РІШЕННЯ

Іменем України

07 червня 2021 року м. Чернігівсправа № 927/328/21

Господарський суд Чернігівської області у складі: судді Федоренко Ю.В., секретаря судового засідання Сиворакша Т.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом: Комунального підприємства Прилукитепловодопостачання Прилуцької міської ради Чернігівської області

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Ліки України

про стягнення 39406,28 грн.

За участю представників сторін:

від позивача: Трепаченко А.М., довіреність від 04.01.2021, 07.06.2021 не прибув.

від відповідача: Андрушко М.М., довіреність від 19.04.2021.

В С Т А Н О В И В

Позивачем подано позов про стягнення з відповідача заборгованості з оплати житлово-комунальних послуг в сумі 39406,28 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення № 4 від 01.04.2012.

Дії суду щодо розгляду справи.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 05.04.2021 вказану позовну заяву судом прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, ухвалено здійснювати розгляд даної справи за правилами спрощеного позовного провадження, розгляд справи по суті призначено на 26.04.2021.

21.04.2021 від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву №10106-351 від 20.04.2021.

23.04.2021 від позивача надійшло клопотання №381 від 23.04.2021 про відкладення розгляду справи.

В судовому засіданні 26.04.2021 суд задовольнив клопотання представника позивача та постановив ухвалу про відкладення розгляду справи на 20.05.2021 на 10:00.

Від позивача надійшла відповідь на відзив №931 від 26.04.2021.

В судовому засіданні 20.05.2021 суд постановив ухвалу про відкладення розгляду справи на 07.06.2021 на 14:30.

У судовому засіданні 07.06.2021 судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення на підставі ст. 240 ГПК України.

Позиції учасників справи.

У відзиві на позовну заяву №10106-351 від 20.04.2021, відповідач проти позову заперечив та зазначив, що позивачем теплоносій до приміщення аптеки в період з 05.11.2018 по лютий 2019 не постачався, у зв`язку із встановленням твердопаливного котла, підтвердження чого є договір підряду №04/09-ОП від 11.09.2018 та акт приймання виконаних будівельних робіт, що листом №05/13-1057 від 18.10.2018 відповідач звернувся до Прилуцької міської ради з проханням здійснити заходи по відключенню нежитлового приміщення аптеки від системи теплопостачання, який залишився без реагування, що з 05.11.2018 здійснено запуск індивідуального теплопостачання. Крім того, відповідач зазначив, що згідно договору № 4 від 01.04.2012 року про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення КП «Прилукитепловодопостачання» зобов`язувалось здійснити, в тому числі, постачання теплової енергії до нежитлового приміщення аптеки № 190 TOB «Ліки України», загальною площею 186,7 кв.м. по ціні, у разі відсутності лічильника: 16,91 грн. (з ПДВ) в місяць за 1 кв.м загальної площі протягом опалювального сезону; 2,03 грн. (з ПДВ) в місяць за 1 кв.м опалювальної площі «протягом року (Розділу І пункту 1.2., підпункту 1.2.1. Договору). Разом з тим, в додатку без номера до договору визначено теплове навантаження - 0,0182 Гкал/год. Разом з тим, пунктом 3.1. Розділу І визначено «Зміна вартості послуг доводиться до Абонента через засоби масової інформації і розрахунки проводяться з дня оприлюднення нових тарифів; які змінюються згідно рішення суду. В позовній заяві позивач - КП «Прилукитепловодопостачання» посилається на рахунки фактури за номерами: СУ-0022256 від 14.11.2018 року; СУ-0023254 від 18.12.2018; СУ-0024234 від 31.01.2019; СУ-0024417 від 31.01.2019; СУ-0032445 від 02.10.2019, однак не зазначає про порядок, в тому числі на підставі якого нормативно-правового акту, пункту договору здійснив формування об`ємів спожитої теплової енергії та її вартості. Тобто чи застосовано Розділ 1 пункту 1.2., підпункту 1.2.1. Договору: 16,91 грн. (з ПДВ) в місяць за 1 кв.м загальної площі протягом опалювального сезону; 2,03 грн. (з ПДВ) в місяць за 1 кв.м опалювальної площі протягом року, або пункт 5.2. Розділу 5 Договору: «При відсутності приладів обліку або виході їх з ладу, прострочення повірки. кількість наданих послуг Абоненту, визначається виконавцем розрахунковим способом». Якщо розрахунковим способом то яким саме та у відповідності до якого нормативно-правового акту. Тобто, КП «Прилукитепловодопостачання» у своїй позовній заяві не надало обгрунтування формування ціни за послуги, з теплопостачання, які зазначені у вказаних вище рахунках. Відповідач вказав, що КП «Прилуктеплопостачання» не надало ані технічних умов на підключення до централізованого теплопостачання, ані схеми балансового розмежування (межі продажу теплової енергії), ані журналів обліку теплової енергії, схеми системи теплопостачання за адресою: Прилуки, вул. Київська, 56, тобто документів, які в тому числі ліцензіат, яким являється КП «Прилукитеплопостачання» повинен суворо зберігати у себе, при цьому не порушуючи Ліцензійних умов провадження господарської діяльності у сфері теплопостачання.

