ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2021 року м. ЧернівціСправа № 926/1275/21

м. Чернівці

Господарський суд Чернівецької області у складі судді Гурина М.О., за участю секретаря судового засідання Масюка А.О., розглянувши матеріали справи за позовом

Чернівецької міської ради (58002, м. Чернівці, Центральна площа, 1, )

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Укртехінвестгаз" (01010, м. Київ, вул. Миколи Гайцана, 6, )

про стягнення безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати у сумі 1165488,67 грн

Представники сторін:

від позивача Федорів О.А. (виписка від 21.12.2020 року);

від відповідача не з`явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Чернівецька міська рада звернулася з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Укртехінвестгаз" про стягнення безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати сумі 1165488,67 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує на те, що за відповідачем зареєстровано право власності на нерухоме майно з 29.04.2016 року за адресою АДРЕСА_1 , яке розміщене на земельній ділянці кадастровий номер :38:001:0009 площею 0,3664 га. Право оренди на вищевказану земельну ділянку у відповідача виникло на підставі рішення Чернівецької міської ради №553 від 24.01.2017 року та №709 від 04.05.2017 року. Відповідачу надано в оренду на п`ять років земельну ділянку, проте договір оренди землі між позивачем та відповідачем у встановлений строк укладено не було. Рішенням Чернівецької міської ради №1155 від 24.02.2018 року надано відповідачу в оренду на п`ять років земельну земельну ділянку, проте договір оренди землі між позивачем та відповідачем у встановлений строк укладено не було. Відповідач використовував дану земельну ділянку без належних на те правових підстав на якій цей об`єкт розміщений. Тому позивач просить стягнути з відповідача 1165488,67 грн безпідставно збережених коштів в розмірі орендної плати за землю за період з 16.03.2018 року по 15.03.2021 року.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31.03.2021 зазначену позовну заяву передано до провадження судді Гурину М.О.

Ухвалою Господарського суду Чернівецької області від 01.04.2021 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання на 21.04.2021 року.

20.04.2021 року через відділ документального та інформаційного забезпечення від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Ухвалою Господарського суду Чернівецької області від 21.04.2021 відкладено підготовче судове засідання на 06.05.2021 року.

06.05.2021 року через відділ документального та інформаційного забезпечення від представника відповідача надійшло клопотання (вх. №1799) про передачу справи за підсудністю.

Ухвалою Господарського суду Чернівецької області від 06.05.2021 відкладено підготовче судове засідання на 21.05.2021 року, відкладено розгляд клопотання (вх. №1799) про передачу справи за підсудністю.

20.05.2021 року Господарським судом Чернівецької області отримано заперечення представника позивача на клопотання про передачу справи за підсудністю (вх.№ 2020).

Ухвалою Господарського суду Чернівецької області від 21.05.2021 року відмовлено у задоволенні клопотання відповідача (вх. №1799) про передачу справи за підсудністю, закрито підготовче провадження у справі № 926/1275/20, призначено справу до розгляду по суті на 03.06.2021 року.

Станом на день розгляду справи представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, наполягав на задоволенні позову з підстав зазначених у позовній заяві.

Відповідач жодного разу у судові засідання не з`явився, явку уповноваженого представника не забезпечив, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце судових засідань, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення наявними в матеріалах справи, правом на подання відзиву на позов, у визначені судом строки, не скористався. Таким чином, суд вирішує спір за наявними матеріалами справи.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд Чернівецької області,

ВСТАНОВИВ:

29.04.2016 року за Товариством з обмеженою відповідальністю Укртехінвестгаз зареєстровано право власності на автомобільний газонапалювальний компресорний пункт (станція) загальною площею 47,00 кв.м., що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , на підставі договору купівлі-продажу посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Пономарьовою В.Ю., реєстраційний номер 701, що підтверджується відомостями з державного реєстру речових прав на нерухове майно.

