РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

27.05.2021Справа № 910/20752/20

Суддя Господарського суду міста Києва Стасюк С.В., за участю секретаря судового засідання Цубери Ю.Ю., розглянувши в порядку загального позовного провадження матеріали справи

за позовом Дочірнього підприємства "Роял Фрут Гарден Іст" Товариства з обмеженою відповідальністю "Роял Фрут Гарден"

до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська соко-отцева компанія"

2) Державного підприємства "Український інститут промислової власності"

про припинення порушення прав інтелектуальної власності та визнання знака для товарів та послуг добре відомим

Представники учасників справи:

від позивача: Гриценко С.С. (дов. № 123 від 16.12.2020);

від відповідача - 1: не з`явився;

від відповідача - 2: Саламов О.В. (дов. № 6/1 від 12.01.2021).

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Дочірнє підприємство "Роял Фрут Гарден Іст" Товариства з обмеженою відповідальністю "Роял Фрут Гарден" (надалі по тексту - позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська соко-оцтова компанія" (надалі по тексту - відповідач-1) та Державного підприємства "Український інститут промислової власності" (надалі по тексту - відповідач-2) у якому просить суд:

1)Визнати торговельну марку (знак для товарів і послуг) "ЗБІТЄНЬ" добре відомою в Україні станом на 01.01.2020 щодо товарів сидри, що відносяться до 32 класу МКТП та товарів слабоалкогольні напої, а саме: сидр, що відносяться до 33 класу МКТП стосовно Дочірнього підприємства "Роял Фрут Гарден Іст" Товариства з обмеженою відповідальністю "Роял Фрут Гарден";

2)Заборонити відповідачу - 1 (Товариству з обмеженою відповідальністю "Українська соко-оцтова компанія") використовувати позначення "Збітєнь", в тому числі і на касових чеках; шляхом застосування цих позначень в мережі Інтернет.

3)Заборонити відповідачу - 1 (Товариству з обмеженою відповідальністю "Українська соко-оцтова компанія") використовувати позначення "Збітєнь" на упаковках товару, етикетках та контретикетках - напій безалкогольний негазований на ароматизаторах "медово - пряний" "Збітєнь", а також на таких товарах як: "безалкогольні напої"; шляхом застосування цих позначень в мережі Інтернет;

4)Зобов`язати відповідача - 2 (Державне підприємство "Український інститут промислової власності") відхилити заявку відповідача - 1 № m 2020 02 003 на знак для товарів і послуг від 04.02.2020;

5)Зобов`язати відповідача - 2 (Державне підприємство "Український інститут промислової власності") внести до переліку добре відомих в Україні торговельних марок відомостей про те, що торговельна марка "ЗБІТЄНЬ" є добре відомою в Україні станом на 01.01.2020 щодо товарів сидри, що відносяться до 32 класу МКТП та товарів слабоалкогольні напої, а саме: сидр, що відносяться до 33 класу МКТП стосовно Дочірнього підприємства "Роял Фрут Гарден Іст" Товариства з обмеженою відповідальністю "Роял Фрут Гарден".

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач-1 своїми діями з виготовлення та нанесення позначення "Збітєнь" на етикетки та конкретну упаковку товару - пляшки напою "Збітєнь", використання позначення у діловій документації, при пропонуванні до продажу напою "Збітєнь" порушує майнові права інтелектуальної власності позивача на знаки, адже знак "Збітєнь", на переконання позивача, став добре відомим в Україні вже станом на 01.01.2020.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.01.2021 у справі № 910/20752/20 позовну заяву залишено без руху на підставі частини 1 статті 174 Господарського процесуального кодексу України та надано позивачу строк для усунення недоліків.

21.01.2021 до суду представником позивача подано заяву про усунення недоліків.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.01.2021 відкрито провадження у справі № 910/20752/20, вирішено справу розглядати за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 25.02.2021.

16.02.2021 від відповідача - 1 надійшла заява про визнання позову у справі № 910/20752/20.

19.02.2021 від відповідача - 2 надійшов відзив на позовну заяву про припинення порушення прав інтелектуальної власності та визнання знака для товарів і послуг добре відомим в Україні та від позивача надійшла відповідь на відзив відповідача - 2 у справі.

25.02.2021 підготовче засідання по справі відкладено на 25.03.2021.

25.03.2021 від відповідача - 2 надійшло клопотання про долучення доказів по справі.

В судовому засіданні 25.03.2021 суд порадившись на місці ухвалив, без виходу до нарадчої кімнати закрити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті на 29.04.2021, про що зазначено в протоколі відповідного судового засідання.

В судовому засіданні 29.04.2021 суд відклав розгляд справи на 27.05.2021.