У відповіді на відзив №931 від 26.04.2021, позивач зазначив, що приписами пункту 40 Правил користування тепловою енергією, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 03.10.2007 № 1198 визначено, що споживач теплової енергії зобов`язаний, зокрема, погоджувати з теплопостачальною організацією нові підключення і відключення та переобладнання системи теплоспоживання, які є причиною збільшення або зменшення обсягу споживання теплової енергії, що 08.08.2019 відповідач звернувся до позивача з листом № 10/06-723 щодо проведення робіт з відключення нежитлового приміщення аптеки № 190 за адресою: м. Прилуки, вул. Київська, 56 від централізованого опалення, що 02.09.2019 позивачем було надано відповідь, що роботи з відключення від централізованого опалення є платною послугою, 16.09.2019 відповідач здійснив оплату послуг з відключення. Враховуючи, що фактичне відключення від мережі постачання теплової енергії відбулося 15 січня 2019 року, на підставі листа відповідача від 10.01.2019 № 10/06.-18, отриманого позивачем 15.01.2015 року, цією датою складане акт про відключення, який погоджено представником відповідача та знято нарахування за постачання теплової енергії. Таким чином, відповідач до 15 січня 2019 року споживав теплову енергію, оскільки будь-яких доказів припинення її постачання ним не надано. Щодо порядку нарахування за послуги, позивач зазначив наступне. Пунктом 5.2 договору № 4 від 01.04.2012 визначено, що при відсутності приладів обліку або виході їх з ладу, прострочення повірки, кількість наданих послуг Абоненту, визначається Виконавцем розрахунковим способом відповідно до законодавства. Враховуючи, що приміщення відповідача не було обладнано приладом обліку спожитої теплової енергії, нарахування проводилися відповідно до абзацу другого пункту 23 Правил користування тепловою енергією, затверджених поставою Кабінету Міністрів України від 03 жовтня 2007 р. № 1198 у споживачів, що не мають приладів комерційного обліку, обсяг фактично спожитої теплової енергії розраховується відповідно до теплового навантаження, визначеного у договорі, у урахуванням середньомісячної фактичної температури теплоносія в теплових мережах теплопостачальної організації, середньомісячної температури зовнішнього повітря та кількості годин (діб) роботи тепловикористального обладнання в розрахунковому періоді.

Фактичні обставини справи.

01.04.2012 між Комунальним підприємством "Прилукитепловодопостачання" (надалі виконавець, позивач) та Комунальним підприємством "Ліки України" Чернігівської обласної ради аптека №190 (надалі абонент, відповідач) укладено договір про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення №4 (надалі договір).

Наказом Управління комунального майна Чернігівської обласної ради №24 від 11.02.2019 припинено діяльність комунального підприємства "Ліки України" Чернігівської обласної ради шляхом його реорганізації через приєднання до орендаря цілісного майнового комплексу товариства з обмеженою відповідальністю "Ліки України".

Відповідно до умов договору (п.1.1) виконавець зобов`язується надати абоненту вчасно та відповідної якості послуги з постачання теплової енергії, постачання гарячої води (при технічній можливості) та холодної води і водовідведення, а абонент зобов`язується своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, передбачених договором.