Згідно Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ-2020 від 03.06.2020 року вищевказане нерухоме майно знаходиться на земельній ділянці за кадастровим номером :38:001:0009 площею 0,3664 га. З цільовим призначенням: «для надання транспортних послуг та торгівельної діяльності».

Рішенням Чернівецької міської ради № 553 від 24.01.2017 року «Про розгляд звернень юридичних осіб щодо надання земельних ділянок в оренду та визнання такими, що втратили чинність, окремих пунктів рішень міської ради з цих питань» (пункт 2) вирішено надати Товариству з обмеженою відповідальністю Укртехінвестгаз земельну ділянку за адресою АДРЕСА_1 , площею 0,3664 га за кадастровим номером :38:001:0009 в оренду терміном на п`ять років для будівництва та обслуговування будівель торгівлі на підставі заяви Товариства з обмеженою відповідальністю Укртехінвестгаз від 24.06.2016 року за № 04/01-08/1-2096/0, договору купівлі-продажу від 29.04.2016 року № 701 та протоколу комісії від 15.11.2016 року.

Також пунктом 5 вищевказаного рішення зобов`язано осіб, яким надаються в оренду земельні ділянки, укласти впродовж 90 календарних днів з дня прийняття цього рішення з Чернівецькою міською радою договори оренди землі та сплатити кошти за фактичне користування земельними ділянками в еквіваленті орендної плати, відповідно до умов договору.

Рішенням Чернівецької міської ради № 709 від 04.05.2017 року «Про розгляд звернень юридичних осіб і фізичних осіб-підприємців щодо надання земельних ділянок в оренду, поновлення договорів оренди землі, визнання такими, що втратили чинність, та внесення змін до окремих пунктів рішень з цих питань» (пункт 13) вирішено внести зміни до пункту 2 рішення Чернівецької міської ради № 553 від 24.01.2017 року в частині, а саме: слова «для надання транспортних послуг та торгівельної діяльності» замінити словами «для обслуговування автомобільного газонаповнювального компресорного пункту (станція)» .

Пунктом 23 вищевказаного рішення зобов`язано осіб, яким надаються в оренду земельні ділянки, укласти впродовж 90 календарних днів з дня прийняття цього рішення з Чернівецькою міською радою договори оренди землі та сплатити кошти за фактичне користування земельними ділянками в еквіваленті орендної плати, відповідно до умов договору.

Листом від 21.06.2017 року № 04/01-08/3-04/4/1894 Департамент містобудівного комплексу та земельних відносин надіслав проект договору оренди землі та повідомив відповідача, що у разі неукладення договору оренди землі до 01.08.2017 року пункт 2 рішення міської ради № 553 від 24.01.2017 року та пункт 13 рішення № 709 від 04.05.2017 року будуть вважатися нечинними.

19.12.2017 року відповідач повторно звернувся до Департаменту містобудівного комплексу та земельних відносин з проханням надати йому в оренду на п`ять років земельну ділянку площею 0,3664 га, розташованою за адресою: АДРЕСА_1 для обслуговування для обслуговування автомобільного газонаповнювального компресорного пункту (станція).

Рішенням Чернівецької міської ради «Про розгляд звернень юридичних осіб і фізичних осіб-підприємців щодо надання земельних ділянок в оренду, поновлення договорів оренди землі, затвердження проектів їх відведення визнання такими, що втратили чинність, окремих пунктів рішень з цих питань», а саме пунктом 3 вирішено: визнати такими, що втратили чинність пункт 2 рішення міської ради № 553 від 24.01.2017 року та пункт 13 рішення № 709 від 04.05.2017 року, пунктом 3.1. даного рішення надано Товариству з обмеженою відповідальністю Укртехінвестгаз, яке зареєстроване за адресою оф. 139 вул. Зоологічна, 4-А, м. Київ, земельну ділянку за адресою АДРЕСА_1 , площею 0,3664 га (кадастровий номер :38:001:0009) в оренду терміном на п`ять років для будівництва та обслуговування будівель торгівлі код 03.07 (для обслуговування автомобільного газонаповнювального компресорного пункту (станція)) (підстава: заява Товариства з обмеженою відповідальністю Укртехінвестгаз зареєстрована 22.12.2017 року за № 04/01-08/1-4975/0, договір купівлі-продажу від 29.04.2016 року № 701).

