РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

31.05.2021Справа № 910/2342/21

Господарський суд міста Києва у складі судді Грєхової О.А., за участю секретаря судового засідання Коверги П.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали господарської справи

за первісним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Три-А-Плюс"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Євро-Реконструкція"

про стягнення суми боргу за поставлений товар в розмірі 178 415,00 грн.

та за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Євро-Реконструкція"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Три-А-Плюс"

про стягнення 57 418,79 грн.

Представники сторін:

від позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним позовом): не з`явився;

від відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним позовом): Боровський І.В., ордер серія КС № 843707.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Три-А-Плюс" звернулось до Господарського суду міста Києва із позовними вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю "Євро-Реконструкція" про стягнення суми боргу за поставлений товар в розмірі 178 415,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем зобов`язань за Договором поставки № 03/07-04/ЄР від 03.07.2020, в частині здійснення розрахунків.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.02.2021 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, поставлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження.

09.03.2021 представником позивача за первісним позовом подано заяву в порядку ст. 129 ГПК України.

09.03.2021 Товариством з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція» подано зустрічний позов до Товариства з обмеженою відповідальністю «Три-А-Плюс» про стягнення 57 418,79 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем зобов`язань за Договором поставки № 03/07-04/ЄР від 03.07.2020, в частині поставки товару в узгоджений у Договорі строк.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.03.2021 прийнято зустрічний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Євро-Реконструкція" до Товариства з обмеженою відповідальністю «Три-А-Плюс» про стягнення 57 418,79 грн. до розгляду з первісним позовом у справі № 910/2342/21, вимоги за зустрічним позовом об`єднано в одне провадження з первісним позовом, постановлено здійснювати розгляд справи №910/2342/21 за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання у справі призначено на 12.04.2021.

23.03.2021 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від позивача за первісним позовом надійшло клопотання про розгляд справи в режимі відеоконференції. Забезпечення проведення відеоконференції заявник просить доручити Господарському суду Дніпропетровської області.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.03.2021 в задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Три-А-Плюс" про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції відмовлено.

23.03.2021 представником відповідача за зустрічним позовом подано відзив на зустрічну позовну заяву.

06.04.2021 представником позивача за зустрічним позовом подано відповідь на відзив.

У судове засідання 12.04.2021 представник позивача за первісним позовом не з`явився, представник відповідача за первісним позовом з`явився.

За результатами судового засідання судом постановлено ухвалу про відкладення підготовчого судового засідання до 11.05.2021, яку занесено до протоколу судового засідання.

19.04.2021 представником позивача за первісним позовом подано заяву про зменшення розміру позовних вимог, заяву про розгляд справи за відсутності представника та заяву про виправлення описки в заяві про зменшення розміру позовних вимог.

У судове засідання 11.05.2021 представник позивача за зустрічним позовом (відповідача за первісним позовом) з`явився, представник позивача за первісним позовом не з`явився.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 46 ГПК України позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог - до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Дослідивши надану позивачем за первісним позовом заяву про зменшення розміру позовних вимог, суд визнає її такою, що подана з дотриманням приписів чинного процесуального законодавства, зокрема положень ч. 5. ст. 46, ст. 170 ГПК України, тому, суд приймає до розгляду заяву позивача за первісним позовом та визначає ціну первісного позову з її урахуванням.

Враховуючи, що судом під час підготовчого провадження, та зокрема, у підготовчому засіданні було вчинено всі дії, які необхідно вчинити до закінчення підготовчого провадження та початку судового розгляду справи по суті, в зв`язку з чим відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 185 ГПК України судом постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 31.05.2021.

19.05.2021 представником відповідача за первісним позовом подано клопотання про зменшення розміру штрафних санкцій.

21.05.2021 представником відповідача за первісним позовом подано письмові пояснення.

31.05.2021 представником позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним позовом) подано клопотання про розгляд справи за відсутності представника.

У судове засідання 31.05.2020 представник позивача за зустрічним позовом (відповідача за первісним позовом) з`явився, представник позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним позовом) не з`явився.

Зважаючи на подане представником позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним позовом) клопотання про розгляд справи за відсутності представника, оскільки неявка позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним позовом) не перешкоджає всебічному, повному та об`єктивному розгляду всіх обставин справи, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним позовом).

Представник позивача за зустрічним позовом (відповідача за первісним позовом) зустрічний позов підтримав у повному обсязі, та просив задовольнити клопотання про зменшення нарахованих за первісним позовом 3% річних та пені на 75%.

На виконання вимог ст. 223 Господарського процесуального кодексу України складено протоколи судових засідань, які долучено до матеріалів справи.

Відповідно до ст. 219 ГПК України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

У судовому засіданні 31.05.2020 відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача за зустрічним позовом (відповідача за первісним позовом), з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва,

ВСТАНОВИВ:

03 липня 2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Євро-реконструкція» (далі - покупець, відповідач за первісним позовом, позивач за зустрічним позовом) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Три-А-Плюс» (далі - постачальник, позивач за первісним позовом, відповідач за зустрічним позовом) укладено Договір поставки № 03/07-04/68 (далі - Договір), за умовами якого постачальник бере на себе зобов`язання за замовленням покупця поставити товар належної якості, код ДК 021:2015-44160000-9 магістральні, трубопроводи, труби, осадні труби, тюбінги та супутні вироби (труби сталеві електрозварні прямо шовні) (далі - товар), а покупець прийняти цей товар та оплатити його в порядку та на умовах, визначених цим Договором.