Відповідач - 1 у судове засідання 27.05.2021 не з`явився, в заяві про визнання позову просив справу розглядати без участі його представника.

Представники позивача та відповідача-2 у судовому засіданні 27.05.2021 надали суду усні пояснення по суті справи, в яких позивач просив суд позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, а відповідач - 2 просив суд у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

У судовому засіданні 27.05.2021 оголошено вступну та резолютивну частини рішення у справі.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти них, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Предметом господарської діяльності позивача є, зокрема, виробництво слабоалкогольної та безалкогольної продукції.

Позивач є власником свідоцтв України на знак для товарів і послуг № НОМЕР_1 від 27.01.2014 «Збітєнь Золотоніський», який зареєстрований для 32, 33 класів міжнародної класифікації товарів та послуг для реєстрації знаків (надалі - МКТП), № 268084 від 25.11.2019 «Збітєнь», який зареєстрований для 32, 33 класів МКТП, та № 280019 від 27.02.2020 «Збітєнь Сбітєнь Zbitєn», який зареєстрований для 32, 33 класів МКТП.

Правова охорона знаку «Збітєнь Золотоніський» за свідоцтвом України № НОМЕР_1 від 27.01.2014 поширюється на товари: кл. 32 безалкогольні напої на основі меду; кл. 33 слобоакогольні напої на основі меду.

Правова охорона знаку «Збітєнь» за свідоцтвом України № НОМЕР_2 від 25.11.2019 поширюється на товари: кл. 32 безалкогольні напої; безалкогольні напої на основі меду; фруктові напої; сиропи та інші безалкогольні складники для виготовлення напоїв на основі меду; аперитиви безалкогольні; аперитиви безалкогольні на основі меду; безалкогольні напої зі смаком кави на основі меду; безалкогольні напої зі смаком чаю на основі меду; імбирне пиво; імбирне пиво на основі меду; імбирний ель на основі меду; квас (безалкогольний напій) на основі меду; коктейлі безалкогольні; коктейлі безалкогольні на основі меду; лимонади на основі меду; напої з алое вера безалкогольні на основі меду; напої на основі рису та меду, крім замінників молока; напої на основі сої та меду, крім замінників молока; сарсапарель (безалкогольний напій) на основі меду; сидр безалкогольний; сидр безалкогольний на основі меду; тонізуючі охолоджувальні напої на основі меду; ячмінний ель (пиво) на основі меду;

Кл. 33: аперитиви слабоалкогольні; аперитиви слабоалкогольні на основі меду; вина; винні слабоалкогольні напої; вермути; вермути на основі меду; вина плодові; вина плодово- ягідні; винні слабоалкогольні напої основі меду; грушевий сидр; грушевий сидр на основі меду; грушевий слабоалкогольний сидр на основі меду; коктейлі слабоалкогольні на основі меду; сидр; сидри на основі меду; сидри слабоалкогольні на основі меду; слабоалкогольні спиртні напої на основі меду, крім пива; яблучний сидр; яблучний сидр на основі меду; яблучний слабоалкогольний сидр на основі меду.

Правова охорона знаку «Збітєнь Сбітєнь Zbitєn» за свідоцтвом України № НОМЕР_3 від 27.02.2020 поширюється на товари: кл. 32 безалкогольні напої на основі меду; сиропи та інші безалкогольні складники для виготовляння напоїв на основі меду; аперитиви безалкогольні на основі меду; безалкогольні напої зі смаком кави на основі меду; безалкогольні напої зі смаком чаю на основі меду; напої з алое вера безалкогольні на основі меду; сидр безалкогольний на основі меду; тонізуючі охолоджуючі напої на основі меду;

Кл. 33: алкогольні напої на травах на основі меду; алкогольні напої, що містять фрукти на основі меду; аперитиви слабоалкогольні на основі меду; грушевий сидр на основі меду; сидри слабоалкогольні на основі меду; яблучний сидр на основі меду.

Як зазначає позивач, ним було виявлено в торгівельній роздрібній мережі міста Києва напій маркований позначенням «Збітєнь», на етикетці якого зазначено: «напій безалкогольний негазований на ароматизаторах «медово - пряний» «Збітєнь». Виробником зазначеного напою, згідно даних вказаних на етикетці є відповідач - 1.

Також позивачу стало відомо, що відповідач - 1 подав до Державного підприємства «Український інститут інтелектуальної власності» заявку № m2020 02 003 від 04.02.2020 на знак для товарів і послуг «Збітєнь» з метою реєстрації прав інтелектуальної власності та отримання від Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України свідоцтва України.

Позивач вважає, що позначення «Збітєнь», яке використовується відповідачем - 1 на етикетці та контретикетці упаковки (пляшки) напою «Збітєнь», є схожим настільки, що його можна сплутати (до ступнею змішування), зокрема, асоціювати із товарами позивача маркованими знаками для товарів і послуг за свідоцтвами України № 180970 від 27.01.2014, № 268084 від 25.11.2019, № 280019 від 27.02.2020, належними позивачу.

