РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

03.06.2021Справа № 910/3583/21

Суддя Господарського суду міста Києва Стасюк С.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ДенДі-Логістик"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Гранд Де Люкс"

про стягнення 65 668,47 грн.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ДенДі-Логістик" (позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Гранд Де Люкс" (відповідач) стягнення 65 668,47 грн., з яких 57 100,00 грн. основного боргу, 3 745,79 грн. 20% річних, 2 247,48 грн. пені, 2 575,20 грн. інфляційних втрат.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за Договором № 30102020 ПВ від 30.10.2020 транспортно - експедиційного обслуговування експортно - імпортних та транзитних вантажів в частині повного та своєчасного розрахунку за надані послуги по перевезенню вантажів згідно заявки № 1 від 04.11.2020.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.03.2021 відкрито провадження у справі № 910/3583/21, вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін (без проведення судового засідання); визначено сторонам у справі строки для подання відзиву на позов, відповіді на відзив та заперечень на відповідь на відзив.

Частиною 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Згідно приписів ч. 7 ст. 120 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Про розгляд Господарським судом міста Києва справи № 910/3583/21 відповідач повідомлявся належним чином.

Ухвала Господарського суду міста Києва від 15.03.2021 була надіслана відповідачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення, що підтверджується відтиском печатки про відправлення на зворотному боці ухвали, на адресу місцезнаходження відповідача, вказану у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань - 03150, місто Київ, вулиця Німецька, будинок 5, проте була повернута на адресу суду 24.03.2021 з відміткою «організація не розшукана».

У відповідності до ч. 2 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Частинною третьою статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Відповідач письмового відзиву не надав, про відкриття провадження у справі повідомлявся належним чином.

Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Враховуючи наведені положення, господарський суд зазначає, що сторони не були позбавлені права та можливості самостійно ознайомитись з ухвалою суду, в якій зазначено відомості щодо його провадження, яке є у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Враховуючи належне повідомлення сторін про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику їх уповноважених представників, суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи за наявними матеріалами.

Згідно із частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

30.10.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю "ДенДі-Логістик" (експедитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Гранд Де Люкс" (клієнт) укладено Договір транспортно - експедиційного обслуговування експортно - імпортних та транзитних вантажів № 30102020-ПВ (далі - Договір).

Відповідно до п. 1.1. Договору клієнт доручає, а експедитор приймає на себе обов`язки за винагороду, за рахунок та від імені клієнта здійснювати транспортно-експедиційне обслуговування вантажів клієнта залізничним, автомобільним, авіаційним, водним та іншими видами транспорту по території України, країн СНД та інших держав.

Згідно з п. 4.1. Договору якщо інше не передбачено Протоколом погодження договірної ціни/Додатком, клієнт здійснює 100 % оплату обсягу перевезення вантажів протягом 2 (двох) календарних днів з дати заадресації порожніх вагонів під навантаження шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок експедитора на підставі виставлених рахунків.

Надання послуг експедитором підтверджується актами наданих послуг, підписаних сторонами, які є невід`ємною частиною договору (п. 6.2. Договору).

Відповідно до п. 10.5 Договору вся кореспонденція між сторонами, яка здійснюється засобами електронного зв`язку та надсилається позивачем з домену: @dendicorp.com вважається надісланою клієнтові від імені експедитора, та, відповідно кореспонденція, що надсилається клієнтом з електронної пошти: ІНФОРМАЦІЯ_1 , вважається надісланою експедитору від імені клієнта, в результаті має юридичну силу і може використовуватися при вирішенні спорів у відповідності з розділом 9 договору (розгляд спорів).

Згідно з п. 10.6 Договору факсова та сканована копія договору, а також додаткової угоди, Актів до нього, засвідчені печатками сторін, прирівнюється до оригіналу, при наступному її підтвердженні оригіналом протягом 30 днів з моменту одержання копії.

Відповідачем було подано позивачу заявку на перевезення вантажів по території України № 1 від 04.11.2020.