Відповідно до п. 1.2 Договору найменування, характеристики, кількість та вартість товару, визначені у Специфікації, що викладена у Додатку № 1 до цього Договору, яка є невід`ємною його частиною (далі - специфікація)

Згідно з п. 2.1 та п. 2.2 Договору поставка товару здійснюється на умовах терміну DDP правил тлумачення міжнародних торгових термінів Інкотермс-2020 до місця призначення: м. Київ, вул. Гната Хоткевича, буд. 20.

Товар може постачатися партіями, обсяг та вартість яких, зазначається у відповідній Специфікації.

У відповідності до п. 2.3 Договору постачальник здійснює виготовлення та/або поставку партії товару, протягом 30 календарних днів від дати отримання попередньої оплати, визначеної п. 3.2.1 цього Договору.

Пунктом 2.4 Договору узгоджено, що у випадку залучення постачальником третіх осіб до виконання зобов`язань з поставки за Договором, відповідальність за неналежне виконання та/або невиконання ними обов`язків, несе постачальник в повному обсязі, в тому числі за якість ,кількість та своєчасну поставку товару.

Згідно з п. 2.5 Договору початком перебігу строку поставки партії товару є день, наступний за датою, в яку постачальник отримав попередню оплату, відповідно до п. 3.2.1 Договору.

Постачальник зобов`язаний письмово повідомити покупця про дату поставки товару до місця призначення не менше ніж за два робочих дні до за планової дати поставки (п. 2.6 Договору).

Відповідно до п. 3.1 Договору загальна ціна Договору складає 387 964,80 грн., у тому числі ПДВ 20% - 64 660,80 грн.

За умовами п. 3.2 Договору оплата партій товару, визначеного у специфікаціях за цим Договором, здійснюється покупцем на підставі виставленого постачальником рахунку на оплату у наступному порядку:

- в якості попередньої оплати покупець перераховує постачальнику 50% від вартості партії товару протягом 10-ти банківських днів з дати отримання рахунку від постачальника;

- остаточний розрахунок у розмірі 50% від вартості партії товару здійснюється протягом шістдесяти календарних днів з дати підписання сторонами Акту приймання-передачі товару.

У разі, якщо постачання партії товару, у вказаній у відповідній Специфікації кількості виявиться неможливим з технічних причин (відхилення ваги внаслідок допустимих відхилень геометричних розмірів, інші технічні причини), постачальник зобов`язується повідомити про це покупця з зазначенням таких причин. Покупець має право за результатами розгляду повідомлення постачальник прийняти рішення про поставку з відхиленням до - 5%, про що повідомляє постачальника. Вважається, що покупець погодив постачання товару із вказаними відхиленнями та Договір виконано у повному обсязі у разі, якщо він прийняв товар, що був поставлений постачальником із вказаними відхиленнями.

У випадку постачання товару з відхиленнями, передбаченими попереднім абзацом цього пункту, розрахунок проводиться за фактично поставлену кількість товару, виходячи з встановленої Договором ціни. У випадку постачання товару з перевищенням постачальником обсягу товару визначеного цим Договором розрахунок проводиться за кількістю товару, передбаченого специфікацією. Товар, що отриманий від постачальника із перевищенням кількості визначеної специфікацією, вважається переданий покупцю безоплатно та оплаті не підлягає.

У відповідності до п. 4.3 Договору приймання товару здійснюється відповідно до умов Договору та додатків до нього, які є невід`ємними частинами Договору, за кількістю та якістю у відповідності до вимог Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання за кількістю (постанова Держарбітражу при Раді Міністрів СРСР від 15.06.1965 № П-6) та Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання за якістю (постанова Держарбітражу при Раді Міністрів СРСР від 25.04.1966 № П-7).

Згідно з п. 4.4 Договору приймання товару за кількістю та наявністю явних недоліків здійснюється у місця призначення, після перевірки покупцем:

- наявності документів, визначених п. 4.8 ст. 4 цього Договору;

- відповідності технічним вимогам для даного виду товару та вимогам нормативної документації ДСТУ (ГОСТ).

Пунктом 4.6 Договору узгоджено, що у разі необхідності покупець проводить випробування товару, якщо без таких випробувань і перевірки, якість та характеристики товару встановити неможливо.

Перевірка якості та характеристик товару покупцем має бути здійснена протягом п`яти робочих днів з моменту надходження товару за місцем призначення.

Враховуючи специфіку товару, покупець має право залучити третю особу за власним вибором і без погодження її з постачальником для визначення якості та характеристик товару, за результатами якого, може складатися відповідний акт.

Протягом двох робочих днів після здійснення перевірки товару, в разі відсутності зауважень у покупця, останній підписує два екземпляри Акту приймання-передачі товару та один екземпляр передає постачальнику нарочно або засобами поштового зв`язку (п. 4.7 Договору).

У відповідності до п. 4.8 Договору у момент передачі товару у місці призначення, постачальник надає покупцю (його повноважному представнику) оригінали наступних документів:

- рахунок;

- видаткову накладну та Акт приймання-передачі товару у двох екземплярах;

- свідоцтво (паспорт та/або будь-який інший документ), що підтверджує якість товару (копію, засвідчену постачальником), який має містити загальні відомості про товар, технічні характеристики, дату виготовлення, порядок експлуатації, гарантійний строк (не може бути менший за гарантійний строк зазначений у цьому Договорі) та інше.;

- товарно-транспортну накладну.