Позивач стверджує, що не надав відповідачу - 1 дозволів на використання належних йому знаків, відтак на його думку, використання відповідачем - 1 для маркування, виготовленого ним, напою безалкогольного негазованого на ароматизаторах «медово - пряний» «Збітєнь» позначення «Збітєнь», є порушенням виключних майнових прав позивача на знаки для товарів і послуг «Збітєнь Золотоніський», «Збітєнь», «Збітєнь Сбітєнь Zbitєn».

Крім того, за твердженням позивача знак «Збітєнь», який він використовує в свої господарській діяльності, став добре відомим в Україні станом на 01.01.2020.

Добру відомість знаку «Збітєнь» в Україні станом на 01.01.2020 стосовно позивача, останній обґрунтовує таким:

1) станом на 01.01.2020 понад 7 років (з 14.05.2012) проводились заходи щодо реєстрації позначень з елементом «Збітєнь», в якості знаків для товарів 32 та 33 класів МКТП, зокрема сидру, і за цей час було заявлено на реєстрацію або отримало правову охорону в якості знаків не менше трьох згаданих вище позначень, що вказує на його цінність для позивача;

2) позначення «Збітєнь», яке застосовується на упаковках товару (етикетках та контретикетках) напою «Збітєнь» відповідача-1, має форму, що відрізняється від позначення, яке позивач просить визнати відомим в Україні знаком, лише графічним вирішенням, чим не змінюється відмітність останнього.

Із доданих до позову роздруківок веб-сторінок Інтернет-магазинів та дистриб`юторів вбачається, що під час пропонування до продажу такого товару, як сидр:

- позначення «Збітєнь» широко використовується у формі наведеного стандартними символами напису, які відповідають шрифту тексту публікацій, внаслідок чого немає підстав вважати, що він може бути відомий кінцевим споживачам виключно у варіантах шрифту та забарвлення, наведених на упаковках товару;

- застосовується позначення у вигляді слова, яке за граматичним написанням не співпадає з досліджуваним позначенням «Збітєнь» у п`ятій літері - «Збітєнь». Проте, зважаючи на характер таких відмінностей, застосування позначень у вигляді слів, що граматично написані як «Збітєнь» («Збітень», «Збітєнь»), мають розглядатись в якості використання досліджуваного позначення з урахуванням положення абз.5 п.4 ст.16 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг», за змістом якого знак визнається використаним, якщо його застосовано у формі, що відрізняється лише окремими елементами, якщо це не змінює в цілому відмітності знака;

3) станом на 01.01.2020, позначення «ЗБІТЄНЬ» безперервно використовувалось позивачем в Україні для маркування сидру та напоїв зброджених не менше 8 років, що є достатньо тривалим строком і свідчить про існування сталого попиту на марковані ним товари, а разом з тим, і про обізнаність з позначенням споживачів;

4) реалізація позивачем сидрів та напоїв зброджених з використанням позначення «ЗБІТЄНЬ» здійснювалася на всій території України, зокрема, її географія охоплювала понад 270 населених пунктів у 24 областях;

5) позивачем з 2013 по 2019 роки на території України було реалізовано маркованого позначенням «ЗБІТЄНЬ» сидру не менше 1 739 448 скляних пляшок та не менше 150 648 літрів на розлив. З урахуванням високої насиченості українського ринку безалкогольними напоями та сезонності попиту на такі товари, подібні показники слід розглядати в якості дуже значних та таких, які, у великій мірі, сприяли набуттю позначенням «ЗБІТЄНЬ» істотної відомості в Україні, свідченням чого є також стабільний значний щорічний приріст обсягу виробленого сидру та напоїв зброджених під цим знаком у період з 2013 по 2019;

6) позивач, як виробник маркованих позначенням «ЗБІТЄНЬ» сидру та напоїв зброджених в 2018 році першим вивів на український ринок такий вид напоїв, та стабільно входить до трійки лідерів з часткою, що перевищує 10%;

7) станом на 01.01.2020 позивач протягом не менше ніж 6 років прикладав зусилля стосовно рекламування маркованого позначенням «ЗБІТЄНЬ» сидру та напоїв зброджених власного виробництва:

- впродовж 4 років - з 2016 по 2019 маркований позначенням «ЗБІТЄНЬ» сидр та напої зброджені займали лідируючі позиції у відкритому рейтингу за версією конкурсу «Фаворити Успіху» як на думку кінцевих споживачів, так і на думку експертів, що, безумовно, свідчить про сталу високу популярність товару, а, відповідно, й відомість досліджуваного позначення серед доречного кола споживачів;

