ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.06.2021м. ДніпроСправа № 904/7079/20

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Петренко І. В.

за участю секретаря судового засідання Єпік А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження справу

за позовом ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "КРИВОРІЗЬКИЙ ЗАЛІЗОРУДНИЙ КОМБІНАТ"

до КАЗЕННОГО ПІДПРИЄМСТВА "ПІВДЕНУКРГЕОЛОГІЯ"

про стягнення 6386,81грн. збитків

Представники:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: не з`явився.

РУХ СПРАВИ У СУДІ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ.

ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО "КРИВОРІЗЬКИЙ ЗАЛІЗОРУДНИЙ КОМБІНАТ" (далі - позивач) звернулося до господарського суду з позовною заявою до КАЗЕННОГО ПІДПРИЄМСТВА "ПІВДЕНУКРГЕОЛОГІЯ" (далі - відповідач) про стягнення 6386,81грн. збитків.

Судові витрати по сплаті судового збору позивач просить суд покласти на відповідача, а розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження.

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи №904/7079/20 визначено суддю Петренка Ігоря Васильовича, що підтверджується витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.12.2020.

Ухвалою від 04.01.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження. Учасників процесу повідомлено, що розгляд справи буде здійснюватися за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами. Сторін повідомлено, що процесуальні дії вчиняються протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі, а саме по 03.02.2021.

З огляду на відсутність доказів належного повідомлення відповідача про дане судове провадження ухвалою від 26.02.2021 здійснено перехід від розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до розгляду справи за правилами загального позовного провадження. Розгляд справи почато спочатку. Замінено засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням. Призначено підготовче засідання на 01.04.2021.

01.04.2021 через відділ документального забезпечення від позивача надійшло клопотання від б/д за вих.№б/н у якому просить суд провести судове засідання без участі представника позивача. Ухвалою від 01.04.2021 клопотання позивача від б/д за вих.№б/н про проведення судового засідання без участі представника задоволено.

Ухвалою від 01.04.2021 продовжено строк підготовчого провадження на 30 (тридцять) календарних днів, по 27.05.2021; підготовче засідання відкладено на 11.05.2021.

Ухвалою від 11.05.2021 підготовче провадження закрито; справу призначено до розгляду по суті; представників сторін проінформовано, що судове засідання відбудеться 09.06.2021.

28.05.2021 через відділ документального забезпечення від позивача надійшла заява від 28.05.2021 за вих.№б/н про проведення судового засідання у відсутності особи, яка бере участь у справі, а саме провести судове засідання, призначене на 09.06.2021, без участі представника позивача.

ПОЗИЦІЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ.

Аналізуючи фактичні обставини справи, господарський суд дійшов висновку, що неучасть представника позивача у судовому засіданні не перешкоджає провадженню у справі.

В судове засідання, яке відбулося 09.06.2021, сторони не забезпечили явку представників.

Судовий процес, враховуючи неявку представників сторін та на виконання статті 222 Господарського процесуального кодексу України, не фіксувався за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Господарський суд констатує, що сторони мали реальну можливість надати всі існуючі докази в обґрунтування своїх позовних вимог та заперечень суду першої інстанції.

В судовому засіданні, яке відбулося 09.06.2021, здійснено розгляд справи по суті.

Завданням розгляду справи по суті є розгляд та вирішення спору на підставі зібраних у підготовчому провадженні матеріалів, а також розподіл судових витрат (стаття 194 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до статті 233 Господарського процесуального кодексу України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

В судовому засіданні, яке відбулося 09.06.2021, в порядку статті 240 Господарського процесуального кодексу України, складено повний текст рішення.

ПОЗИЦІЯ ПОЗИВАЧА.

1. Між сторонами укладено договір №177 від 28.02.2019 про надання послуг із спостереження за хімічним складом ґрунтів по чотирьом точкам в районі складів пустих порід шахти "Октябрська" ПАТ "Кривбасзалізрудком" на вміст важких металів у 2019 році (далі - договір №1).