Згідно з п. 5.1 Договору постачальник гарантує, що товар не має і не буде мати дефектів на період, зазначений в свідоцтві (паспорті тощо), але не менше дванадцяти місяців з дати початку експлуатації товару, за умови, що товар використовується, згідно з його цільовим призначенням, яке визначене у документах на товар, наданих постачальником відповідно до п. 4.8 Договору.

Відповідно до п. 6.2 Договору у разі несвоєчасного остаточного розрахунку за партію товару постачальник має право вимагати від покупця сплати пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період нарахування, від суми простроченого платежу, за кожен день прострочення заборгованості.

Пунктом 6.3 Договору узгоджено, що у разі прострочення постачальником строків поставки товару, а також за недотримання строків, визначених для заміни та/або повернення дефектного товару, покупець маж право вимагати від постачальника сплати неустойки у розмірі 0,3% від загальної ціни Договору за кожний день затримки виконання зобов`язання та відшкодування збитків, завданих постачальником неналежним виконанням умов цього Договору.

У відповідності до п. 6.4 Договору у разі порушення постачальником строків поставки товару більше ніж на 14 календарних днів або відмови постачальник здійснити поставку у повному обсязі з будь-яких причин, покупець має право відмовитися від його подальшого прийняття та вимагати від постачальника розірвання Договору та повернення всіх сплачених за цим Договором коштів, а також вимагати від постачальника сплати штрафу у розмірі 10% від загальної ціни Договору.

Цей Договір набирає чинності з дати його підписання сторонами, скріплення печатками сторін та діє до 31.12.2020, але у будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань (п. 8.1 Договору).

Додатком № 1 до Договору сторонами викладено Специфікацію до Договору, відповідно до якої, сторонами узгоджено поставку товару вартістю 387 964,80 грн.

25 січня 2021 року сторонами укладено Додаткову угоду № 1 до Договору, за умовами якої, сторони керуючись п. 1 ч. 5 ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі» у зв`язку зі зменшенням обсягів закупівлі, зокрема з урахуванням фактичного обсягу видатків замовника, сторони дійшли згоди внести зміни до п. 3.1 Договору та викласти його в такій редакції: Загальна ціна Договору складає 361 929,60 грн., у тому числі ПДВ 20% - 60 321,60 грн.

Пунктом 5 Додаткової угоди № 1 від 25.01.2021 до Договору сторонами узгоджено, що ця Додаткова угода набирає чинності з моменту її підписання сторонами та діє протягом строку дії Договору.

Додатком № 1 до Додаткової угоди № 1 від 25.01.2021 до Договору сторонами викладено Специфікацію до Договору, відповідно до якої, сторонами узгоджено поставку товару вартістю 361 929,60 грн.

На виконання умов Договору, позивачем за первісним позовом виставлено відповідачу за первісним позовом рахунок на оплату № 35 від 06.07.2020 на суму 387 964,80 грн., який відповідачем за первісним позовом, на виконання умов п. 3.2 Договору оплачений на суму 193 982,40 грн. згідно платіжного доручення № від 31.07.2020.

Позивач за первісним позовом, виконуючи взяті на себе за Договором зобов`язання, поставив покупцю товар на суму 361 929,60 грн. згідно видаткових накладних № 34 від 09.09.2020 на суму 341 085,60 грн., № 36 від 16.09.2020 на суму 20 844,00 грн., що також підтверджується підписаними сторонами Актами приймання-передачі № 1 від 09.09.2020 та № 2 від 16.09.2020.

Звертаючись з позовом до суду, позивач за первісним позовом, з урахування прийнятої судом заяви про зменшення розміру позовних вимог зазначає, що покупцем порушено строки оплати, узгоджені сторонами у Договорі, в зв`язку з чим, постачальником нараховано та заявлено до стягнення інфляційні втрати в розмірі 8 378,54 грн., 3% річних в розмірі 2 141,41 грн. та пеню в розмірі 8 749,70 грн.

Відповідач за первісним позовом правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався, водночас, подав клопотання про зменшення розміру штрафних санкцій, в обґрунтування якого, просить звернути увагу на наступні обставини:

- ступінь виконання зобов`язання, а саме повне виконання позивачем взятих на себе зобов`язань за Договором;

- незначне прострочення виконання зобов`язання, що не могло призвести до значного порушення прав відповідача;

- покупець є підприємством, яке здійснює надання послуг з виробництва та постачання електричної енергії та теплопостачання, зокрема населенню, а несвоєчасна оплата покупцем за Договором зумовлена, зокрема невчасними розрахунками споживачів за надані послуги з теплопостачання;

- заборгованість, яка утворилась на підставі Договору поставки труб сталевих електрозварних прямо шовних, які використовувалися покупцем виключно з метою забезпечення виробничого процесу ТЕЦ;

- постачальник не обґрунтував факту завдання йому збитків через порушення відповідачем зобов`язань за Договором;

- поведінку покупця, яка свідчить про вжиття ним всіх можливих заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення порушення та його наслідків;

- сума боргу погашена в повному обсязі.

У зв`язку з викладеним, відповідач за первісним позовом просить зменшити розмір пені та 3% річних на 75%.

