутримувача на виконання вказаних робіт пропорційно до займаної ним площі в цій будівлі, якщо інше не випливає з характеру послуг, наданих балансоутримувачем за цим договором. Орендар користується приміщеннями загальною площею 376,24 кв.м, які розміщені на другому поверсі адміністративного корпусу (реєстровий номер 01018947.1.АААГВГ 500), експертною вартістю 5198508,08 грн (надалі - орендоване приміщення) відповідно до плану розміщення приміщення, що додається до договору. Орендоване приміщення використовується - під офіс.

Згідно з підпунктом 2.2.3 пункту 2.2 договору № 167/1 орен дар зобов`язується не пізніше 15-го числа місяця, наступного за звіт нім, вносити на рахунок балансоутримувача будівлі плату за санітарне обслуговування прибудинкової території та допоміжних приміщень будівлі, технічне обслуговування будівлі відповідно до загаль ної площі приміщення, на ремонт відповідно до виконавчої вартості приміщення, а також за комунальні послуги.

Договір укладено строком до 3-х років, що діє з 15.06.2016 по 31.05.2019 включно (пункт 5.1 договору № 167/1).

У разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну цього договору після закінчення строку його чинності протягом одного місяця, він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені цим договором (пункт 5.4 договору № 167/1).

На підставі додаткової угоди № 1 від 02.04.2018 до договору № 167 площа орендованих приміщень збільшена до 1383,01 кв.м. Цією ж додатковою угодою сторонами змінено розмір орендної плати, виклавши у п. 3.1 договору № 167 у такій редакції: "Орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку орендної плати, затвердженої Постановою КМУ від 04.10.1995 № 786 (зі змінами), і становить за перший місяць квітень 2018 року - 357914,00 грн. без ПДВ".

На виконання умов додаткової угоди № 1, нежитлові приміщення площею 1006,77 кв.м. передані політичній партії Аграрної партії України, що підтверджується актом приймання-передачі основних засобів від 02.04.2018.

Відповідно до додаткової угоди №3 від 01.07.2019 до договору оренди № 167 сторони, зокрема, домовились термін дії договору продовжити з 01.07.2019 до 31.07.2019, а додатковою угодою №4 термін дії договору № 167 продовжено з 01.08.2019 по 31.08.2019.

31.08.2019 між Інститутом водних проблем і меліорації Національної Академії Аграрних Наук України та політичною партією Аграрна партія України укладено додаткову угоду № 5 до договору № 167, в якій сторони домовились припинити його дію з 01.09.2019 за згодою сторін.

01.09.2019 політична партія Аграрна партія України передала Інституту водних проблем і меліорації Національної Академії Аграрних Наук України нежитлове приміщення площею 1383,01 кв.м., що підтверджується актом приймання-передачі основних засобів від 01.09.2019.

Звертаючись з позовом позивач послався на неналежне виконання відповідачем умов договору №167 оренди індивідуально визначеного нерухомого майна, що належить до державної власності від 15.06.2016 та договору № 167/1 про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна від 15.06.2016 щодо сплати заборгованості за оренду приміщень у розмірі 2740840,95 грн. та витрат на комунальні послуги та утримання майна у розмірі 126269,20 грн. У зв`язку з чим, позивач просив стягнути з відповідача 2 867 110,15 грн.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Згідно із статтею 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 627 Цивільного кодексу України встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

У відповідності до статті 509 Цивільного кодексу України та статті 173 Господарського кодексу України в силу господарського зобов`язання, яке виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання, один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Частина 1 статті 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Відповідно до статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 Цивільного кодексу України).

Згідно із частиною 1 статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Так, договір, укладений між Інститутом водних проблем і мелі орації Національної академії аграрних наук України та політичною партією Аграрна партія України, за своєю правовою природою відноситься до договорів оренди.

Статтею 2 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" передбачено, що орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності.

За договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності. До відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом (стаття 283 Господарського кодексу України).

У статті 759 Цивільного кодексу України визначено, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди).

Однією із істотних умов договору оренди державного та комунального майна є орендна плата з урахуванням її індексації (ст. 10 Закону України "Про оренду державного та комунального майна").

Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом (частина 2 статті 632 Цивільного кодексу України).

Згідно із статтею 762 Цивільного кодексу України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Договором або законом може бути встановлено періодичний перегляд, зміну (індексацію) розміру орендної плати за користування майном.

Орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством. Строки внесення орендної плати визначаються в договорі (ст. 286 Господарського кодексу України).

Відповідно до статті 19 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" орендар за користування об`єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків господарської діяльності. Методика розрахунку орендної плати та пропорції її розподілу між відповідним бюджетом, орендодавцем і балансоутримувачем визначаються для об`єктів, що перебувають у державній власності, Кабінетом Міністрів України. Методика розрахунку орендної плати та пропорції її розподілу між відповідним бюджетом, орендодавцем і балансоутримувачем визначаються органами, уповноваженими Верховною Радою Автономної Республіки Крим (для об`єктів, що належать Автономній Республіці Крим), та органами місцевого самоврядування (для об`єктів, що перебувають у комунальній власності) на тих самих методологічних засадах, як і для об`єктів, що перебувають у державній власності. Строки внесення орендної плати визначаються у договорі.