В період з лютого-березня, травня-червня, липня-серпня, жовтня-листопада 2019 року відповідачем надано позивачу послуги, визначені договором №1.

На підтвердження виконання відповідачем послуг між сторонами підписано акти здачі-приймання наданих послуг №1 від 25.03.2019, №2 від 18.06.2019, №3 від 28.08.2019 та №4 від 26.11.2019.

На підставі актів здачі-приймання наданих послуг відповідачем виставлено рахунки №46/07 від 13.03.2019, №103/07 від 18.06.2019, №145/07 від 27.08.2019, №204/07 від 25.11.2019, які були сплачені позивачем у повному обсязі, що підтверджується платіжними дорученнями №5909 від 12.04.2019, №10331 від 27.06.2019, №14878 від 10.09.2019 та №31725 від 27.12.2019, у тому числі і суми податку на додану вартість.

2. Між сторонами укладено договір №696 від 28.08.2019 про надання послуг із спостереження за хімічним складом ґрунтів в межах санітарно-захисної зони шахт ПАТ "Кривбасзалізрудком" в 2019 році (далі - договір №2).

Протягом 2019 року відповідачем надано позивачу послуги, визначені договором №2.

На підтвердження виконання відповідачем послуг між сторонами підписано акт здачі-приймання наданих послуг №__ від 26.11.2019.

На підставі актів здачі-приймання наданих послуг відповідачем виставлено рахунок №205/07 від 25.11.2019, який сплачено позивачем у повному обсязі, що підтверджується платіжним дорученням №31726 від 27.12.2019, у тому числі і суми податку на додану вартість.

З огляду на норми Податкового кодексу України, відповідач на дату складання актів здачі-приймання наданих послуг №1 від 25.03.2019, №2 від 18.06.2019, №3 від 28.08.2019, №4 від 26.11.2019 за договором №1 та акту здачі-приймання наданих послуг від 26.11.2019 за договором №2 зобов`язаний був скласти в електронній формі податкові накладні на суми ПДВ, які додано до вартості послуг та зареєструвати їх у Єдиному реєстрі податкових накладних.

Однак, позивач стверджує, що податкові зобов`язання з боку відповідача виконано частково, а саме 25.03.2019 відповідачем складена та зареєстрована податкова накладна №23 на суму ПДВ 1236,13грн. за послуги, надані за актом здачі-приймання наданих послуг №1 від 25.03.2019 до договору №1.

Водночас, на суми ПДВ за актами здачі-приймання наданих послуг №2 від 28.08.2019, №3 від 28.08.2019, №4 від 26.11.2019 за договором №1 та акту здачі-приймання наданих послуг від 26.11.2019 за договором №2 відповідачем не складено та не зареєстровано податкові накладні в установленому порядку, що підтверджує відповідач листом від 01.12.2020 за вих.№01/12-761.

У зв`язку із зазначеною бездіяльністю відповідача, позивач втратив можливість на компенсацію сум ПДВ, що свідчить про завдання позивачу відповідачем збитків у розмірі 6386,81грн., а саме за платіжним дорученням №10331 від 27.06.2019 ПДВ у розмірі 1236,13грн., за платіжним дорученням №14878 від 10.09.2019 ПДВ у розмірі 1236,13грн., за платіжним дорученням №31725 від 27.12.2019 ПДВ у розмірі 1236,13грн. та за платіжним дорученням №31726 від 27.12.2019 ПДВ у розмірі 2678,42грн.

Досудовий порядок врегулювання спору не дав бажаного результату.

Щодо строку для подачі відзиву.

Ухвалу від 26.02.2021 про перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження відповідач отримав 30.03.2021, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, яке повернулося на адресу господарського суду 06.04.2021.

Відповідачу в ухвалі від 26.02.2021 роз`яснено право на надання відзиву протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали.

Отже, строк для подачі відзиву по 14.04.2021.

Станом на 09.06.2021 відзив на позов не надано.

Відповідно до частини 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Подання заяв по суті справи є правом учасників справи (частина 4 статті 161 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідач своїм правом на подання відзиву на позов та на участь у судовому засіданні не скористався, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином за його місцезнаходженням згідно матеріалів справи та за інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Відповідно до частини 9 статті 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

ПОЗИЦІЯ ВІДПОВІДАЧА.