В свою чергу, ТОВ «Євро-реконструкція» звертаючись із зустрічним позовом, зазначає, що з огляду на п. 2.3 та п. 3.2.1 Договору, оскільки 31.07.2020 постачальник отримав від покупця суму попередньої оплати в розмірі 193 982,40 грн., яка є передумовою для поставки відповідачем за зустрічним позовом товару, постачальник мав здійснити поставку до 30.08.2020 включно, натомість поставка на суму 341 085,60 грн. здійснена постачальником 09.09.2020 та на суму 20 844,00 грн. - 16.09.2020, в зв`язку з чим, позивачем за зустрічним позовом нараховано та заявлено до стягнення пеню в розмірі 18 622,31 грн. та штраф в розмірі 38 796,48 грн.

Відповідач за зустрічним позовом, заперечуючи проти зустрічного позову, у відзиві на позовну заяву зазначає, що покупець порушив п. 3.2.1 Договору та здійснив попередню оплату лише 31.07.2020, із затримкою на 11 днів, оскільки останній день оплати припадає на 20.06.2020. Постачальник зазначає, що 19.08.2020 звернувся до покупця із Листом вих. № 1/19/08-20 у якому просив на підставі п. 3.8 Договору погодити остаточний асортимент та обсяг необхідної продукції, у відповідь на який, покупець Листом № 12/1688 від 27.08.2020 повідомив, що не заперечує приймання продукції у запропонованій кількості, крім труби 820х10 враховуючи неможливість з технічних причин поставити трубу у кількості передбаченій Договором та відсутністю нагальної потреби. Постачальник зазначає, що узгодженою датою поставки сторони визначили період з 08.09.2020 по 17.09.2020, про що свідчить дата видачі директором ТОВ «Євро-Реконструкція» Довіреності № 384 на отримання від ТОВ «Три-А-Плюс» цінностей за Договором - 08.09.2020, яка діє до 17.09.2020. Таким чином, відповідач за зустрічним позовом зазначає, що поставка відбулась в строк, обумовлений сторонами. Крім того, постачальник зазначає, що з огляду на внесені сторонами у Договір зміни, шляхом укладення Додаткової угоди, позивачем за зустрічним позовом невірно розраховано штраф, оскільки сторонами зменшено ціну Договору до 361 929,60 грн.

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Укладений сторонами договір є договором поставки, а відтак між сторонами виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання Глави 54 Цивільного кодексу України.

Вказаний договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов`язань, а саме майново-господарських зобов`язань згідно ст. ст. 173, 174, 175 Господарського кодексу України, ст. ст. 11, 202, 509 Цивільного кодексу України, і згідно ст. 629 Цивільного кодексу України є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 ст. 173 Господарського кодексу України визначено, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Частинами 1, 3, 5 ст. 626 Цивільного кодексу України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.

У відповідності до положень ст.ст. 6, 627 Цивільного кодексу України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно зі ст. 628 Цивільного кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 265 Господарського кодексу України, за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно із ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтею 655 Цивільного кодексу України унормовано, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до п. 1.2 Договору найменування, характеристики, кількість та вартість товару, визначені у Специфікації, що викладена у Додатку № 1 до цього Договору, яка є невід`ємною його частиною (далі - специфікація).

Додатком № 1 (в редакції, що діяла на момент здійснення попередньої оплати) до Договору сторонами викладено Специфікацію до Договору, відповідно до якої, сторонами узгоджено поставку товару вартістю 387 964,80 грн.

Відповідно до п. 3.1 Договору (в редакції, що діяла на момент поставки) загальна ціна Договору складає 387 964,80 грн., у тому числі ПДВ 20% - 64 660,80 грн.

У разі, якщо постачання партії товару, у вказаній у відповідній Специфікації кількості виявиться неможливим з технічних причин (відхилення ваги внаслідок допустимих відхилень геометричних розмірів, інші технічні причини), постачальник зобов`язується повідомити про це покупця з зазначенням таких причин. Покупець має право за результатами розгляду повідомлення постачальник прийняти рішення про поставку з відхиленням до - 5%, про що повідомляє постачальника. Вважається, що покупець погодив постачання товару із вказаними відхиленнями та Договір виконано у повному обсязі у разі, якщо він прийняв товар, що був поставлений постачальником із вказаними відхиленнями.

У випадку постачання товару з відхиленнями, передбаченими попереднім абзацом цього пункту, розрахунок проводиться за фактично поставлену кількість товару, виходячи з встановленої Договором ціни. У випадку постачання товару з перевищенням постачальником обсягу товару визначеного цим Договором розрахунок проводиться за кількістю товару, передбаченого специфікацією. Товар, що отриманий від постачальника із перевищенням кількості визначеної специфікацією, вважається переданий покупцю безоплатно та оплаті не підлягає (п. 3.8 Договору).

Позивач за первісним позовом звернувся до покупця із Листом вих. № 1/19/08-20 від 19.08.2020 у якому просив на підставі п. 3.8 Договору погодити остаточний асортимент та обсяг необхідної продукції, у відповідь на який, покупець Листом № 12/1688 від 27.08.2020 повідомив, що не заперечує приймання продукції у запропонованій кількості, крім труби 820х10 враховуючи неможливість з технічних причин поставити трубу у кількості передбаченій Договором та відсутністю нагальної потреби.

25 січня 2021 року сторонами укладено Додаткову угоду № 1 до Договору, за умовами якої, сторони керуючись п. 1 ч. 5 ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі» у зв`язку зі зменшенням обсягів закупівлі, зокрема з урахуванням фактичного обсягу видатків замовника, сторони дійшли згоди внести зміни до п. 3.1 Договору та викласти його в такій редакції: Загальна ціна Договору складає 361 929,60 грн., у тому числі ПДВ 20% - 60 321,60 грн.

