ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" квітня 2021 р. Справа№ 925/574/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Тищенко О.В.

суддів: Шаптали Є.Ю.

Дикунської С.Я.

за участю секретаря судового засідання Рудь Н.В.

за участю представників згідно протоколу судового засідання від 15.04.2021

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Черкаської міської ради на рішення Господарського суду Черкаської області від 24.09.2020 (повний текст рішення складено та підписано 21.01.2021)

у справі №925/574/20 (суддя Грачов В.М.)

за позовом Приватного підприємства «Міськбуд-Плюс»

до Черкаської міської ради

про визнання укладеною додаткової угоди до договору оренди землі.

В С Т А Н О В И В :

У травні 2020 року Приватне підприємство «Міськбуд-Плюс» (надалі - ПП «Міськбуд-Плюс», позивач) звернулося до Господарського суду Черкаської області з позовом до Черкаської міської ради (надалі - міська рада, відповідач) про визнання поновленим договору оренди землі, укладеного 14.06.2016 року між приватним підприємством «Міськбуд-Плюс» та Черкаською міською радою щодо оренди земельної ділянки площею 5,3731 га з кадастровим номером :02:003:0034 на строк до 30 квітня 2024 року включно.

Позов мотивований наявністю у позивача наміру і підстав для поновлення договору оренди землі на новий строк в порядку і строки, визначені частинами 1-5 ст. 33 Закону України «Про оренду землі», для цього він звернувся з відповідним клопотанням до відповідача, проте відповідач всупереч вимогам закону з порушенням місячного терміну відмовив у поновленні договору оренди землі, чим порушив переважне право позивача перед іншими особами на поновлення договору оренди землі.

Також позивач вказав, що ухвалою господарського суду Черкаської області від 30.04.2020 року у справі № 925/516/20 за заявою позивача вжито заходи забезпечення позову шляхом заборони Черкаській міській раді та її структурним підрозділам вчиняти дії, спрямовані на відчуження, розпорядження, зміну конфігурації, зміну цільового призначення, зміну кадастрового номера, вчиняти дії щодо поділу відносно земельної ділянки з кадастровим номером -02:003:0034 площею 5,3731 га по вул. Менделєєва, 4, що надана у користування на умовах оренди, на підставі рішення Черкаської міської ради від 28.07.2016 № 2-885 та перебуває в користуванні Приватного підприємства «Міськбуд-Плюс» (бул. Шевченка, 345, м. Черкаси, 18005, ) згідно з договором оренди від 14.09.2016, зареєстрованим 19.09.2016 за №16484840, до набрання законної сили судовим рішенням по справі.

У відзиві на позовну заяву, Черкаська міська рада заперечила проти задоволення позову, посилаючись на те, що відповідно до п. 8 договору оренди земельної ділянки від 04.06.2016 року строк оренди встановлено по 30.04.2020 року. При цьому, рішенням Черкаської міської ради № 2-4025 від 05.13.2019 року, як власника земельної ділянки, спірну земельну ділянку, надану в користування на умовах оренди позивачу, вирішено використати для суспільних потреб, а саме: створення міського парку патріотичного виховання (скверу) із дитячим табором та передати її комунальному підприємству «Дирекція парків» Черкаської міської ради в постійне користування, що виключає виникнення у позивача переважного права перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди), про що його було повідомлено листом № 8186-01-25 від 30.05.2020 року.

Крім того, відповідач просив відмовити у задоволенні позову з підстав недобросовісності позивача, оскільки станом на 01.04.2020 року позивач мав заборгованість з орендної плати, а також просив врахувати неможливість прийняття рішення про відмову від поновлення договору оренди спірної ділянки через наявність ухвали господарського суду Черкаської області від 30.04.2020 року у справі № 925/516/20.

У відповіді на відзив, позивач заперечив проти доводів зазначених відповідачем та зазначив, що відмова в поновленні договору оренди землі від 14.09.2016 року листом № 8186-01-25 від 30.04.2020 року є необґрунтованою, та спростованою наданими позивачем доказами. Крім того, рішенням господарського суду Черкаської області від 28.12.2019 року у справі № 925/768/19 визнано протиправним та скасовано рішення Черкаської міської ради від 05.03.2019 № 2-4025 «Про використання земельної ділянки комунальної власності територіальної громади міста Черкаси, які перебувають в користуванні на умовах оренди ПП «Міськбуд - Плюс» по вул. Менделєєва, 4, для суспільних потреб - створення міського парку патріотичного виховання (скверу) із дитячим табором», яке наразі оскаржене відповідачем.

Під час розгляду справи у суді першої інстанції позивач звернувся до суду із заявою про зміну предмету позову, в якій просив визнати укладеною додаткову угоду про поновлення договору оренди землі від 14.09.2016 року між Черкаською міською радою та Приватним підприємством «Міськбуд-Плюс» в редакції позивача з дня набрання рішенням суду законної сили, а саме, поновити на тих самих умовах та на той самий строк договір оренди землі (земельна ділянка площею 5,3731 га кадастровий номер :02:003:0034), наданої під комплекс будівель і споруд, за адресою: м. Черкаси. вул. Менделєєва. 4, який укладено 14.09.2016р. між Черкаською міською радою та Приватним підприємством «Міськбуд-Плюс» (зареєстрований за № 16484840 від 19.09.2016р.).

Заява про зміну предмету позову прийнята судом до розгляду.