На виконання заявки № 1 від 04.11.2020, позивачем 06.11.2020 заадресовано (направлено) на станцію Ушиця, під навантаження 10 порожніх вагонів (вагон № 61120309 накладна № 40025017; вагон № 61287462 накладна № 40025025; вагон № 61509667 накладна № 40025074; вагон № 63604540 накладна № 40025116; вагон № 63734966 накладна 40025140; вагон № 63734982 накладна 4002515; вагон № 63735039 накладна № 40025173; вагон № 63735120 накладна № 40025199; вагон № 63604888 накладна № 40025124; вагон № 63734909 накладна № 40025132).

На виконання умов договору позивачем організовано перевезення 10 вагонів, а саме:

1) 12.11.2020 зі станції відправлення Ушиця (348500) до станції призначення Хриплин (388508) відправлено 8 вагонів (№№ 61120309, 61287462, 61509667, 63604540, 63734966, 63734982, 63735039, 63735120) з вантажем «щебінь гранітний», що оформлені перевізним документом № 34048223.

2) 15.11.2020 зі станції відправлення Ушиця (348500) до станції призначення Хриплин (388508) відправлено 2 вагона (№№ 63604888, 63734909) з вантажем «щебінь гранітний», що оформлені перевізним документом № 34103663.

На виконання умов Договору позивачем надані, а відповідачем прийняті послуги на загальну суму 168 000,00 грн., що підтверджується Актом виконаних робіт (наданих послуг) № 1054 від 30.11.2020.

Відповідачем здійснено часткову оплату наданих послуг у розмірі 110 900,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 36 від 12.11.2020 на суму 70 000,00 грн., платіжним дорученням № 37 від 18.11.2020 на суму 14 900,00 грн., платіжним дорученням № 38 від 23.11.2020 на суму 10 000,00 грн., платіжним дорученням № 47 від 30.11.2020 на суму 6 000,00 грн., платіжним дорученням № 50 від 11.12.2020 на суму 5 000,00 грн., банківською випискою за 24.12.2020 на суму 5 000,00 грн.

Відповідачем направлено гарантійного листа № 19.11-2020 щодо визнання боргу та зобов`язання погасити заборгованість до 20.11.2020.

Оскільки борг погашено не було, тому позивачем 28.12.2020 направлено відповідачу вимогу № 5-06/1083, яка залишена без відповіді.

Позивач зазначає, що відповідачем здійснено лише часткову оплату наданих позивачем послуг у розмірі 110 900,00 грн., внаслідок чого за останнім рахується заборгованість у розмірі 57 100,00 грн., що і стало підставою для звернення до суду.

Оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України передбачено, що однією із підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Частиною 1 статті 173 Господарського кодексу України визначено, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до статті 909 Цивільного кодексу України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами). Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору перевезення вантажу.

Згідно з статтею 929 Цивільного кодексу України за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов`язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов`язаних з перевезенням вантажу. Договором транспортного експедирування може бути встановлено обов`язок експедитора організувати перевезення вантажу транспортом і за маршрутом, вибраним експедитором або клієнтом, зобов`язання експедитора укласти від свого імені або від імені клієнта договір перевезення вантажу, забезпечити відправку і одержання вантажу, а також інші зобов`язання, пов`язані з перевезенням. Положення цієї глави поширюються також на випадки, коли обов`язки експедитора виконуються перевізником.

Відповідно до статей 526, 530 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Матеріалами справи підтверджується надання позивачем послуг за Договором та існування заборгованості відповідача перед позивачем у розмірі 57 100,00 грн. основного боргу.

Згідно з пунктом 1 статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Отже, з урахуванням положень статті 530 Цивільного кодексу України та умов Договору строк виконання відповідачем грошового зобов`язання згідно Договору на момент розгляду справи настав.

Відповідачем вказана заборгованість не спростована, доказів її погашення не надано.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідачем обставин, з якими чинне законодавство пов`язує можливість звільнення його від відповідальності за порушення зобов`язання не наведено.