Пунктом 5 Додаткової угоди № 1 від 25.01.2021 до Договору сторонами узгоджено, що ця Додаткова угода набирає чинності з моменту її підписання сторонами та діє протягом строку дії Договору.

Додатком № 1 до Додаткової угоди № 1 від 25.01.2021 до Договору сторонами викладено Специфікацію до Договору, відповідно до якої, сторонами узгоджено поставку товару вартістю 361 929,60 грн.

На виконання умов Договору, позивачем за первісним позовом виставлено відповідачу за первісним позовом рахунок на оплату № 35 від 06.07.2020 на суму 387 964,80 грн., який відповідачем за первісним позовом, на виконання умов п. 3.2 Договору оплачений на суму 193 982,40 грн. згідно платіжного доручення № від 31.07.2020.

Відповідно до ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

В свою чергу, за умовами п. 3.2 Договору оплата партій товару, визначеного у специфікаціях за цим Договором, здійснюється покупцем на підставі виставленого постачальником рахунку на оплату у наступному порядку:

- в якості попередньої оплати покупець перераховує постачальнику 50% від вартості партії товару протягом 10-ти банківських днів з дати отримання рахунку від постачальника;

- остаточний розрахунок у розмірі 50% від вартості партії товару здійснюється протягом шістдесяти календарних днів з дати підписання сторонами Акту приймання-передачі товару.

Статтею 599 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач за первісним позовом, за товар поставлений за Договором розрахувався з порушенням узгоджених строків, а саме 13.04.2021 згідно платіжних доручень № від 13.04.2021 на суму 3 578,40 грн., № від 13.04.2021 на суму 21106,80 грн., № від 13.04.2021 на суму 34 380,00 грн. та від 13.04.2021 на суму 108 882,00 грн.

Відповідачем за первісним позовом, обставини щодо порушення строків оплати не заперечуються.

Згідно зі ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з врахуванням встановлено індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Здійснивши перерахунок заявлених до стягнення 3% річних та інфляційних втрат за заявлений позивачем період, судом встановлено, що позивачем за первісним позовом не враховано приписи ч. 5 ст. 254 ЦК України, в зв`язку з чим, стягненню з відповідача підлягають 3% річних в розмірі 2 125,68 грн. та інфляційні втрати в розмірі 8 378,54 грн.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання (частина 1 статті 230 Господарському кодексі України).

У відповідності до норм частини 1 статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Суд зазначає, що за порушення у сфері господарювання учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених ГК України, іншими законами та договором (частина друга статті 193, частина перша статті 216 та частина перша статті 218 ГК України).

Одним із видів господарських санкцій згідно з частиною другою статті 217 ГК України є штрафні санкції, до яких віднесено пеню.

Розмір штрафних санкцій відповідно до частини четвертої статті 231 ГК України встановлюється законом, а в разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в передбаченому договором розмірі. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або в певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Такий вид забезпечення виконання зобов`язання (та одночасно вид відповідальності за неналежне виконання/невиконання зобов`язання) як пеня та механізм її нарахування встановлено частиною третьою статті 549 ЦК України, частиною шостою статті 231 ГК України та частиною шостою статті 232 ГК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до п. 6.2 Договору у разі несвоєчасного остаточного розрахунку за партію товару постачальник має право вимагати від покупця сплати пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період нарахування, від суми простроченого платежу, за кожен день прострочення заборгованості.

Здійснивши перерахунок заявленого до стягнення розміру пені, враховуючи, що позивачем не враховано приписи ч. 5 ст. 254 ЦК України, а також те, що день фактичної сплати суми заборгованості не включається в період часу, за який здійснюється стягнення та пені, судом встановлено, що стягненню з відповідача підлягає пеня в розмірі 8 623,78 грн.

Щодо заявленого відповідачем за первісним позовом клопотання про зменшення розміру пені та 3% річних на 75% в обґрунтування якого, заявник просить звернути увагу на наступні обставини: ступінь виконання зобов`язання, а саме повне виконання позивачем взятих на себе зобов`язань за Договором; незначне прострочення виконання зобов`язання, що не могло призвести до значного порушення прав відповідача; покупець є підприємством, яке здійснює надання послуг з виробництва та постачання електричної енергії та теплопостачання, зокрема населенню, а несвоєчасна оплата покупцем за Договором зумовлена, зокрема невчасними розрахунками споживачів за надані послуги з теплопостачання; заборгованість, яка утворилась на підставі Договору поставки труб сталевих електрозварних прямо шовних, які використовувалися покупцем виключно з метою забезпечення виробничого процесу ТЕЦ; постачальник не обґрунтував факту завдання йому збитків через порушення відповідачем зобов`язань за Договором; поведінку покупця, яка свідчить про вжиття ним всіх можливих заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення порушення та його наслідків; сума боргу погашена в повному обсязі, суд зазначає наступне.

Частиною 1 статті 233 ГК України передбачено, що у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір стягуваних санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Схоже правило міститься в частині 3 статті 551 ЦК України, відповідно до якої розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Вирішуючи питання про зменшення розміру пені та штрафу, які підлягають стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, суд повинен з`ясувати наявність значного перевищення розміру неустойки перед розміром збитків, а також об`єктивно оцінити, чи є цей випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеня виконання зобов`язань, причин неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання зобов`язання, невідповідності розміру пені наслідкам порушення, негайного добровільного усунення винною стороною порушення та його наслідків.