Рішенням Господарського суду Черкаської області від 24.09.2020 позов задоволено повністю.

Визнано укладеною додаткову угоду до договору оренди землі від 14.09.2016, укладеного між Черкаською міською радою та Приватним підприємством «Міськбуд-Плюс» про його поновлення, в редакції, зазначеній у резолютивній частині оскаржуваного рішення суду.

Стягнуто з Черкаської міської ради на користь Приватного підприємства «Міськбуд-Плюс» 2102 грн судових витрат.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду першої інстанції, Черкаська міська рада 15.02.2021 звернулася до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати рішення Господарського суду Черкаської області від 24.09.2020 у справі №925/574/20 та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог. Вирішити питання щодо розподілу судового збору.

В обґрунтування апеляційної скарги, скаржник вказав, що місцевий господарський суд, не повно та не об`єктивно з`ясував усі фактичні обставини справи, не дослідив і не надав правової оцінки наявним у матеріалах справи доказам, а тому, на думку скаржника, рішення суду про задоволення позову прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права та підлягає скасуванню.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями апеляційну скаргу у справі №925/574/20 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Тищенко О.В. судді: Дикунська С.Я., Шаптала Є.Ю.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 02.03.2021 поновлено Черкаській міській раді пропущений строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Черкаської області від 24.09.2020 у справі №925/574/20, відкрито апеляційне провадження, справу призначено до розгляду на 15.04.2021.

У відзиві на апеляційну скаргу, позивач заперечив проти задоволення скарги, мотивуючи тим, що доводи, викладені у апеляційній скарзі, не відповідають фактичним обставинам, суперечать вимогам чинного законодавства та ґрунтуються на припущеннях відповідача, а рішення місцевого господарського суду від 24.09.2020 прийняте з дотриманням норм матеріального та процесуального права. У зв`язку з чим, просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції без змін.

У судове засідання 15.04.2021 з`явився представник позивача.

Представники відповідача у судове засідання 15.04.2021 не з`явилися, про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги, Черкаська міська рада повідомлялася належним чином.

Разом з тим, від Черкаської міської ради до суду надійшло клопотання про відкладення розгляду справи В обґрунтування вказаного клопотання представник скаржника посилається на введений на територій України карантин та проведення заходів, спрямованих на запобігання виникненню та поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19) - обмеження руху громадського транспорту по місту Києву та значне віддалення Черкаської міської ради яка знаходиться у місті Черкаси від Північного апеляційного господарського суду.

Колегія суддів апеляційного господарського суду з урахуванням ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 202, ч. 12 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України, заслухавши думку представника позивача щодо заявленого клопотання, відмовляє у його задоволенні та вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами, оскільки представники відповідача, що не з`явилися, про дату та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, участь представника скаржника у судовому засіданні судом обов`язковою не визнавалась, суду не наведено обставин, за яких спір не може бути вирішено в даному судовому засіданні. Наведені у клопотанні про відкладення причини неявки, колегія не вважає поважними, тому розгляд справи відбувається за відсутності представника відповідача. Саме по собі оголошення карантину не зупиняє роботи судів. Судом апеляційної інстанції враховано, що 13.04.2021, Постійна комісія з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій КМДА вирішила продовжити посилені карантинні обмеження у Києві до 30.04.2021. Разом з тим, протоколом № 34 засідання Комісії внесено зміни до протоколу від 01.04.2021 № 29, які розширюють перелік осіб, що можуть користуватись під час локдауну громадським транспортом столиці, який наразі працює в режимі спецперевезень. Зокрема, за наявності службових посвідчень та засобів індивідуального захисту користуватись громадським транспортом можуть, зокрема адвокати, спеціальна перепустка не потрібна.

Крім того, судова колегія вважає за необхідне зазначити, що у випадку, коли представники сторін чи інші учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, він може, не відкладаючи розгляду справи, вирішити спір по суті. Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Відтак, неявка учасників судового процесу у судове засідання за умови належного повідомлення сторін про час і місце розгляду справи, не є безумовною підставою для відкладення розгляду справи.

Представник позивача у судовому засіданні надав суду свої пояснення по справі в яких, заперечив проти доводів, викладених у апеляційній скарзі, на підставі доводів, зазначених у відзиві на скаргу та просив у задоволенні апеляційної скарги відмовити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

У відповідності до ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Згідно до ч.1 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.

Колегія суддів апеляційного господарського суду, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення місцевого господарського суду слід залишити без змін з наступних підстав.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та перевірено судом апеляційної інстанції рішенням Черкаської міської ради від 28.07.2016 року № 2-885 «Про припинення обласному комунальному підприємству «Готельний комплекс «Дніпро» Черкаської обласної ради права користування земельною ділянкою по вул. Менделєєва, 4 та про надання Приватному підприємству «Міськбуд-Плюс» земельної ділянки по вул. Менделєєва, 4 (у зв`язку з орендою комунального нерухомого майна)» вирішено надати приватному підприємству «Міськбуд-Плюс» земельну ділянку площею 5,3731 га (кадастровий номер :02:003:0034) без зміни цільового призначення по вул. Менделєєва, 4, яка за цільовим призначенням віднесена до земель рекреаційного призначення (для будівництва та обслуговування об`єктів рекреаційного призначення) в оренду до 30.04.2020 року під комплекс будівель та споруд.