Умовами п.1.2, 1.3 договору передбачено вартість послуг та те, що зміна вартості послуг доводиться до абонента через засоби масової інформації і розрахунки проводяться з дня оприлюднення нових тарифів, які змінюються згідно рішення виконкому Прилуцької міської ради.

Відповідно до розділу 4 договору розрахунковим періодом є календарний місяць. Остаточний розрахунок за отримані послуги проводиться абонентом в термін не пізніше останнього розрахункового дня місяця. Неотримання рахунку не звільняє абонента від своєчасної оплати послуг.

Згідно з п.4.3 договору в платіжних дорученнях абонент повинен обов`язково вказати номер договору, призначення платежу. За наявності заборгованості у абонента за даним договором виконавець зараховує кошти, що надійшли від абонента, як погашення заборгованості за надані послуги в минулому періоді по даному договору, незалежно від вказаного в платіжному дорученні призначення платежу.

Облік наданих послуг здійснюється за показаннями сертифікованих приладів обліку, які знаходяться на балансі абонента та мають бути опломбовані. На підставі спільно знятих показників складається акт, який підписується обома сторонами договору. У випадку незгоди з об`ємами наданих послуг, абонент повинен представити письмові заперечення чи зауваження в триденний термін з дня складання акту, в разі відсутності таких заперечень чи зауважень об`єми, вказані в акті вважаються узгодженими між сторонами даного договору (п.4.2 договору).

Відповідно до п.5.2 договору при відсутності приладів обліку або виході їх з ладу, прострочення повірки, кількість наданих послуг абоненту, визначається виконавцем розрахунковим способом відповідно до законодавства.

Договір набирає чинності з моменту підписання і діє в частині надання послуг до кінця поточного року, а в частині проведення розрахунків до повного їх здійснення. Договір вважається щорічно пролонгованим на новий строк на таких же умовах, якщо за один місяць до його припинення жодна із сторін не заявить про закінчення строку його дії. (п.11.1-11.2 договору).

Приписами п.11.4 договору передбачено, що договір може бути розірвано за згодою сторін, розірвання договору на вимогу однієї з сторін дозволяється в разі письмового попередження іншої сторони за один місяць до очікуваного розірвання.

Факт укладення зазначеного договору сторонами не оспорюється.

У додатку до договору сторони визначили, що послуги надаються за адресою: м. Прилуки, вул.Київська,56, опалювальна площа 186,7 кв.м/Гкал, теплове навантаження 0,0182 Гкал/год.

Рішеннями виконавчого комітету Прилуцької міської ради Чернігівської області від 03.10.2017 №335 «Про встановлення тарифів на теплову енергію та на послуги з централізованого опалення і централізованого постачання гарячої води» та від 10.12.2018 №408 «Про встановлення тарифів на теплову енергію» встановлено КП «Прилукитепловодопостачання» тарифи на теплову енергію.

Наказом КП "Прилукитепловодопостачання" №221 від 25.09.2014 "Про розрахунок теплової енергії для потреб бюджетних установ та інших споживачів (крім населення)" затверджено порядок розрахунку теплової енергії для потреб бюджетних установ та інших споживачів (крім населення).

В матеріалах справи міститься інформація про середньодобову температуру повітря за період з 17.10.2018 по 31.01.2019 (а.с. 114-120).

Позивачем в підтвердження вимог надано рахунки-фактури: № СУ-0022256 від 14.11.2018 за період 21.10.18-12.11.18 на суму 8907,61 грн, в т.ч. 6158,96 грн (без ПДВ) теплова енергія по об`єкту Аптека №190 м.Прилуки, Київська, б.56; № СУ-0023254 від 18.12.2018 за період 13.11.18-12.12.18 на суму 28562,07 грн, в т.ч. 12607,19 грн (без ПДВ) теплова енергія по об`єкту Аптека №190 м.Прилуки, Київська, б.56; № СУ-0024234 від 31.01.2019 за період 13.12.18-26.12.18 на суму 9898,51 грн, в т.ч. 5939,81 грн (без ПДВ) теплова енергія по об`єкту Аптека №190 м.Прилуки, Київська, б.56; № СУ-0024417 від 31.01.2019 за період 27.12.18-12.01.19 на суму 12428,14 грн, в т.ч. 7365,26 грн (без ПДВ) теплова енергія по об`єкту Аптека №190 м.Прилуки, Київська, б.56; № СУ-0032445 від 02.10.2019 за період 13.01.19-14.01.19 на суму 920,82 грн, в т.ч. 767,35 грн (без ПДВ) теплова енергія по об`єкту Аптека №190 м.Прилуки, Київська, б.56.