Аналогічної позиції дотримується Верховний Суд у постанові від 17.05.2018 у справі № 910/6046/16 та у постанові від 27.02.2019 у справі №910/9765/18.

У постанові Верховного Суду від 26.03.2020 у справі № 916/2154/19 зазначено, що зі змісту зазначених норм вбачається, що, вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, господарський суд повинен оцінити, чи є цей випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу; ступеню виконання зобов`язання боржником; причин неналежного виконання або невиконання зобов`язання, строку прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної особи (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідки) тощо.

У постанові Верховного Суду від 04.02.2020 у справі № 918/116/19 зазначено, що реалізуючи свої дискреційні повноваження, передбачені статтями 551 ЦК України та 233 ГК України щодо права зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій, суди повинні забезпечити баланс інтересів сторін справи з урахуванням встановлених обстави справи та не допускати фактичного звільнення від їх сплати без належних правових підстав.

При цьому, суд також враховує, що у постанові Верховного Суду від 26.03.2020 у справі № 916/2154/19 зазначено, що зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, а за відсутності у законі переліку таких виняткових обставин, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки.

Проте, оцінюючи надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, суд зазначає, що відсутність в матеріалах справи доказів понесення позивачем за зустрічним позовом збитків через неналежне виконання відповідачем за первісним позовом свого обов`язку, обставини щодо добровільного виконання обов`язку із здійснення розрахунків, як і наявність заборгованості третіх осіб перед відповідачем за первісним позовом не можуть бути підставами для зменшення розміру пені та 3% річних, оскільки означені посилання нівелюють інститут застосування пені за порушення зобов`язання, у даному випадку, порушення строків здійснення розрахунків, як застосування відповідальності у вигляді % річних, розмір яких сторонами на власний розсуд не узгоджувався та які мають на меті компенсаційний характер за порушення строків розрахунків.

Як унормовано частиною першої статті 96 ЦК України юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов`язаннями, а статтями 525, 526 названого Кодексу і статтею 193 ГК України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

При цьому, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

У зв`язку з викладеним, оскільки розмір 3% річних та пені є співмірним із допущеним порушенням, виходячи з принципів розумності, справедливості та пропорційності, суд зазначає, що відсутність прибутку у відповідача за первісним позовом, не є тією обставиною, яка свідчить про необхідність зменшення розміру 3% річних та пені, а відтак, суд дійшов висновку про відсутність підстав для зменшення розміру пені та 3% річних, оскільки відповідачем за первісним позовом не доведено наявності обставин, з якими законодавець пов`язує можливість зменшення розміру пені.

Щодо вимог за зустрічним позовом, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 663 Цивільного кодексу України, продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до п. 1.2 Договору найменування, характеристики, кількість та вартість товару, визначені у Специфікації, що викладена у Додатку № 1 до цього Договору, яка є невід`ємною його частиною (далі - специфікація).

Додатком № 1 (в редакції, що діяла на момент здійснення попередньої оплати) до Договору сторонами викладено Специфікацію до Договору, відповідно до якої, сторонами узгоджено поставку товару вартістю 387 964,80 грн.

Відповідно до п. 3.1 Договору (в редакції, що діяла на момент здійснення попередньої оплати) загальна ціна Договору складає 387 964,80 грн., у тому числі ПДВ 20% - 64 660,80 грн.

У відповідності до п. 2.3 Договору постачальник здійснює виготовлення та/або поставку партії товару, протягом 30 календарних днів від дати отримання попередньої оплати, визначеної п. 3.2.1 цього Договору.

В свою чергу, за умовами п. 3.2 Договору оплата партій товару, визначеного у специфікаціях за цим Договором, здійснюється покупцем на підставі виставленого постачальником рахунку на оплату у наступному порядку:

- в якості попередньої оплати покупець перераховує постачальнику 50% від вартості партії товару протягом 10-ти банківських днів з дати отримання рахунку від постачальника;

- остаточний розрахунок у розмірі 50% від вартості партії товару здійснюється протягом шістдесяти календарних днів з дати підписання сторонами Акту приймання-передачі товару.

На виконання умов Договору, позивачем за первісним позовом виставлено відповідачу за первісним позовом рахунок на оплату № 35 від 06.07.2020 на суму 387 964,80 грн., який відповідачем за первісним позовом, на виконання умов п. 3.2 Договору оплачений на суму 193 982,40 грн. згідно платіжного доручення № від 31.07.2020.

При цьому, суд враховує, що доказів отримання рахунку саме 06.07.2020, як і в іншу дату, матеріали справи не містять, що разом з тим, не впливає на суть спору.

Згідно з п. 2.5 Договору початком перебігу строку поставки партії товару є день, наступний за датою, в яку постачальник отримав попередню оплату, відповідно до п. 3.2.1 Договору.

Враховуючи дату здійснення відповідачем за первісним позовом попередньої оплати, постачальник зобов`язаний був поставити товар до 31.08.2020 включно, з врахуванням приписів ч. 5 ст. 254 ЦК України.

В свою чергу, позивач за первісним позовом, виконуючи взяті на себе за Договором зобов`язання, поставив покупцю товар на суму 361 929,60 грн. згідно видаткових накладних № 34 від 09.09.2020 на суму 341 085,60 грн., № 36 від 16.09.2020 на суму 20 844,00 грн., що також підтверджується підписаними сторонами Актами приймання-передачі № 1 від 09.09.2020 та № 2 від 16.09.2020.