На земельній ділянці наявні містобудівні обмеження щодо землекористування, а саме:

пов`язані із розташуванням частини земельної ділянки в межах водоохоронної зони;

пов`язані з реалізацією містобудівної документації (земельна ділянка відноситься до зони природно-заповідного фонду «ПЗР» та зони транспортної інфраструктури).

За функціональним використанням земельну ділянку віднесено до земель громадської забудови.

Пунктом 3.1 зазначеного рішення зобов`язано Приватне підприємство «Міськбуд-Плюс» укласти договір оренди землі з Черкаською міською радою, здійснивши його державну реєстрацію та надати примірник Черкаській міській раді протягом двох місяців з дня прийняття рішення.

14.09.2016 року Черкаська міська рада, як орендодавець, і Приватне підприємство «Міськбуд-Плюс», як орендар, уклали договір оренди землі (далі - Договір), за умовами п.п. 1. якого орендодавець на підставі рішення Черкаської міської ради від 28.07.2016 року № 2-885 надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку, що за цільовим призначенням відноситься до категорії земель рекреаційного призначення (для будівництва та обслуговування об`єктів рекреаційного призначення, яка знаходиться по вул. Менделєєва, 4.

Відповідно до п. 2 Договору, в оренду передана земельна ділянка площею 5,3731 кв. м. (кадастровий номер :02:003:0034) під комплекс будівель та споруд.

Відповідно до п.п. 3, 5 Договору на земельній ділянці знаходяться такі об`єкти нерухомого майна та інфраструктури - комплекс будівель та споруд; нормативна грошова оцінка земельної ділянки, згідно витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 16.08.2016 року №820 становить: 13582056,16 грн. - землі громадського призначення.

Договір укладено до 30.04.2020 року (з дати прийняття рішення Черкаської міської ради від 28.07.2016 року № 2-885). Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за місяць до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію (п. 8 Договору).

Пунктом 9 Договору встановлено, що за оренду земельної ділянки орендар сплачує орендну плату у грошовій формі. Річна орендна плата за користування земельною ділянкою встановлюється у розмірі 3% від її нормативної грошової оцінки і на час укладання договору становить 407461 грн. 68 коп.

Відповідно п.п. 18, 20 Договору, передача земельної ділянки в оренду здійснюється без розроблення документації із землеустрою. Організація розроблення документації із землеустрою і витрати, пов`язані з цим, покладається на орендаря. Передача земельної ділянки орендарю здійснюється з моменту державної реєстрації права оренди.

Пунктом 29 Договору визначено зобов`язання орендодавця:

а) передати у користування орендареві земельну ділянку у стані, придатному для використання за цільовим призначенням, визначеним в умовах цього договору;

б) не вчиняти дій, які перешкоджали б орендареві користуватись земельною ділянкою;

в) в разі дострокового припинення або розірвання договору за ініціативою орендодавця компенсувати витрати, понесені орендарем на освоєння території;

г) попередити про права третіх осіб на орендовану земельну ділянку.

Згідно з п. 30 Договору орендар має право:

а) самостійно визначати напрями своєї господарської діяльності відповідно до призначення земельної ділянки та умов договору;

б) за погодженням з орендодавцем зводити на орендованій земельній ділянці будівлі виробничого і невиробничого призначення (постійні або тимчасові).

Підпунктом д) пункту 31 Договору орендар зобов`язаний не менше як за місяць до закінчення терміну дії договору звернутись до орендодавця з клопотанням про поновлення договору оренди земельної ділянки без зміни цільового призначення (в разі зацікавленості в поновленні договору оренди). Ненадходження такого клопотання у вказаний термін є рівноцінним відмові орендаря від поновлення договору оренди. В цьому разі орендар зобов`язаний у місячний термін з дня закінчення дії договору привести земельну ділянку у придатний для використання стан (демонтувати будівлі, спланувати територію і т.п.). При цьому орендна плата за земельну ділянку вноситься за весь час фактичного використання земельної ділянки до моменту передачі її по акту прийому-передачі орендодавцю у належному стані.

Договір підписаний представниками обох сторін, скріплений їхніми печатками та зареєстрований у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права.

Як вбачається з акту приймання-передачі земельної ділянки від 14.09.2016 року, позивач на підставі рішення Черкаської міської ради від 28ю.7.2016 року № 2-885 надав, а орендар прийняв в строкове платне користування земельну ділянку по вул. Менделєєва, 4 площею 5,3731 га (кадастровий номер :02:003:0034) під комплекс будівель і споруд.

Із витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку з кадастровим номером :02:003:0034 по вул. Менделєєва, 4 м. Черкаси № НВ-16 від 30.08.2016 року вбачається наявність у Черкаської міської ради права постійного користування земельною ділянкою та користувачем даної земельної ділянки вказано Обласне комунальне підприємство «Готельний комплекс «Дніпро» Черкаської обласної ради.

Із витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, видану Управлінням Держгеокадастру у Черкаському районі черкаської області № 18-28-0.5-6630/15-16 від 16.08.2016 року, грошова оцінка земельної ділянки площею 5,3731 кв.м. (кадастровий номер :02:003:0034) земель громадського призначення становить 13582056 грн. 16 коп.

В Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 204939052 від 20.03.2020 року - земельної ділянки кадастровий номер: :02:003:0034 в актуальній інформації про державну реєстрацію іншого речового права наявний запис № 16484840 від 19.09.2016 року, що земельна ділянка на підставі рішення,Черкаської міської ради №2-885 від 28.07.2016 року та договору оренди землі від 14.09.2016 року передана в оренду приватному підприємству «Міськбуд-Плюс» строком до 30.04.2020 року з правом пролонгації. Земельна ділянка передана під нежитлову будівлю.

04.05.2015 року Обласне комунальне підприємство «Готельний комплекс «Дніпро» Черкаської обласної ради, як орендодавець, та приватне підприємство «Міськбуд-Плюс», як орендар, уклали договір оренди комплексу будівель, відповідно до п. 1.1. якого орендодавець передав, а орендар прийняв в строкове платне користування комплекс будівель та споруд (майно) площею 626,9 кв.м., розміщене за адресою: м. Черкаси, вул. Менделєєва, 4, що належить Черкаській обласній раді, територіальній громаді на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого реєстраційною службою Черкаського міського управління юстиції Черкаської області 08.07.2014 року, право власності на яке зареєстроване реєстраційною службою Черкаського міського управління юстиції Черкаської області за № 624876, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01.

Пунктом 1.2 вказаного договору сторони погодили вартість майна у розмірі 3260092 грн. 94 коп. з ПДВ. Майно передано в оренду з метою облаштування місць відпочинку для громадян.

Відповідно до п. 11 договору, договір укладено строком на п`ять років, діє з моменту нотаріального посвідчення до 30.04.2020 року включно.

Договір підписаний представниками обох сторін, скріплений їхніми печатками, посвідчений приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Ященком В.М. зареєстрований в реєстрі за № 398.

15.12.2015 року сторонами укладено договір про внесення змін та доповнень до договору оренди комплексу будівель, відповідно до п. 1 якого договір оренди комплексу будівель від 07.05.2015 року доповнено пунктом 5.16 у наступній редакції: «Орендар відшкодовує орендодавцю витрати по платі та користування земельною ділянкою, яка відповідно до рішення Черкаської міської ради № 2-1639 від 18.09.2015 року виділена для будівництва та обслуговування об`єктів рекреаційного призначення».

14.03.2017 року до договору оренди комплексу будівель від 07.05.2015 року його сторонами укладено додатковий договір, п. 1 якого припинено п. 1 договору про внесення змін та доповнень до договору оренди комплексу будівель.

30.04.2020 року сторонами укладено договір про внесення змін до договору оренди комплексу будівель, посвідченого приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Ященком В.М. 07.05.2015 року за реєстром № 398, пунктом 1 якого продовжено строк дії договору оренди комплексу будівель до 30.12.2024 року.

Рішенням Черкаської міської ради від 05.03.2019 № 2 - 4025 «Про використання земельної ділянки комунальної власності територіальної громади міста Черкаси, які перебувають в користуванні на умовах оренди Приватного підприємства «Міськбуд-Плюс» по вул. Менделєєва, 4 для суспільних потреб - створення міського парку патріотичного виховання (скверу) із дитячим табором» вирішено, зокрема:

- використати земельну ділянку з кадастровим номером площею 5, 3731 га по вул. Менделєєва, 4 м Черкаси, що надана у користування на умовах оренди Приватноу підприємству «Міськбуд-Плюс» для суспільних потреб, а саме: створення міського парку патріотичного виховання (скверу) із дитячим табором;

- використати земельну ділянку з кадастровим номером :02:003:0034 площею 5, 3731 га по вул. Менделєєва, 4 м. Черкаси, відповідно до Генерального плану міста Черкаси;

- припинити Договір оренди від 14.09.2016 року, зареєстрований 10 вересня 2016 року за № 16484840 на підставі п.37 цього договору;

- суспільними потребами, для яких передбачається використання земельної ділянки згідно із абз. 8 частини статті 7 ЗУ «Про відчуження земельних ділянок, інших об`єктів нерухомого майна, що на них розміщені, які перебувають у приватній власності, для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності», є створення міського парку патріотичного виховання (скверу) із дитячим табором по вул. Менделєєва, 4 в м.Черкаси;

- передача земельної ділянки, що буде використана для суспільних потреб, відбудеться Комунальному підприємству «Дирекція парків» Черкаської міської ради в постійне користування;

- доручено департаменту архітектури та містобудування Черкаської міської ради здійснити розрахунок відшкодування спричинених вилученням збитків Приватного підприємства «Міськбуд-Плюс»;

- доручено департаменту управління справами та юридичного забезпечення Черкаської міської ради звернутися до суду у встановленому законодавством та Регламентом виконавчого комітету Черкаської міської ради порядку щодо припинення договору оренди від 14.09.2016, зареєстрованого 19.09.2016 за № 16484840 на підставі п.37 цього Договору.

Вказане рішення Черкаської міської ради оскаржене позивачем до Господарського суду Черкаської області та рішенням Господарського суду Черкаської області від 28.12.2019 року у справі № 925/768/19 позов Приватного підприємства «Міськбуд-Плюс» задоволено повністю, визнано протиправним та скасовано рішення Черкаської міської ради від 05.03.2019 № 2-4025 «Про використання земельної ділянки комунальної власності територіальної громади міста Черкаси, які перебувають в користуванні на умовах оренди Приватного підприємства «Міськбуд-Плюс» по вул. Менделєєва, 4, для суспільних потреб - створення міського парку патріотичного виховання (скверу) із дитячих табором».