Таким чином, заявлені позовні вимоги про стягнення 57 100,00 грн. основного боргу підлягають задоволенню.

Крім того, позивач просить стягнути з відповідача 3 745,79 грн. 20% річних, 2 247,48 грн. пені, 2 575,20 грн. інфляційних втрат.

Судом встановлено, що відповідач у встановлений Договором строк свого обов`язку по сплаті коштів у повному обсязі не виконав, допустивши прострочення виконання грошового зобов`язання (в тому числі у період, який вказано позивачем), тому дії відповідача є порушенням договірних зобов`язань (стаття 610 Цивільного кодексу України), і він вважається таким, що прострочив (стаття 612 Цивільного кодексу України), відповідно є підстави для застосування встановленої законом відповідальності.

Стаття 611 Цивільного кодексу України передбачає, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, якими зокрема є сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. (частина 1 статті 549 Цивільного кодексу України).

Згідно зі статтею 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до частини 6 статті 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Відповідно до п. 8.7. Договору у випадку порушення клієнтом термінів оплати за послуги, які надає експедитор, в т.ч. термінів сплати додаткових платежів, клієнт сплачує експедитору пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожний день прострочення платежу та 20% річних з простроченої суми.

Згідно з п. 8.21, 8.22 Договору позовна давність до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) складає тривалістю у 3 (три) роки, а нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язань припиняється через 3 (три) роки з моменту виникнення прострочення.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок пені, 20 % річних та інфляційних втрат, суд дійшов висновку, що наданий позивачем розрахунок є арифметично вірним, тому заявлені позовні вимоги про стягнення 3 745,79 грн. 20% річних, 2 247,48 грн. пені, 2 575,20 грн. інфляційних втрат підлягають задоволенню.

За приписами ст. 76, 77, 78, 79 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Підсумовуючи наведене, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "ДенДі-Логістик" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Гранд Де Люкс" підлягають задоволенню у розмірі 57 100,00 грн. основного боргу, 3 745,79 грн. 20% річних, 2 247,48 грн. пені, 2 575,20 грн. інфляційних втрат.

Крім того, позивач просить стягнути з відповідача 10 000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Частиною 3 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

За приписами ч. 3-5 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

В обґрунтування розміру заявленої суми витрат на правничу допомогу, позивач зазначає, що ним 09.11.2020 укладено Договір про надання правової допомоги №09112020/ДЛ.

Також матеріали справи містять ордер серії ВІ № 1025267, Акт наданих послуг від 14.04.2021 на суму 10 000,00 грн.

Суд зазначає, що заявлений позивачем розмір судових витрат доведений, документально обґрунтований та відповідає критерію розумної необхідності таких витрат, а відповідачем не було подано до суду жодних належних та допустимих доказів на підтвердження неспівмірності витрат на професійну правничу допомогу у заявленому позивачем розмірі, а також відповідного клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Судовий збір за розгляд справи відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладається на відповідача.

Керуючись ст. 74, 76-80, 129, 236, 237, 238, 240-242 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1.Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ДенДі-Логістик" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Гранд Де Люкс" про стягнення 65 668,47 грн. - задовольнити.

2.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Гранд Де Люкс" (03150, місто Київ, вулиця Німецька, будинок 5, ідентифікаційний код 43605668) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ДенДі-Логістик" (01042, місто Київ, вулиця Саперне Поле, будинок 14/55, ідентифікаційний код 41342063) 57 100 (п`ятдесят сім тисяч сто) грн. 00 коп. основного боргу, 3 745 (три тисячі сімсот сорок п`ять) грн. 79 коп. 20% річних, 2 247 (дві тисячі двісті сорок сім) грн. 48 коп. пені, 2 575 (дві тисячі п`ятсот сімдесят п`ять) грн. 20 коп. інфляційних втрат, 10 000 (десять тисяч) грн. 00 коп. витрат на оплату послуг адвоката, 2 270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн. 00 коп. судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції або через Господарський суд міста Києва протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 03.06.2021

Суддя С. В. Стасюк