Пунктом 29 вищезазначеного рішення вкоте зобов`язано відповідача укласти договір оренди землі впродовж 90 календарних днів з дня прийняття рішення.

Листом від 12.04.2018 року № 04/01-08/3-07/1130 Департамент містобудівного комплексу та земельних відносин надіслав проект договору оренди землі та повідомив відповідача, що у разі неукладення договору оренди землі до 25.05.2018 року пункт 3.1 рішення Чернівецької міської ради № 1155 від 24.02.2018 року буде вважатися нечинним.

Однак договір оренди землі за адресою АДРЕСА_1 між Чернівецькою міською радою та Товариством з обмеженою відповідальністю Укртехінвестгаз не укладено по даний час.

Департамент містобудівного комплексу та земельних відносин 30.09.2020 року звернувся до відповідача з листом № 04/01-08/3-07/2249, яким надіслав відповідачу розрахунок, запропонував впродовж одного місяця з дня отримання даного листа сплатити безпідставно збережені кошти у розмірі орендної плати за землю в сумі 1165773,02 грн. Даний лист отримано відповідачем 06.10.2020 року, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення №323.

Проте відповідач кошти в сумі 1165773,02 грн у вказаний в листі № 04/01-08/3-07/2249 від 30.09.2020 року термін не сплатив, докази протилежного в матеріалах справи відсутні.

Відповідно до витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки №448 від 03.06.2020 року нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 6663057,00 грн.

Згідно зі статтею 206 Земельного кодексу України використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Податковим кодексом України встановлено, що плата за землю - обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності (підпункт 14.1.147 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України).

За змістом статті 93 Земельного кодексу України та статті 1 Закону України "Про оренду землі" оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Відповідно до статті 96 Земельного кодексу України землекористувачі зобов`язані, зокрема, своєчасно сплачувати земельний податок або орендну плату.

Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою і відшкодування завданих збитків.

Судом встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю Укртехінвестгаз в період з 16.03.2018 року по 15.03.2021 року використовувало спірну земельну ділянку, яка перебуває у комунальній власності, без належних правових підстав, а саме укладеного між ним та власником договору оренди.

Таким чином, Чернівецька міська рада, як власник спірної земельної ділянки, мала обґрунтовані сподівання на отримання орендної плати за використання спірної земельної ділянки, однак не змогла їх реалізувати внаслідок відсутності між сторонами відносин щодо її використання в порядку, встановленому законом.

Разом з тим главою 83 Цивільного кодексу України врегульовано відносини, що виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Відповідно до частин першої та другої статті 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Положення глави 83 цього Кодексу застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

За змістом положень глав 82 і 83 Цивільного кодексу України для деліктних зобов`язань, які виникають із заподіяння шкоди майну, характерним є, зокрема, зменшення майна потерпілого, а для кондикційних - приріст майна в набувача без достатніх правових підстав. Вина заподіювача шкоди є обов`язковим елементом настання відповідальності в деліктних зобов`язаннях. Натомість для кондикційних зобов`язань вина не має значення, оскільки важливим є факт неправомірного набуття (збереження) майна однією особою за рахунок іншої.

Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала.

Отже, обов`язок набувача повернути потерпілому безпідставно набуте (збережене) майно чи відшкодувати його вартість не є заходом відповідальності, оскільки набувач зобов`язується повернути тільки майно, яке безпідставно набув (зберігав), або вартість цього майна.