Загальна вартість наданих послуг по об`єкту Аптека №190 м.Прилуки, вул. Київська, б.56 згідно поданого позивачем розрахунку за період з 21.10.2018 по 14.01.2019 року становить 39406,28 грн (з ПДВ).

Листом №10/06-18 від 10.01.2019 відповідач повідомив позивача про встановлення в будівлі аптеки №190 за адресою м.Прилуки, вул.Київська,56 твердопаливного котла та просив видати технічні умови на відключення від централізованого опалення та скласти акт на відключення. Вказаний лист отриманий позивачем 15.01.2019, про що свідчить відповідна відмітка на листі.

Згідно Акту №1073 від 15.01.2019 про відключення квартири (нежитлового приміщення, секції, під`їзду, будинку) від внутрішньобудинкових мереж ЦО і ГВП позивачем здійснено відключення нежитлового приміщення за адресою вул.Київська,56, м.Прилуки від центрального опалення.

Позивачем направлено відповідачу вимогу №15 від 04.03.2020 про сплату протягом 7 днів заборгованості в сумі 39406,28 грн за надані послуги згідно договору №04 від 01.04.2012. Вказана вимога отримана відповідачем 06.03.2020 згідно поштового повідомлення №533.

Позивач звернувся до суду за захистом свого порушеного права у зв`язку з невиконанням умов договору відповідачем.

Оцінка аргументів та нормативно-правове обґрунтування.

Відповідно до ст. 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько - господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Згідно ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Договір є підставою виникнення цивільних прав і обов`язків (ст. 11, 626 Цивільного кодексу України), які мають виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до договору (ст. 526 Цивільного кодексу України), а одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковим відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 Цивільного кодексу України).

Згідно приписів статті 1 Закону України Про теплопостачання постачання теплової енергії (теплопостачання) - господарська діяльність, пов`язана з наданням теплової енергії (теплоносія) споживачам за допомогою технічних засобів транспортування та розподілом теплової енергії на підставі договору; споживач теплової енергії - фізична або юридична особа, яка використовує теплову енергію на підставі договору; місцева (розподільча) теплова мережа - сукупність енергетичних установок, обладнання і трубопроводів, яка забезпечує транспортування теплоносія від джерела теплової енергії, центрального теплового пункту або магістральної теплової мережі до теплового вводу споживача.

Згідно із п. 3 Правил користування тепловою енергією затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 03.10.07 № 1198 (надалі Правила), споживач теплової енергії - це фізична особа, яка є власником будівлі або суб`єктом підприємницької діяльності, чи юридична особа, яка використовує теплову енергію відповідно до договору.

Пунктом 4 Правил визначено, що користування тепловою енергією допускається лише на підставі договору купівлі - продажу теплової енергії між споживачем і теплопостачальною організацією крім підприємств, що виробляють та використовують теплову енергію для цілей власного виробництва. Договори укладаються відповідно до типових договорів. Форми типових договорів затверджуються центральним органом виконавчої влади у сфері теплопостачання.

Згідно із п. 39 Правил Споживач має право вибирати теплопостачальну організацію, а також відмовитися від послуг теплопостачальної організації, про що попереджає письмово теплопостачальну організацію в строк, передбачений договором.