Відзив не надійшов.

ОБСТАВИНИ, ЯКІ Є ПРЕДМЕТОМ ДОКАЗУВАННЯ У СПРАВІ.

Предметом доказування, відповідно до частини 2 статті 76 Господарського процесуального кодексу України, є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Отже, обставинами, які входять до предмету доказування у даній справі є такі: 1. Обставини укладення договорів. 2. Надання послуг та їх оплата. 3. Наявність причинно-наслідкового зв`язку між діями/бездіяльністю відповідача та збитками позивача та правомірність/неправомірність заявлених позовних вимог.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ.

1. Обставини укладення договорів.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно зі статтею 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Господарське зобов`язання виникає, зокрема із господарського договору (стаття 174 Господарського кодексу України).

При укладенні господарського договору сторони зобов`язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору (частина 3 статті 180 Господарського кодексу України).

1. Між позивачем (далі - позивач, замовник) та відповідачем (далі - відповідач, виконавець), (разом іменовані - сторони) укладено договір №177 про надання послуг від 28.02.2019 (далі - договір №177).

Предмет договору. Виконавець зобов`язується в порядку і на умовах, визначених цим договором за дорученням замовника надати послуги із "Спостереження за хімічним складом ґрунтів по чотирьом точкам в районі складів пустих порід шахти "Октябрська" ПАТ "Кривбасзалізрудком" на вміст важких металів у 2019 році (далі - послуги), а замовник зобов`язується прийняти послуги й оплатити їх відповідно до умов договору (пункт 1.1 договору №177).

Ціна договору. Вартість послуг, наданих виконавцем, відповідно до розрахунку кошторисної вартості (додаток №1) становить 29667,12грн. у тому числі 20% ПДВ - 4944,52грн. (пункт 2.1 договору №177).

Строк. Договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 31.12.2019 (пункт 9.1 договору №177).

2. Між позивачем (далі - позивач, замовник) та відповідачем (далі - відповідач, виконавець), (разом іменовані - сторони) укладено договір №696 про надання послуг від 28.08.2019 (далі - договір №696).

Предмет договору. Виконавець зобов`язується в порядку і на умовах, визначених цим договором за дорученням замовника надати послуги із "Спостереження за хімічним складом ґрунтів в межах санітарно-захисної зони шахт ПАТ "Кривбасзалізрудком" в 2019 році (далі - послуги), а замовник зобов`язується прийняти послуги й оплатити їх відповідно до умов договору (пункт 1.1 договору №696).

Ціна договору. Вартість послуг, наданих виконавцем, відповідно до розрахунку кошторисної вартості (додаток №1) становить 16070,52грн. у тому числі 20% ПДВ - 2678,42грн. (пункт 2.1 договору №696).

Строк. Договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 31.12.2019 (пункт 9.1 договору №696).

Відтак, сторонами погоджено істотні умови договору.

Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (стаття 204 Цивільного кодексу України).

Статтею 628 Цивільного кодексу України визначено зміст договору, який становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Договір підписано уповноваженими особами та скріплено печатками.

Договір у встановленому порядку не оспорено; не розірвано; не визнано недійсним.

Таким чином, укладений між сторонами договір є дійсним, укладеним належним чином та є обов`язковим для виконання сторонами.

2. Надання послуг та їх оплата.

Прийом замовником наданих виконавцем послуг оформлюється актом прийому-передачі наданих послуг, що закріплено у пункті 4.1 договору №177 і договору №696.