27.03.2020 року позивач, керуючись нормами ст. 33 Закону України «Про оренду землі», звернувся до відповідача та департаменту архітектури та містобудування Черкаської міської ради з листом-повідомленням про поновлення договору оренди землі на той самий строк, до листа-повідомлення додав проект додаткової угоди про поновлення договору оренди землі від 14.09.2016 року.

Позивач також звернувся до департаменту архітектури та містобудування Черкаської міської ради із Заявою (лист-повідомлення) від 27.03.2020 року, в якій просив поновити договір оренди земельної ділянки площею 5,3731 га, за адресою: м. Черкаси, вул. Менделєєва, 4 терміном на 4 року, яка передана в оренду терміном на 4 роки згідно рішення міської ради від 28.07.2016 року № 2-885 під комплекс будівель та споруд.

30.04.2020 року позивач листом № 41 звернувся до міського голови Бондаренка А.В. з листом, в якому повідомив про продовження договору оренди комплексу будівель від 07.05.2015 року, у зв`язку з чим просив поновити на новий строк договір оренди землі від 14.09.2016 року.

30.05.2020 року (фактично 30.04.2020 року) відповідач, за наслідком розгляду листів позивача № 29 від 20.03.2020 року, від 30.03.2020 року, № 40 від 24.04.2020 року, заяви позивача від 30.03.2020 року надав письмову відповідь за вих. № 8186-01-25, якою вказав, що строк дії договору оренди землі від 14.09.2016 року визначений до 30.04.2020 року, в реєстрі речових прав на нерухоме майно відсутні дані про продовження строку дії вказаного договору, станом на 01.04.2020 року у заявника наявна заборгованість з орендної плати за землю у розмірі 410986 грн. 19 коп., та враховуючи підготовлений проект рішення «Про заперечення у поновленні договору оренди землі, укладеного з приватним підприємством «Міськбуд-Плюс» по вул. Менделєєва, 4» заперечив у поновленні договору оренди землі від 14.09.2016 року. Також повідомив, що на виконання рішення Черкаської міської ради від 05.03.2019 № 2 - 4025 «Про використання земельної ділянки комунальної власності територіальної громади міста Черкаси, які перебувають в користуванні на умовах оренди ПП «Міськбуд-Плюс» по вул. Менделєєва, 4, для суспільних потреб - створення міського парку патріотичного виховання (скверу) із дитячим табором» заплановано використання спірної земельної ділянки для суспільних потреб. Вказана відповідь направлена засобами поштового зв`язку 04.05.2020 року відповідно до даних відбитка штемпеля на конверті.

Враховуючи зауваження відповідача у письмовій відповіді від 30.05.2020 року позивач листом № 43 від 05.05.2020 року в доповнення до листа № 41 від 30.04.2020 року повідомив міського голову Бондаренка А.В. про відсутність заборгованості з орендної плати за земельну ділянку по вул. Менделєєва, 4, що підтверджено довідкою ГУ ДФС у Черкаській області.

Отже, як вірно зазначив суд першої інстанції, предметом позову у справі, що розглядається, є вимога позивача до відповідача, заявлена на підставі ч.ч. 2, 5 ст. 33 Закону України «Про оренду землі», про захист його переважного права оренди землі у визначений ним спосіб - шляхом визнання укладеною додаткової угоди про поновлення цього договору.

З матеріалів справи вбачається, що спірні правовідносини сторін виникли із договору оренди землі від 14.09.2016 року, зареєстрованого в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права, державна реєстрація права оренди спірної земельної ділянки за позивачем проведена 09.09.2016 року, договір виконувався сторонами, вимоги позивача і заперечення відповідача витікають із їх прав і зобов`язань за цим договором.

Як вірно вказав суд першої інстанції, за правовою природою правовідносини сторін віднесені до договірних зобов`язань найму (оренди) земельної ділянки. Загальні положення про найм (оренду) визначені параграфом 1 глави 58, про найм (оренду) земельної ділянки, як окремий вид зобов`язань, параграфом 3 глави 58 ЦК України, загальні положення про правочини визначені розділом IV книги 1 ЦК України, про зобов`язання і договір - розділами І і ІІ книги 5 ЦК України, главами 19, 20 ГК України. Крім того, спірні правовідносини перебувають у сфері дії Земельного кодексу України, Законів України «Про оренду землі», «Про землеустрій», «Про Державний земельний кадастр», «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», які з урахуванням предмету спору, є спеціальними нормативними актами.

Статтею 3 ЦК України визначено загальні засади цивільного законодавства, якими, зокрема, є: свобода договору; свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом; судовий захист цивільного права та інтересу; справедливість, добросовісність та розумність.