Зі змісту глави 15, статей 120, 125 Земельного кодексу України та положень статті 1212 Цивільного кодексу України випливає, що до моменту оформлення власником об`єкта нерухомого майна права на земельну ділянку, на якій розташований цей об`єкт, відносини з фактичного користування земельною ділянкою без оформленого права на цю ділянку (без укладеного договору оренди тощо) та недоотримання її власником доходів у виді орендної плати є за своїм змістом кондикційними. Аналогічний правовий висновок викладено в постановах Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 у справі № 629/4628/16-ц (провадження № 14-77цс18), від 20.11.2018 у справі № 922/3412/17 (провадження №12-182гс18) та від 13.02.2019 у справі № 320/5877/17 (провадження № 14-32цс19).

Отже, фактичний користувач земельної ділянки, який без достатньої правової підстави за рахунок власника земельної ділянки зберіг у себе кошти, які мав заплатити за користування нею, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі частини першої статті 1212 Цивільного кодексу України (аналогічний правовий висновок викладений у постановах Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 у справі № 629/4628/16-ц (провадження № 14-77цс18) та від 20.09.2018 у справі № 925/230/17 (провадження № 12-188гс18).

Для вирішення спору щодо стягнення з власника об`єкта нерухомого майна, безпідставно збережених коштів орендної плати згідно із статтями 1212- 1214 Цивільного кодексу України за фактичне користування без належних на те правових підстав земельною ділянкою комунальної власності, на якій цей об`єкт розташований необхідно, насамперед, з`ясувати: а) чи наявні правові підстави для використання земельної ділянки; б) яка площа земельної ділянки та чи є вона сформованою відповідно до вимог земельного законодавства; в) в якому розмірі підлягають відшкодуванню доходи, пов`язані із безпідставним збереженням майна, розраховані відповідно до вимог земельного законодавства, а саме на підставі нормативної грошової оцінки землі. Аналогічний правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду від 10.02.2020 у справі № 922/981/18.

Крім того, даної правової позиції дотримується Верховний Суд й в постанові від 09.02.2021 року у справі №922/3617/19.

Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 03.06.2020 №НВ-020 земельна ділянка площею 0,3664 га за адресою АДРЕСА_1 з кадастровим номером :38:001:0009 зареєстрована 21.06.2005 року в Управлінні Держкомзему у місті Чернівці. Вид використання: для надання транспортних послуг та торгівельної діяльності.

Як уже зазначалося, згідно договору купівлі-продажу від 29.04.2016 року та інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №242835390 від 03.02.2021 року за Товариством з обмеженою відповідальністю Укртехінвестгаз 29.04.2016 року зареєстровано право власності на автомобільний газонаповнювальний компресорний пункт (станцію) загальною площею 47,00 кв.м. за адресою АДРЕСА_1 .

Таким чином судом встановлено обставини правомірного володіння і використання відповідачем нерухомого майна, яке належало йому у спірний період, що само по собі свідчить про фактичне використання товариством спірної земельної ділянки, сформованої як об`єкт цивільних прав, позаяк відповідач не надав жодних доказів на підтвердження формування та використання ним за зазначеною адресою земельної ділянки меншою чи більшою площею для експлуатації. Аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 29.05.2020 у справі № 922/2843/19.

З огляду на викладене Товариство з обмеженою відповідальністю Укртехінвестгаз як фактичний користувач земельної ділянки без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберегло у себе кошти, які мало заплатити за користування нею за період з 16.03.2018 року по 15.03.2021 року, а звідси - зобов`язано повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі частини першої статті 1212 Цивільного кодексу України.

Відповідно до частини 2 статті 20 та частини 3 статті 23 Закону України Про оцінку земель дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються як витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель. Витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки видається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Нормативна грошова оцінка земель є основою для визначення розміру орендної плати для земель державної і комунальної власності, а зміна нормативної грошової оцінки земельної ділянки є підставою для перегляду розміру орендної плати, який в будь-якому разі не може бути меншим, ніж встановлено положеннями пункту 288.5.1 статті 288 ПК України.