1. Надання відповідачем послуг за договором №177 підтверджується:

- Актом №1 від 25.03.2019 здачі-приймання наданих в лютому-березні 2019 року послуг за договором №177 від 28.02.2019 на суму 7416,78грн., оплата яких підтверджується платіжним дорученням №5909 від 12.04.2019 на суму 7416,78грн.;

- Актом №2 від 18.06.2019 здачі-приймання наданих у травні-червні 2019 року послуг за договором №177 від 28.02.2019 на суму 7416,78грн., оплата яких підтверджується платіжним дорученням №10331 від 27.06.2019 на суму 7416,78грн.;

- Актом №3 від 28.08.2019 здачі-приймання наданих у липні-серпні 2019 року послуг за договором №177 від 28.02.2019 на суму 7416,78грн., оплата яких підтверджується платіжним дорученням №14878 від 10.09.2019 на суму 7416,78грн.;

- Актом №4 від 26.11.2019 здачі-приймання наданих у жовтні-листопаді 2019 року послуг за договором №177 від 28.02.2019 на суму 7416,78грн., оплата яких підтверджується платіжним дорученням №31725 від 27.12.2019 на суму 7416,78грн.

2. Надання відповідачем послуг за договором №696 підтверджується Актом від 26.11.2019 здачі-приймання наданих у листопаді 2019 року послуг за договором №696 від 28.02.2019 на суму 16070,52грн., оплата яких підтверджується платіжним дорученням №31726 від 27.12.2019 на суму 16070,52грн.

Загальна вартість наданих послуг складає 45737,64грн., які повністю оплачені позивачем.

3. Наявність причинно-наслідкового зв`язку між діями/бездіяльністю відповідача та збитками позивача та правомірність/неправомірність заявлених позовних вимог.

Відповідно до пункту 14.1.181 статті 14 Податкового кодексу України у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, податковий кредит - сума, на яку платник ПДВ має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

За змістом підпункту "а" пункту 198.1 статті 198 Податкового кодексу України у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі ввезення їх на митну територію України) та послуг.

Відповідно до пункту 198.6 статті 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями (тимчасовими, додатковими та іншими видами митних декларацій, за якими сплачуються суми податку до бюджету при ввезенні товарів на митну територію України), іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу. У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу. Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. У разі якщо платник податку не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних/розрахунків коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, таке право зберігається за ним протягом 1095 календарних днів з дати складення податкової накладної/розрахунку коригування. Суми податку, сплачені (нараховані) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, зазначені в податкових накладних/розрахунках коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних з порушенням строку реєстрації, включаються до податкового кредиту за звітний податковий період, в якому зареєстровано податкові накладні/розрахунки коригування до таких податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, але не пізніше ніж через 1095 календарних днів з дати складення податкових накладних/розрахунків коригування до таких податкових накладних. Платники податку, які застосовують касовий метод податкового обліку, суми податку, зазначені в податкових накладних/розрахунках коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, та не включені до податкового кредиту протягом періоду 1095 календарних днів з дати складення таких податкових накладних/розрахунків коригування до таких податкових накладних у зв`язку з відсутністю фактів списання коштів з банківського рахунку (видачі з каси) платника податку або надання інших видів компенсацій вартості поставлених (або тих, що підлягають поставці) йому товарів/послуг, мають право на включення таких сум до податкового кредиту у звітному податковому періоді, в якому відбулося списання коштів з банківського рахунку (видачі з каси) платника податку або надання інших видів компенсацій вартості поставлених (або тих, що підлягають поставці) йому товарів/послуг, але не пізніше ніж через 60 календарних днів з дати такого списання, надання інших видів компенсацій.

За змістом пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Відповідно до пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою; податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня. Відсутність факту реєстрації платником податку - продавцем товарів/послуг податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту та не звільняє продавця від обов`язку включення суми податку на додану вартість, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов`язань за відповідний звітний період.

Таким чином, лише зареєстрована в Єдиному реєстрі податкова накладна є підставою для формування податкового кредиту.

Водночас, сума податку на додану вартість, що не включена до податкового кредиту позивача внаслідок невиконання обов`язків зі своєчасної реєстрації податкової декларації є його збитками.