Статтями 13 і 14 ЦК України встановлено, відповідно, межі здійснення цивільних прав та загальні засади виконання цивільних обов`язків. Зокрема, і цивільні права і цивільні обов`язки здійснюються (виконуються) в межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Згідно з ст. 11 ч.ч. 1, 2 п. 1 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною 2 ст. 792 ЦК України визначено, що відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Спеціальним законом, що регулює суспільні відносини в Україні з питання оренди землі є Закон України «Про оренду землі». Згідно з ч. 1 ст. 2 Закону України «Про оренду землі» у редакції Закону України від 17.02.2011 р. N 3038-VI (редакція діє з 12.03.2011 року), відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Статтею 33 Закону України «Про оренду землі» у редакції Закону, чинній на період спірних правовідносин, визначено умови поновлення договору оренди землі, зокрема:

по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі) (частина 1);

орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі (частина 2);

до листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди (частина 3);

при поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється (частина 4);

орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення (частина 5);

у разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. У цьому випадку укладання додаткової угоди про поновлення договору оренди землі здійснюється із: власником земельної ділянки (щодо земель приватної власності); уповноваженим керівником органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування без прийняття рішення органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної або комунальної власності) (частина 6);

керівник органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який уповноважений підписувати додаткову угоду до договору оренди землі щодо земельної ділянки державної або комунальної власності, визначається рішенням цього органу (частина 7);

додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов`язковому порядку (частина 8);

відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено в суді (частина 11).

Спори, пов`язані з орендою землі, відповідно до ст. 35 Закону України «Про оренду землі», вирішуються у судовому порядку.

Нормами ч.ч. 1, 2 ст. 651, ч. 1 ст. 654 ЦК України встановлено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту.

Згідно з ч. 3 ст. 653 Цивільного кодексу України якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов`язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили.

У відповідності до ст. 188 Господарського кодексу України зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором. Сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором. Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду. У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду. Якщо судовим рішенням договір змінено або розірвано, договір вважається зміненим або розірваним з дня набрання чинності даним рішенням, якщо іншого строку набрання чинності не встановлено за рішенням суду.

Враховуючи зазначені приписи законодавства та обставини справи, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивач - Приватне підприємство «Міськбуд-Плюс», є користувачем земельної ділянки комунальної власності (кадастровий номер :02:003:0034) земель громадського призначення. Спірна земельна ділянка, перебуває у користуванні позивача з 2016 року на підставі рішення Черкаської міської ради № 2-885 від 28.07.2016 року та договору оренди землі від 14.09.2016 року. В оренду позивачу передано земельну ділянку, що за цільовим призначенням відноситься до категорії земель рекреаційного призначення (для будівництва та обслуговування об`єктів рекреаційного призначення), площею 5,3731 га, знаходиться по вул. Менделєєва, 4 під комплекс будівель та споруд. 09.09.2016 року проведена державна реєстрація речового права оренди за Приватним підприємством «Міськбуд-Плюс» з терміном дії до 30.04.2020 року.

Відповідно до п. 8 договору оренди землі, договір діяв до 30.04.2020 року. Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за місяць до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

Судом апеляційної інстанції враховано, що позивач також є користувачем комплексу будівель та споруд площею 626,9 кв.м., розміщених на спірній земельній ділянці за адресою: м. Черкаси, вул. Менделєєва, 4, що належать Черкаській обласній раді, територіальній громаді на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого реєстраційною службою Черкаського міського управління юстиції Черкаської області 08.07.2014 року, право власності на яке зареєстроване реєстраційною службою Черкаського міського управління юстиції Черкаської області за № 624876, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01, на підставі договору оренди комплексу будівель від 07.05.2015 року з урахуванням змін винесених договором про внесення змін та доповнень від 15.12.2015 року, додаткового договору від 14.03.2017 року, та договору про внесення змін від 30.04.2020 року, строк дії якого продовжено до 30.12.2024 року.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, що перевірено судом апеляційної інстанції, позивач скористався своїм переважним правом поновлення договору оренди землі і, з дотриманням умов п. 8 Договору оренди землі, норм ч.ч. 1-3 ст. 33 Закону України «Про оренду землі», 27.03.2020 року звернувся до відповідача з листом-повідомленням про намір поновити дію договору оренди землі на новий строк на тих же умовах також направлено проект додаткової угоди.

Умовами проекту додаткової угоди, наданої позивачем, передбачено поновлення договору оренди на тих самих умовах та на той самий строк, інші умови договору зберігають чинність.

Листами № 41, № 43 від 30.04.2020 року, 04.05.2020 року позивач додатково підтвердив відсутність заборгованості позивача з орендної плати за землю та намір поновити на новий строк договір оренди землі від 14.09.2016 року з урахуванням продовження строку дії договору оренди комплексу будівель від 07.05.2015 року до 30.12.2024 року.

Листом від 30.05.2020 року № 8186-01-25, відповідач повідомив позивача про прийняте рішення про відмову у задоволенні листів - повідомлень та заяв позивача з підстав порушення позивачем п. 28 договору оренди землі від 14.09.2016 року, ст.ст. 12, 141 Земельного кодексу України щодо несплати орендної плати та ст. 33 Закону України «Про оренду землі». Також повідомив, що на виконання рішення Черкаської міської ради від 05.03.2019 № 2 - 4025 «Про використання земельної ділянки комунальної власності територіальної громади міста Черкаси, які перебувають в користуванні на умовах оренди ПП «Міськбуд - Плюс» по вул. Менделєєва, 4, для суспільних потреб - створення міського парку патріотичного виховання (скверу) із дитячим табором» заплановано використання спірної земельної ділянки для суспільних потреб.

Разом з тим, як вірно встановлено судом першої інстанції, вказана відповідь направлена відповідачем засобами поштового зв`язку 04.05.2020 року відповідно до даних відбитка штемпеля, тобто з порушенням місячного строку встановленого ч. 5 ст. 33 Закону України «Про оренду землі".