Частиною 3 статті 285 Господарського кодексу України та частиною 3 статті 18 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" передбачено, що орендар зобов`язаний своєчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату.

Судом першої інстанції встановлено, що станом на 02.09.2019 у відповідача утворилась заборгованість з орендної плати за період з 15.06.2016 по 01.09.2019 у розмірі 2730598,16 грн. та заборгованість з відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна у розмірі 126269,20 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи рахунками з 01.08.2016 по 30.08.2019, актами наданих послуг, актами приймання-здавання робіт з 01.08.2016 по 31.07.2019, виписками з банку (т. 1; а.с. 82-305).

Відтак, позивачем належним чином доведено та документально підтверджено наявність заборгованості політичної партії Аграрна партія України на загальну суму 2856867,36 грн. (2730598,16 грн. боргу з орендної плати + 126269,20 грн. боргу з відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна).

З матеріалів справи вбачається, що позивач не надав докази заборгованості відповідача з орендної плати на суму 10242,79 грн.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 2867110,15 грн. підлягають задоволенню частково на загальну суму 2856867,36 грн., яка складається із заборгованості з орендної плати у розмірі 2730598,16 грн. та заборгованості з відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна у розмірі 126269,20 грн.

Доводи апелянта про те, що розрахунки позивача щодо заборгованості за орендну плату за договором №167 та витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна за договором № 167/1 є невірними, колегією суддів відхиляється, оскільки відповідач свій контррозрахунок не подав, послався лише на неточності у вибіркових рахунках, хоча листами №173-05 від 10.07.2019, №181-07 від 31.07.2019 визнавав свою заборгованість та частково оплачував.

Твердження скаржника про те, що договір оренди №167 від 15.06.2016 та всі додаткові угоди до договору припинили свою дію починаючи з листопада 2016, колегія суддів вважає безпідставними, з огляду на наступне.

Частинами 1-3 ст. 181 Господарського кодексу України визначено, що зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором. Сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором. Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду.

Відповідно до частини 4 статті 284 Господарського кодексу України та частини 2 статті 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" строк договору оренди визначається за погодженням сторін. У разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення строку дії договору він вважається продовженим на такий самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Як вказувалось вище, сторони у пункті 10.1 договору №167 встановили, що договір укладено строком до трьох років, що діє з 15.06.2016 по 31.05.2019 включно.

Згідно із пунктом 10.4 договору №167 у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення цього договору або зміну його умов після закінчення строку його чинності протягом одного місяця договір уважається продовженим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені цим договором. Зазначені дії оформляються додатковим договором, який є невід`ємною частиною договору при обов`язковій наявності дозволу органу, уповноваженого управляти об`єктом оренди.

Додатковими угодами строк дії договору оренди неодноразово продовжувався. Зокрема, додатковою угодою №4 термін дії договору № 167 продовжено з 01.08.2019 до 31.08.2019.

З матеріалів справи вбачається, що політична партія Аграрна партія України звернулася до відповідача з листом вих. №173-05 від 10.07.2019, в якому повідомила, що у неї виникли значні незаплановані витрати на підготовку до позачергових виборів до Верховної Ради України, що призвело до виникнення заборгованості з орендної плати та відшкодування витрат за надання комунальних послуг за договором оренди №167 від 15.06.2016 та договором №167/1 від 15.06.2016. У зв`язку з чим, відповідач просив відстрочити сплату боргу до 31.07.2019.

Листом вих. №181-07 від 31.07.2019 відповідач гарантував оплату заборгованості з орендної плати та відшкодування витрат балансоутримувача за надання комунальних послуг, а також просив продовжити дію вищевказаних договорів до 31.09.2019.

Отже, відповідач у вказаних листах визнав факт чинності договору №167 після 31.10.2016 та був ініціатором продовження його дії до 31.09.2019.

В подальшому, 31.08.2019 між сторонами підписано додаткову угоду №5 до договору оренди, відповідно до якої сторони домовились припинити дію договору оренди від 15.06.2016 №167 з 01.09.2019 за згодою сторін.

Як зазначено у вказаній додатковій угоді, майно, що було в оренді площею 1383,01 кв.м повернено Інституту водних проблем і меліорації НААН в належному стані згідно з актом приймання-передачі. На момент підписання цієї додаткової угоди орендарем було повністю звільнено майно (нежитлові приміщення) від власного рухомого майна.

Таким чином, матеріалами справи підтверджується, що незважаючи на існування у позивача впродовж дії договору №167 від 15.06.2016 заборгованості зі сплати орендної плати, договірні відносини сторін за їх взаємною згодою неодноразово продовжувалися, та дію укладеного між сторонами договору оренди №167 від 15.06.2016 (та відповідних додаткових угод як невід`ємної частини вказаного договору) припинено лише з 01.09.2019 внаслідок його розірвання за згодою сторін.