Відповідно до частин 1, 2 статті 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) витрати, яких особа зазнала у зв`язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

За змістом статті 224 Господарського кодексу України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права та законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Зважаючи на зазначені норми, для застосування такого заходу відповідальності як стягнення збитків необхідна наявність усіх елементів складу господарського правопорушення: 1) протиправної поведінки (дії чи бездіяльності) особи (порушення зобов`язання); 2) шкідливого результату такої поведінки - збитків; 3) причинного зв`язку між протиправною поведінкою та збитками; 4) вини особи, яка заподіяла шкоду. У разі відсутності хоча б одного із цих елементів відповідальність у вигляді відшкодування збитків не настає.

Дослідивши наявні у справі докази, господарський суд встановив, що відповідач в порушенням вимог пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України не зареєстрував податкові накладні, у зв`язку з чим позивач був позбавлений права включити суми ПДВ до складу податкового кредиту та, відповідно, скористатись правом на зменшення податкового зобов`язання на суму 6386,81грн.

Господарський суд встановив прямий причинно-наслідковий зв`язок між бездіяльністю відповідача щодо виконання визначеного законом обов`язку зареєструвати податкові накладні та неможливістю включення сум ПДВ до податкового кредиту позивача, а також, відповідно, зменшення податкового зобов`язання на зазначену суму, яка фактично є збитками цієї особи.

Відтак, наявні усі елементи складу господарського правопорушення.

Відповідно до статті 20 Господарського кодексу України, кожний суб`єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів. Права та законні інтереси зазначених суб`єктів захищаються шляхом, зокрема, відшкодування збитків.

Статтею 129 Конституції України визначено принципи рівності усіх учасників процесу перед законом і судом, змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, як одні з основних засад судочинства.

Отже, будь-яке рішення господарського суду повинно прийматися з дотриманням цих принципів, які виражені також у статтях Господарського процесуального кодексу України.

Згідно статті 13 Господарського процесуального кодексу України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

На підставі статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Таким чином, господарський суд вважає, що позовні вимоги є доведеними та такими, що підлягають задоволенню.

СУДОВІ ВИТРАТИ.

За змістом статті 129 Господарського процесуального кодексу України за результатами розгляду справи здійснюється розподіл судових витрат.

З урахуванням положень статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покласти на відповідача.

Керуючись статтями 2, 5, 14, 73, 74-80, 86, 91, 129, 194, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ.

Позовні вимоги ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "КРИВОРІЗЬКИЙ ЗАЛІЗОРУДНИЙ КОМБІНАТ" (Місцезнаходження юридичної особи: Україна, 50029, Дніпропетровська обл., місто Кривий Ріг, ВУЛИЦЯ СИМБІРЦЕВА, будинок 1А; Ідентифікаційний код юридичної особи: 00191307) до КАЗЕННОГО ПІДПРИЄМСТВА "ПІВДЕНУКРГЕОЛОГІЯ" (Місцезнаходження юридичної особи: Україна, 49005, Дніпропетровська обл., місто Дніпро, ВУЛИЦЯ ЧЕРНИШЕВСЬКОГО , будинок 11; Ідентифікаційний код юридичної особи: 01432150) про стягнення 6386,81грн. збитків задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з КАЗЕННОГО ПІДПРИЄМСТВА "ПІВДЕНУКРГЕОЛОГІЯ" (Місцезнаходження юридичної особи: Україна, 49005, Дніпропетровська обл., місто Дніпро, ВУЛИЦЯ ЧЕРНИШЕВСЬКОГО , будинок 11; Ідентифікаційний код юридичної особи: 01432150) на користь ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "КРИВОРІЗЬКИЙ ЗАЛІЗОРУДНИЙ КОМБІНАТ" (Місцезнаходження юридичної особи: Україна, 50029, Дніпропетровська обл., місто Кривий Ріг, ВУЛИЦЯ СИМБІРЦЕВА, будинок 1А; Ідентифікаційний код юридичної особи: 00191307) 6386,81грн. (шість тисяч триста вісімдесят шість грн. 81 коп.) збитків; 2102,00грн. (дві тисячі сто дві грн. 00 коп.) судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (частини 1,2 статті 241 Господарського процесуального кодексу України).

Рішення суду може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення (частина 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України).

Дата підписання та складення повного судового рішення 09.06.2021.

Суддя І.В. Петренко