Відповідно до довідки Головного Управління ДПС у Черкаській області № 3942/23-00/50-04-012 від 08.05.2020 року, за позивачем відсутня заборгованість з інших податків і зборів, крім орендної плати з юридичних осіб у сумі 10882 грн. 91 коп., який виник за результатами погашення заборгованості з орендної плати з юридичних осіб шляхом подання уточнюючої податкової декларації з плати за землю за 2019 рік.

З матеріалів даної справи вбачається, що рішенням Господарського суду Черкаської області від 28.12.2019 року у справі № 925/768/19, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 07.09.2020 року, задоволено повністю позов приватного підприємства «Міськбуд-Плюс», визнано протиправним та скасовано рішення Черкаської міської ради від 05.03.2019 № 2-4025 «Про використання земельної ділянки комунальної власності територіальної громади міста Черкаси, які перебувають в користуванні на умовах оренди ПП «Міськбуд - Плюс» по вул. Менделєєва, 4, для суспільних потреб - створення міського парку патріотичного виховання (скверу) із дитячим табором».

Згідно з ч. 4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Так, преюдиційні факти є обов`язковими при вирішенні інших справ та не підлягають доказуванню, оскільки їх істинність встановлено у рішенні, у зв`язку з чим немає необхідності встановлювати їх знову, піддаючи сумніву істинність та стабільність судового акта, який набрав законної сили (правовий висновок колегії суддів Касаційного господарського суду Верховного Суду в ухвалі від 26.03.2019 року у справі № 910/13862/15).

Статтею 33 Закону України «Про оренду землі» передбачено поновлення договору оренди землі на новий строк як у випадку реалізації переважного права орендаря перед іншими особами (частини 1- 5 цієї норми), так і у випадку, коли орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди (ч. 6 цієї норми).

Для застосування положень ч. 1 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» та визнання за орендарем переважного права на поновлення договору оренди необхідно встановити такі юридичні факти: орендар належним чином виконує свої обов`язки за договором; орендар до спливу строку договору повідомив орендодавця у встановлені строки про свій намір скористатися переважним правом укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди; орендодавець протягом місяця не повідомив орендаря про наявність заперечень і своє рішення.

Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення із проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення (ч. 5 ст. 33 Закону України «Про оренду землі»).

Таким чином, як вірно вказав суд першої інстанції, у разі встановлення обставин дотримання орендарем процедури і строків звернення до орендодавця із повідомленням про намір поновити договір оренди землі та невиконання орендодавцем установленого частиною 5 статті 33 Закону України «Про оренду землі» обов`язку у місячний термін розглянути надісланий орендарем лист-повідомлення поведінку орендодавця не можна визнати добросовісною.

Аналогічна правова позиція Верховного Суду викладена у постанові від 10.09.2018 року у справі № 920/739/17.

Для застосування положень частин 1-5 статті 33 Закону України «Про оренду землі» та визнання за орендарем переважного права на поновлення договору оренди необхідно встановити такі юридичні факти: орендар належним чином виконує свої обов`язки за договором; орендар до спливу строку договору повідомив орендодавця у встановлені строки про свій намір скористатися переважним правом укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди; орендодавець протягом місяця не повідомив орендаря про наявність заперечень і своє рішення.

Тобто реалізація переважного права на поновлення договору оренди, передбачена у наведеній нормі, можлива лише за умови дотримання встановлених такою нормою процедури і строків.

Для продовження договірних відносин необхідно волевиявлення на це сторін договору, досягнення ними згоди щодо продовження договору із застосуванням переважного права орендаря на продовження договору оренди, у тому числі на змінених умовах (частина 1-5 статті 33 Закону України «Про оренду землі») або мовчазна згода сторін договору стосовно поновлення договору на тих самих умовах на той самий строк (частина 6 статті 33 Закону України «Про оренду землі») (позиція Верховного Суду викладена у постанові від 16.09.2019 року у справі № 908/2314/18).

Таким чином, за встановлених судом обставин належного виконання орендарем обов`язків за договором, своєчасного звернення до орендодавця з клопотанням про поновлення договору з наданням проекту додаткової угоди на тих самих умовах, колегія суддів апеляційного господарського суду погоджується з висновками суду першої інстанції, що орендодавець порушив право позивача на встановлений законом порядок розгляду питання про поновлення договору оренди на новий строк, а отже і на укладення додаткової угоди до договору на підставі положень частин 1-5 статті 33 Закону України «Про оренду землі».

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 2 ст. 13, ч. 1 ст. 15, ч.ч. 1, 2 п.п. 1, 4, 5 ст. 16 Цивільного кодексу України: при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб; кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання; кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права, відновлення становища, яке існувало до порушення, примусового виконання обов`язку в натурі.

Згідно з пунктами «а», «д» частини 3 статті 152 Земельного кодексу України, захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом, зокрема, визнання прав, застосуванням інших, передбачених законом, способів.

Враховуючи викладені обставини справи, умови договору оренди землі, наведені норми законодавства, правові позиції Верховного Суду, колегія суддів апеляційного господарського суду погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позовних вимог ПП «Міськбуд-Плюс» та визнав укладеною додаткову угоду до договору оренди землі від 14.09.2016 року, укладеного між Черкаською міською радою та ПП «Міськбуд-Плюс» про його поновлення, в редакції позивача. Суд першої інстанції ухвалив законне та обгрунтоване рішення.