Відповідна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 13.06.2019 у справі № 910/11764/17, від 20.11.2018 у справі № 908/4582/15, від 04.11.2020 у справі №904/1283/19.

Визначення даних про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки в інший спосіб, ніж шляхом оформлення витягу з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель вимогами чинного законодавства не передбачено, а отже позивач при здійсненні розрахунку суми безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за використання земельної ділянки правомірно використав інформацію саме з витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки.

Верховний Суд у постановах від 12.06.2019 у справі № 922/902/18, від 08.08.2019 у справі № 922/1276/18, від 01.10.2019 у справі № 922/2082/18, від 06.11.2019 у справі № 922/3607/18 неодноразово зазначав, що при стягненні безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати нарахування мають здійснюватися позивачем не самостійно (шляхом арифметичного розрахунку без проведення нормативної грошової оцінки землі), а виключно на підставі витягу з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель.

Отже, з урахуванням положень статті 79-1 Земельного кодексу України та статей 20, 23 Закону України Про оцінку земель суд зазначає про правильність визначення позивачем суми безпідставно збережених відповідачем коштів у розмірі орендної плати на підставі належних і допустимих доказів: витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 03.06.2020 року №448, а також суд погоджується з методом визначення позивачем розміру позовних вимог, оскільки він ґрунтується на приписах чинного законодавства.

Згідно розрахунку наданого позивачем і перевіреного судом розмір безпідставно збережених коштів Товариством з обмеженою відповідальністю Укртехінвестгаз за період з 16.03.2018 року по 15.03.2021 року складає 1165488,67 грн. Таким чином суд дійшов висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Частинами 1, 2, 3 статті 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005р.).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008р. зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

Відповідно до частини 1 статті 14 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Оцінюючи подані сторонами докази, що ґрунтуються на повному, всебічному й об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, враховуючи вищенаведені обставини справи, суд вважає що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Європейський суд з прав людини у рішенні по справі Серявін та інші проти України (Заява № 4909/04) вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, № 303А, п. 29).

Стосовно інших доводів та висновків, суд вважає, що на такі не слід давати детальної відповіді, з урахуванням мотивів, за яких суд прийшов до висновку про наявність підстав для задоволення позову.

На підставі статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий, збір в сумі 17482,33 грн покласти на відповідача з вини якого спір доведено до вирішення в судовому порядку.

На підставі викладеного, керуючись статтями 123, 129, 236, 237, 238, 240, 242 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальність Укртехінвестгаз (01010, вул. Миколи Гайцана, 6, м. Київ, код 34300297) на користь Чернівецької міської ради (розрахунковий рахунок: Чернівецька міська ТГ; Чернів. ГУК/Чернівецька ТГ/24062200; код отримувача Казначейство України ЕАП; на рахунок IBAN UA 0024405; код класифікації 24062200; призначення платежу кошти за шкоду, що заподіяна на земельних ділянках державної та комунальної власності, які не надані у користування та не передані у власність, внаслідок їх самовільного зайняття, використання не за цільовим призначенням, зняття ґрунтовного покриву (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу) 1165488,67 грн безпідставно збережених коштів в розмірі орендної плати за землю.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальність Укртехінвестгаз (01010, вул. Миколи Гайцана, 6, м. Київ, код 34300297) на користь Чернівецької міської ради (розрахунковий рахунок: Виконавчий комітет Чернівецької міської ради, рахунок UА0042806 ДКСУ м. Києва, МФО 820172 код 04062216) 17482,33 грн сплаченого судового збору.

4. З набранням судовим рішенням законної сили видати накази.

Повний текст рішення складено та підписано 09.06.2021 року.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржене в Західному апеляційному господарському суді в порядку, визначеному розділом IV Господарського процесуального кодексу України.

Суддя М.О. Гурин

Інформацію по справі, що розглядається можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://cv.arbitr.gov.ua/sud5027/.