Згідно із п. 40 Правил Споживач теплової енергії зобов`язаний погоджувати з теплопостачальною організацією нові підключення і відключення та переобладнання системи теплоспоживання, які є причиною збільшення або зменшення обсягу споживання теплової енергії; повідомити теплопостачальну організацію про своє бажання щодо припинення споживання теплової енергії відповідно до договору

Згідно із п. 23 Правил розрахунки за спожиту теплову енергію здійснюються на межі продажу, яка є межею балансової належності (відповідальності), відповідно до договору на підставі показів вузла обліку згідно з діючими тарифами (цінами), затвердженими в установленому порядку. У споживачів, що не мають приладів комерційного обліку, обсяг фактично спожитої теплової енергії розраховується відповідно до теплового навантаження, визначеного у договорі, з урахуванням середньомісячної фактичної температури теплоносія в теплових мережах теплопостачальної організації, середньомісячної температури зовнішнього повітря та кількості годин (діб) роботи тепловикористального обладнання в розрахунковому періоді.

Частиною 6 ст. 19 Закону України "Про теплопостачання" передбачено, що споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Згідно з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною у постанові від 11.11.2015 у справі №6-1706цс15, відповідно до статті 19 Закону України "Про теплопостачання" споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Відповідно до Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 №630 (далі - Правила №630), споживачі можуть відмовитися від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. Відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється.

Відповідно до пунктів 25, 26, 30 пункту 3 Правил №630 відключення споживача від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства.

Порядок відключення споживачів від систем централізованого опалення та постачання гарячої води, затверджений наказом Міністерством регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 26.07.2019 №169, передбачає, що відключення споживачів від систем централізованого опалення фіксується у відповідному акті про відключення будівлі від зовнішніх інженерних систем (мереж) централізованого опалення (теплопостачання)/ постачання гарячої води.

Як свідчать матеріали справи, зокрема, Акт про відключення квартири (нежитлового приміщення, секції, під`їзду, будинку) від внутрішньобудинкових мереж ЦО і ГВП №1073, оригінал якого долучено до матеріалі справи, відключення нежитлового приміщення відповідача по вул. Київська,56, відбулося 15.01.2019, а отже до цього часу відповідач повинен був належним чином виконувати умови укладеного договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, зокрема, щодо своєчасної щомісячної оплати за надані йому послуги. З огляду на це, суд вважає безпідставним твердження відповідача про неотримання послуг теплопостачання від позивача з 05.11.2018 у зв`язку із встановленням у приміщенні твердопаливного котла згідно договору підряду №04/09-ОП від 11.09.2018.

При цьому сам факт підведення централізованого опалення мережі теплопостачання у приміщенні відповідача свідчить про виконання послуг позивачем.

Таким чином, позивач виконав свої зобов`язання щодо надання послуг централізованого опалення, а відповідач незалежно від споживання цієї послуги, або відмови від її споживання, зобов`язаний оплатити надані послуги.

Щодо заперечень відповідача проти позову в частині формування ціни за послуги з теплопостачання, суд зазначає наступне.

У договорі № 4 від 01.04.2012 пунктом 5.2 сторони визначили, що при відсутності приладів обліку або виході їх з ладу, прострочення повірки, кількість наданих послуг Абоненту, визначається Виконавцем розрахунковим способом відповідно до законодавства.

Оскільки приміщення відповідача не було обладнано приладом обліку спожитої теплової енергії, позивач проводив нарахування відповідно до абзацу другого пункту 23 Правил користування тепловою енергією, затверджених поставою Кабінету Міністрів України від 03 жовтня 2007 р. № 1198, яким передбачено, що у споживачів, що не мають приладів комерційного обліку, обсяг фактично спожитої теплової енергії розраховується відповідно до теплового навантаження, визначеного у договорі, з урахуванням середньомісячної фактичної температури теплоносія в теплових мережах теплопостачальної організації, середньомісячної температури зовнішнього повітря та кількості годин (діб) роботи тепловикористального обладнання в розрахунковому періоді.

Додатком № 2 до договору № 4 від 01.04.2012 визначено теплове навантаження у розмірі 0,0182 Гкал./год.

Матеріали справи містять довідки Чернігівського обласного центру з гідрометеорології, якими визначається середньодобова температура повітря. Крім того, наказом КП «Прилукитепловодопостачання» № 221 від 25.09.2014 затверджено порядок розрахунку теплової енергії для потреб бюджетних установ та інших споживачів (крім населення).

Тарифи на надані у спірний період послуги були встановлені рішеннями виконавчого комітету Прилуцької міської ради від 03.10.2017 №335 та від 10.12.2018 №408.