У разі, якщо постачання партії товару, у вказаній у відповідній Специфікації кількості виявиться неможливим з технічних причин (відхилення ваги внаслідок допустимих відхилень геометричних розмірів, інші технічні причини), постачальник зобов`язується повідомити про це покупця з зазначенням таких причин. Покупець має право за результатами розгляду повідомлення постачальник прийняти рішення про поставку з відхиленням до - 5%, про що повідомляє постачальника. Вважається, що покупець погодив постачання товару із вказаними відхиленнями та Договір виконано у повному обсязі у разі, якщо він прийняв товар, що був поставлений постачальником із вказаними відхиленнями.

У випадку постачання товару з відхиленнями, передбаченими попереднім абзацом цього пункту, розрахунок проводиться за фактично поставлену кількість товару, виходячи з встановленої Договором ціни. У випадку постачання товару з перевищенням постачальником обсягу товару визначеного цим Договором розрахунок проводиться за кількістю товару, передбаченого специфікацією. Товар, що отриманий від постачальника із перевищенням кількості визначеної специфікацією, вважається переданий покупцю безоплатно та оплаті не підлягає (п. 3.8 Договору).

Позивач за первісним позовом звернувся до покупця із Листом вих. № 1/19/08-20 від 19.08.2020 у якому просив на підставі п. 3.8 Договору погодити остаточний асортимент та обсяг необхідної продукції, у відповідь на який, покупець Листом № 12/1688 від 27.08.2020 повідомив, що не заперечує приймання продукції у запропонованій кількості, крім труби 820х10 враховуючи неможливість з технічних причин поставити трубу у кількості передбаченій Договором та відсутністю нагальної потреби.

25 січня 2021 року сторонами укладено Додаткову угоду № 1 до Договору, за умовами якої, сторони керуючись п. 1 ч. 5 ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі» у зв`язку зі зменшенням обсягів закупівлі, зокрема з урахуванням фактичного обсягу видатків замовника, сторони дійшли згоди внести зміни до п. 3.1 Договору та викласти його в такій редакції: Загальна ціна Договору складає 361 929,60 грн., у тому числі ПДВ 20% - 60 321,60 грн.

Пунктом 5 Додаткової угоди № 1 від 25.01.2021 до Договору сторонами узгоджено, що ця Додаткова угода набирає чинності з моменту її підписання сторонами та діє протягом строку дії Договору.

Додатком № 1 до Додаткової угоди № 1 від 25.01.2021 до Договору сторонами викладено Специфікацію до Договору, відповідно до якої, сторонами узгоджено поставку товару вартістю 361 929,60 грн.

Таким чином, позивачем за первісним позовом виконано взятий на себе обов`язок з поставки товару у повному обсязі, проте з порушенням встановленого Договором строку.

Разом з тим, постачальник зазначає, що поставка відбулась в строк, обумовлений сторонами, оскільки узгодженою датою поставки сторони визначили період з 08.09.2020 по 17.09.2020, про що свідчить дата видачі директором ТОВ «Євро-Реконструкція» Довіреності № 384 на отримання від ТОВ «Три-А-Плюс» цінностей за Договором - 08.09.2020, яка діє до 17.09.2020.

Як встановлено статтею 188 Господарського кодексу України, зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором. Сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором. Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду. У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

Частиною 1 статті 651 Цивільного кодексу України передбачено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Водночас, жодного доказу в підтвердження внесення змін до Договору в частині узгодження іншого строку поставки, матеріали справи не містять.

Суд зазначає, що сам по собі факт видачі відповідачем за зустрічним позовом довіреності № 384 на отримання «труби в асортименті» саме 08.09.2020, зі строком дії до 17.09.2020, не може свідчити про досягнення сторонами згоди щодо внесення змін до Договору.

Частиною 4 статті 612 Цивільного кодексу України установлено, що прострочення боржника не настає, якщо зобов`язання не може бути виконане внаслідок прострочення кредитора.

Згідно з ч. 3 ст. 220 Господарського кодексу України боржник не вважається таким, що прострочив виконання зобов`язання, поки воно не може бути виконано внаслідок прострочення кредитора.

Аналіз зазначених норм закону дає підстави стверджувати, що термін "кредитор" у ст. 613 ЦК України використовується умовно як сторона, що у зобов`язальних правовідносинах протистоїть особі, яка є боржником. Виходячи з чого, зазначені в ч. 4 ст. 612 ЦК України умови настають, зокрема, у разі невиконання кредитором свого зобов`язання за договором шляхом належного прийняття або неприйняття виконаного боржником зобов`язання за договором, внаслідок чого прострочення боржника не може настати до виконання кредитором свого обов`язку.

Пунктом 2.6 Договору узгоджено, що постачальник зобов`язаний письмово повідомити покупця про дату поставки товару до місця призначення не менше ніж за два робочих дні до за планової дати поставки.

Однак жодних доказів які б свідчили про повідомлення покупця про дату поставки товару та висловлення покупцем, зокрема письмової згоди щодо зміни строку поставки, або ж відтермінування такої дати, саме з ініціативи покупця, матеріали справи не містять.

Згідно з частиною 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до статей 216, 218 ГК України порушення зобов`язання є підставою для застосування господарських санкцій в порядку, передбаченому законодавством та договором.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання (частина 1 статті 230 Господарському кодексі України).

У відповідності до норм частини 1 статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Суд зазначає, що за порушення у сфері господарювання учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених ГК України, іншими законами та договором (частина друга статті 193, частина перша статті 216 та частина перша статті 218 ГК України).