Доводи скаржника про те, що місцевим господарським судом було залишено поза увагою постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 24.12.2019 у справі № 580/2343/19, якою на думку апелянта встановлено факт припинення спірного договору з 05.03.2019 року і вказані обставини за доводами Черкаської міської ради є преюдиційними, колегія суддів апеляційного господарського суду вважає необґрунтованим, оскільки предметом розгляду справи № 580/2343/19 було оскарження ПП «Міськбуд-Плюс» податкової вимоги Головного управління ДФС у Черкаській області №7837-17 від 14.06.2019 року про сплату податкового боргу в розмірі 35875,93 грн зі сплати орендної плати із юридичних осіб та рішення про опис майна у податкову заставу.

Колегія суддів звертає увагу скаржника, що при прийнятті постанови від 24.12.2019 у справі № 580/2343/19 апеляційний адміністративний суд надавав оцінку та проаналізував рішення Черкаської міської ради від 05.03.2019 року в контексті обов`язку позивача зі сплати орендної плати за землю, а не встановлював факт припинення договору оренди земельної ділянки з урахуванням приписів Закону України «Про оренду землі».

При цьому, як зазначалось вище рішенням Господарського суду Черкаської області від 28.12.2019 року у справі № 925/768/19, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 07.09.2020 року, задоволено повністю позов приватного підприємства «Міськбуд-Плюс», визнано протиправним та скасовано рішення Черкаської міської ради від 05.03.2019 № 2-4025 «Про використання земельної ділянки комунальної власності територіальної громади міста Черкаси, які перебувають в користуванні на умовах оренди ПП «Міськбуд - Плюс» по вул. Менделєєва, 4, для суспільних потреб - створення міського парку патріотичного виховання (скверу) із дитячим табором».

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року).

Згідно з ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Принцип змагальності процесу означає, що кожній стороні повинна бути надана можливість ознайомитися з усіма доказами та зауваженнями, наданими іншою стороною, і відповісти на них (п. 63 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Руїс-Матеос проти Іспанії» від 23.06.1993).

Дія принципу змагальності ґрунтується на переконанні: протилежність інтересів сторін найкраще забезпечить повноту матеріалів справи через активне виконання сторонами процесу тільки їм притаманних функцій. Принцип змагальності припускає поєднання активності сторін у забезпеченні виконання ними своїх процесуальних обов`язків із забезпеченням судом умов для здійснення наданих їм прав.

У Рекомендаціях R (84) 5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно принципів цивільного судочинства, що направлені на удосконалення судової системи, наголошується на тому, що суд повинен, принаймні в ході попереднього засідання, а якщо можливо, і протягом всього розгляду, відігравати активну роль у забезпеченні швидкого судового розгляду, поважаючи при цьому права сторін, в тому числі і їх право на неупередженість. Зокрема, він повинен володіти повноваженнями proprio motu, щоб вимагати від сторін пред`явлення таких роз`яснень, які можуть бути необхідними; вимагати від сторін особистої явки, піднімати питання права; вимагати показань свідків, принаймні в тих випадках, коли мова йде не тільки про інтереси сторін, що беруть участь у справі, тощо. Такі повноваження повинні здійснюватися в межах предмета розгляду.

Обов`язок доказування, встановлений статтею 74 Господарського процесуального кодексу України, слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

До того ж, суд зазначає, що однією з засад здійснення господарського судочинства у відповідності до статті 2 Господарського процесуального кодексу України є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Принцип рівності сторін у процесі - у розумінні «справедливого балансу» між сторонами - вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представити справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п. 33 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Домбо Бегеер Б. В. проти Нідерландів» від 27.10.1993).

У відповідності до ст. 42 ГПК України учасники справи користуються рівними процесуальними правами. Учасники справи мають право подавати докази; брати участь у судових засіданнях, якщо інше не визначено законом; брати участь у дослідженні доказів; ставити питання іншим учасникам справи.

Відповідно до ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Отже, виходячи з вищевикладеного, як в суді першої інстанції так і в суді апеляційної інстанції відповідачем не було подано належних та переконливих доказів в заперечення заявленого позову. Судова колегія звертає увагу, що доводи та заперечення викладені у апеляційній скарзі відповідача на рішення суду першої інстанції не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів апеляційного господарського суду вважає, що рішення господарського суду Черкаської області від 24.09.2020, прийняте після повного з`ясування обставин, що мають значення для справи, які місцевий господарський суд визнав встановленими, а також у зв`язку з правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, є таким що відповідає нормам закону.

Таким чином, в задоволенні апеляційної скарги Черкаської міської ради слід відмовити, а оскаржуване рішення господарського суду Черкаської області від 24.09.2020 - залишити без змін.

Судові витрати розподіляються відповідно до вимог ст. 129 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 129, 232-241, 275-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Черкаської міської ради на рішення Господарського суду Черкаської області від 24.09.2020 у справі №925/574/20 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Черкаської області від 24.09.2020 у справі №925/574/20 залишити без змін.

3. Судові витрати (судовий збір) за розгляд апеляційної скарги покладаються на Черкаську міську раду.

4. Матеріали справи №925/574/20 повернути до Господарського суду Черкаської області.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена відповідно до ст. 287-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст складено 09.06.2021 після виходу суддів з відпустки.

Головуючий суддя О.В. Тищенко

Судді Є.Ю. Шаптала

С.Я. Дикунська