Щодо заяви відповідача про застосування позовної давності до вимог за період з 15.06.2016 по 02.12.2016 включно, суд вказує наступне.

Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (пункт 1 статті 32 Конвенції), наголошує, що "позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Термін позовної давності, що є звичайним явищем у національних законодавствах держав - учасниць Конвенції, виконує кілька завдань, в тому числі забезпечує юридичну визначеність та остаточність, запобігаючи порушенню прав відповідачів, які можуть трапитись у разі прийняття судом рішення на підставі доказів, що стали неповними через сплив часу" (пункт 570 рішення від 20 вересня 2011 року за заявою № 14902/04 у справі відкрите акціонерне товариство "Нафтова компанія "Юкос" проти Росії"; пункт 51 рішення від 22 жовтня 1996 року за заявами № 22083/93, № 22095/93 у справі "Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства").

Згідно із статтею 256 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до статті 257 Цивільного кодексу України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 Цивільного кодексу України).

Суд першої інстанції встановив, що орендна плата за період з 15.06.2016 по 02.12.2016 була сплачена відповідачем шляхом зарахування платежів, здійснених у наступних періодах.

Отже, оскільки в матеріалах справи відсутня інформація про те, що заборгованість за червень-листопад 2016 не погашена, тому колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про відмову в задоволенні заяви про застосування строку позовної давності.

Посилання апелянта на порушення порядку передачі державного майна в оренду, а саме без розміщення інформації про намір передати державне майно в оренду та без проведення конкурсу, судом апеляційної інстанції до уваги не приймаються, оскільки в даній справі предметом спору є стягнення заборгованості за договором оренди, а не легітимність даного правочину.

Щодо вимог позивача про стягення з відповідача 5 000 грн. витрат на правничу допомогу, слід вказати наступне.

Статтею 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" передбачено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Згідно з частинами 1, 3 статті 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Частина 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України закріплено, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1)складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 4 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України ).

На підтвердження обставин понесення позивачем судових витрат на правничу допомогу в сумі 5 000,00 грн. за розгляд справи в першій інстанції до матеріалів справи долучено: договір про надання правової допомоги № 12 від 04.11.2019; специфікація на надання юридичних послуг у розмірі 5 000 грн.; свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю; ордер КС №456633.

Дослідивши надані позивачем докази щодо надання правничої допомоги, колегія суддів зазначає, що витрати позивача на професійну правничу допомогу є пов`язаними з розглядом даної справи, їх розмір є обґрунтованим, співмірним із складністю справи та виконаними адвокатом роботами (наданими послугами).

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір та витрати на професійну правничу допомогу покладаються на сторін пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Беручи до уваги те, що позовні вимоги задоволено частково, тому суд першої інстанції дійшов обгрунтовного висновку про задоволення витрат на професійну правничу допомогу пропорційно розміру задоволених позовних вимог у розмірі 4 982,14 грн.

На переконання колегії суддів, вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд першої інстанції повно та всебічно дослідив обставини справи, дав їм належну правову оцінку, дійшов правильних висновків щодо прав та обов`язків сторін, які ґрунтуються на належних та допустимих доказах.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Колегія суддів зазначає, що враховуючи положення частини 1 статті 9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997 N475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів № 2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006 №3477-IV (3477-15) "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

У рішенні Суду у справі Трофимчук проти України №4241/03 від 28.10.2010 Європейським судом з прав людини зазначено, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод сторін.

У відповідності з пунктом 3 частини 2 статті 129 Конституції України та частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (частини 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України).

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (статті 76 Господарського процесуального кодексу України).

Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, що їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї (частини 8 статті 80 Господарського процесуального кодексу України).

Апелянтом не надано до суду належних і допустимих доказів на підтвердження тих обставин, на які він посилається в апеляційній скарзі. Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на припущеннях та зводяться до намагань здійснити переоцінку обставин справи, вірно встановлених судом першої інстанції.

Отже, підсумовуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржуване рішення суду прийнято у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права, підстав його скасовувати або змінювати не вбачається.

Таким чином, апеляційна скарга політичної партії Аграрна партія України на рішення Господарського суду міста Києва від 18.06.2020 у справі №910/17051/19 задоволенню не підлягає. Рішення Господарського суду міста Києва від 18.06.2020 у справі №910/17051/19 слід залишити без змін.

З урахуванням відмови в задоволенні апеляційної скарги, судовий збір за розгляд справи в суді апеляційної інстанції покладаються на апелянта в порядку статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 129, 240, 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу політичної партії Аграрна партія України на рішення Господарського суду міста Києва від 18.06.2020 у справі №910/17051/19 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 18.06.2020 у справі №910/17051/19 залишити без змін.

3. Судовий збір за розгляд справи у суді апеляційної інстанції покласти на політичну партію Аграрна партія України.

4. Матеріали справи № 910/17051/19 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у випадках, передбачених ст. 287-291 Господарського процесуального кодексу України, з урахуванням п. 2 ч. 3 ст. 287 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови підписано 09.06.2021.

Головуючий суддя А.Г. Майданевич

Судді О.М. Коротун

В.В. Сулім