Таким чином, суд доходить висновку, що позивачем проведено нарахування за поставлену теплову енергію у відповідності до норм законодавства та умов укладеного між сторонами договору.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Переконливість кожного доказу доводиться у змагальній процедурі безпосередньо перед тим складом суду, який дає цьому доказу юридично значущу оцінку. Зазначена правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду від 21 січня 2018 року у справі №5-249кс15.

Відповідно до ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

При оцінці достатності доказів діють спеціальні правила - стандарти доказування, якими має керуватися суд при вирішенні справи. Стандарти доказування є важливим елементом змагальності процесу. Якщо сторона не подала достатньо доказів для підтвердження певної обставини, то суд робить висновок про її недоведеність.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 29.08.2018 у справі № 910/23428/17.

Суд враховує, що на момент ухвалення даної постанови чинною є норма статті 79 ГПК України щодо вірогідності доказів, згідно з якою наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. За загальним правилом норми процесуального права застосовуються в редакції чинній, на момент ухвалення рішення.

Система доказування у господарському процесі, засновується на розподілі тягаря доказування між сторонами у справі. Посилаючись на ту, чи іншу обставину або спростовуючи їх у суді, сторона повинна доводити такі обставини відповідними належними та допустимими доказами. При чому, ключовим фактором у тому, як сторона користується стандартами доказування виступає, її зацікавленість у вирішенні господарського спору на свою користь.

Якщо існує певний юридичний факт, який входить до предмету доказування по справі, то мають бути наявні відповідні докази на підтвердження цього факту або об`єктивні причини та розумне пояснення їх відсутності. Однак, якщо сторона з тих чи інших причин не доводить певну важливу для розгляду справи обставину, то суд, оцінюючи докази "за внутрішнім переконанням" вирішує, чи мав місце певний факт, що підлягаю доказуванню, чи він є просто надуманим.

При цьому суд враховує практику Європейського суду з прав людини, зокрема, рішення, в яких суд посилається на баланс вірогідностей задля оцінки обставин у справі. Так, зокрема, у рішенні від 23.08.2016 (заява № 59166/12) "Дж. К. та Інші проти Швеції" (J.K. AND OTHERS v. SWEDEN) Європейський суд з прав людини наголошує, що "У країнах загального права у кримінальних справах діє стандарт доказування "поза розумним сумнівом ("beyond reasonable doubt"). Натомість, у цивільних справах закон не вимагає такого високого стандарту; скоріше цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням "балансу вірогідностей". Суд повинен вирішити, чи являється вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри".

Аналогічна правова позиція з цього питання викладена у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 21.08.2020 у справі № 904/2357/20, від 01.10.2020 у справі № 910/16586/18.

Отже, за умови наявних та досліджених доказів, суд дійшов висновку про більшу вірогідність ("баланс вірогідностей") факту здійснення теплопостачання у спірний період, аніж факту припинення теплопостачання.

Таким чином, суд дійшов висновку, що у період з жовтня 2018 року по січень 2019 року відповідачем споживалась теплова енергія, що постачалась у приміщення за адресою м.Прилуки, вул.Київська,56.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання.

У відповідності до ст. 193 Господарського кодексу України та ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язаннявідповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається.

За таких обставин, суд доходить висновку, що позовні вимоги в частині стягнення заборгованості з оплати житлово-комунальних послуг підлягають задоволенню в сумі 39406,28 грн.

Статтею 129 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судовий збір покладається: у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За таких обставин, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в сумі 2270,00 грн.

Керуючись статтями 129, 232, 233, 236-241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Ліки України вул. І. Мазепи, 55, м. Чернігів, 14017, код , на користь Комунального підприємства Прилукитепловодопостачання Прилуцької міської ради Чернігівської області вул. Садова, 104, м. Прилуки, 17500, , 39 406,28 грн боргу, 2 270,00 грн судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили в строк і в порядку, встановленому ст.241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду у строки визначені ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Повідомити учасників справи про можливість одержання інформації по справі у Єдиному державному реєстрі судових рішень: http://reyestr.court.gov.ua/.

Повне рішення складено 08.06.2021.

Суддя Ю.В. Федоренко