Одним із видів господарських санкцій згідно з частиною другою статті 217 ГК України є штрафні санкції, до яких віднесено штраф та пеню.

Розмір штрафних санкцій відповідно до частини четвертої статті 231 ГК України встановлюється законом, а в разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в передбаченому договором розмірі. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або в певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Такий вид забезпечення виконання зобов`язання (та одночасно вид відповідальності за неналежне виконання/невиконання зобов`язання) як пеня та механізм її нарахування встановлено частиною третьою статті 549 ЦК України, частиною шостою статті 231 ГК України та частиною шостою статті 232 ГК України.

Згідно з ч. 2 ст. 549 Цивільного кодексу України штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Відповідно до ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Пунктом 6.3 Договору узгоджено, що у разі прострочення постачальником строків поставки товару, а також за недотримання строків, визначених для заміни та/або повернення дефектного товару, покупець маж право вимагати від постачальника сплати неустойки у розмірі 0,3% від загальної ціни Договору за кожний день затримки виконання зобов`язання та відшкодування збитків, завданих постачальником неналежним виконанням умов цього Договору.

Таким чином, оскільки як встановлено судом, відповідачем за зустрічним позовом порушено строки поставки товару, з огляду на узгодження сторонами у п. 6.2 Договору, з урахуванням приписів ст. 6, 627 ЦК України, здійснення нарахування пені від загальної ціни Договору, яка у період з 01.09.2020 по 15.09.2020 складала 387 964,80 грн., враховуючи, що Додаткова угода № 1 від 25.01.2021 до Договору, якою викладено п. 3.1 Договору в новій редакції, а саме зменшено ціну Договору, відповідно до п. 5 набирає чинності з моменту її підписання сторонами та діє протягом строку дії Договору, а отже діє з 25.01.2021, здійснивши перерахунок пені, судом встановлено, що стягненню з відповідача підлягає пеня в розмірі 17 458,42 грн., оскільки позивачем за зустрічним позовом не враховано приписи ч. 5 ст. 254 ЦК України, у зв`язку з чим помилково визначено кінцевим строком поставки - 30.08.2020.

В свою чергу, у відповідності до п. 6.4 Договору у разі порушення постачальником строків поставки товару більше ніж на 14 календарних днів або відмови постачальник здійснити поставку у повному обсязі з будь-яких причин, покупець має право відмовитися від його подальшого прийняття та вимагати від постачальника розірвання Договору та повернення всіх сплачених за цим Договором коштів, а також вимагати від постачальника сплати штрафу у розмірі 10% від загальної ціни Договору.

З огляду на положення Договору, оскільки порушення строку поставки товару перевищує 14 днів, судом встановлено, що з відповідача підлягає стягненню штраф в розмірі 38 796,48 грн.

Суд зазначає, що Європейський суд з прав людини у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України).

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ст.ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За таких обставин, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовів, з покладенням судового збору на сторін в порядку ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ч. 11 ст. 238 Господарського процесуального кодексу України у разі часткового задоволення первісного і зустрічного позовів про стягнення грошових сум суд проводить зустрічне зарахування таких сум та стягує різницю між ними на користь сторони, якій присуджено більшу грошову суму.

Отже, в даному випадку, з огляду на часткове задоволення первісного і зустрічного позовів наявні процесуальні підстави для зустрічного зарахування таких сум (58 478,89 грн. (17 458,42 грн. пені + 38 796,48 грн. штрафу + 2 223,99 грн. судового збору.) - 21 381,31 грн. (8 378,54 грн. інфляційних втрат + 8 623,78 грн. пені +2 125,68 3% річних + 2 253,31 грн. судового збору) та стягнення різниці між ними в розмірі 37 097,58 грн. (34 873,59 грн. штрафу та 2223,99 грн. судового збору) на користь позивача за зустрічним позовом.

Керуючись ст.ст. 74, 76-80, 129, 236 - 240 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ :

1. Первісний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Три-А-Плюс" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Євро-Реконструкція" про стягнення інфляційних втрат в розмірі 8 378,54 грн., 3% річних в розмірі 2 141,41 грн. та пені в розмірі 8 749,70 грн. задовольнити частково на суми: 8 378,54 грн. інфляційних втрат; 2 125,68 грн. 3% річних, 8 623,78 грн. пені.

2. У задоволенні первісних позовних вимог в частині стягнення 125,92 грн. пені та 15,73 грн. 3% річних відмовити.

3. Зустрічний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Євро-Реконструкція" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Три-А-Плюс" про стягнення 57 418,79 грн.задовольнити частково на суми: 17 458,42 грн. пені та 38 796,48 грн. штрафу.

4. У задоволенні зустрічних позовних вимог в частині стягнення 1 163,89 грн. пені відмовити.

5. Провести зустрічне зарахування грошових сум та судових витрат, що підлягають стягненню за первісним і зустрічним позовами.

6. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Три-А-Плюс" (49080, м. Дніпро, шосе Донецьке, буд. 4, оф. 10; ідентифікаційний код: 41690201) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Євро-реконструкція" (02094, м. Київ, вул. Гната Хоткевича, буд. 20; ідентифікаційний код: 37739041) штраф в розмірі 34 873 (тридцять чотири тисячі вісімсот сімдесят три) грн. 59 коп. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 223 (дві тисячі двісті двадцять три) грн. 99 коп.

7. Після набрання рішенням Господарського суду міста Києва законної сили видати відповідний наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду через відповідний місцевий господарський суд протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 09.06.2021

Суддя О.А. Грєхова