- позивачем, починаючи з 2014 року, прикладаються істотні зусилля з просування маркованого позначенням «ЗБІТЄНЬ» сидру та напоїв зброджених шляхом включення його до асортименту більше ніж 10 загальнонаціональних та регіональних торговельних мереж, серед яких «АТБ», «Сільпо», «Ашан», «Новус», «Велика Кишеня», «Fоzzу», що, за станом на 01.01.2020, охоплювали більше ніж 780 магазинів в усіх регіонах України, що, безумовно, сприяло набуттю знаком «Збітєнь» відомості серед широкого кола українських споживачів;

8) як випливає з результатів соціологічного дослідження, що охопило 4743 осіб, які досягли 25 - річного віку та проживають у містах Київ, Харків, Одеса, досліджуване позначення відомо в якості знаку переважній більшості (93%) представників цільової аудиторії, з яких 91% знає, що цей знак використовується для товарів сидр; 94% респондентів в якості виробника таких товарів називають позивача; 32% респондентів дізналися про сидр влітку 2018 року.

На підтвердження обставин схожості позначення «Збітєнь», яке використовує відповідач - 1, зі знаками позивача «Збітєнь Золотоніський», «Збітєнь», «Збітєнь Сбітєнь Zbitєn» до ступеню змішування, та обставин відомості знаку, позивач додав до позовної заяви висновок експерта № 188 за результатами проведення судової експертизи об`єктів інтелектуальної власності, складений 25.05.2020 судовим експертом Жилою Б. В.

Згідно висновку експерта № 188 за результатами проведення судової експертизи об`єктів інтелектуальної власності:

-надані для проведення дослідження матеріали містять відомості про такі фактори, як: тривалість та географічний район реєстрацій знака; тривалість, обсяг та географічний район використання знака; тривалість, обсяг та географічний район рекламування та просування знака, ступінь відомості знака у відповідному секторі суспільства та цінність, що асоціюється зі знаком, сукупність яких вказує на те, що станом на 01.01.2020 позначення «Збітєнь» стало добре відомим в Україні знаком Дочірнього підприємства "Роял Фрут Гарден Іст" Товариства з обмеженою відповідальністю "Роял Фрут Гарден" щодо товарів сидри, що відносяться до 32 класу МКТП, та товарів слабоалкогольні напої, а саме: сидр, що відноситься до 33 класу МКТП;

-позначення «Збітєнь», яке використовується Товариством з обмеженою відповідальністю "Українська соко-отцева компанія" на етикетці та контретикетці товару - напою безалкогольного негазованого на ароматизаторах «медово - пряний» ТМ «Збітєнь», є схожим настільки, що його можна сплутати з позначенням «Збітєнь», яке позивач просить визнати добре відомим в Україні станом на 01.01.2020;

-такий товар, як напій безалкогольний негазований на ароматизаторах «медово - пряний» ТМ «Збітєнь» виробника - Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська соко - оцтова компанія» є спорідненим з товарами сидри, що відносяться до 32 класу МКТП, для яких позивач просить визнати позначення «Збітєнь» добре відомим в Україні знаком станом на 01.01.2020;

-позначення «Збітєнь» за заявкою № m2020 02 003 від 04.02.2020 на видачу свідоцтва України на знак для товарів і послуг є схожим настільки, що його можна сплутати зі знаком «Збітєнь», який позивач просить визнати добре відомим в Україні знаком станом на 01.01.2020;

- такі, зазначені в заявці № m2020 02 003 від 04.02.2020 на видачу свідоцтва України на знак для товарів і послуг, товари 32 класу МКТП, як: мінеральні і газовані води та інші безалкогольні напої; фруктові напої і фруктові соки; аперитиви безалкогольні; безалкогольні напої; безалкогольні напої зі смаком кави; безалкогольні напої зі смаком чаю; безалкогольні напої на основі меду; безалкогольні фруктові напої; води [напої]; газовані води; квас [безалкогольний напій]; коктейлі безалкогольні; лимонади; мінеральні води [напої]; напої енергетичні безалкогольні; напої з алоє вера безалкогольні; напої на основі рису; крім замінників молока; напої на основі сої; крім замінників молока; сарсаперель [безалкогольний напій]; сидр безалкогольний; смузі; содова вода; соки фруктові; солодове сусло; столові води; тонізуючі охолоджуючі напої; фруктові нектари безалкогольні; щербети [напої] є спорідненими з товарами, як сидри, що відносяться до 32 класу МКТП, для яких позивач просить визнати позначення «Збітєнь» добре відомим в Україні знаком станом на 01.01.2020.

-такі, зазначені в заявці № m2020 02 003 від 04.02.2020 на видачу свідоцтва України на знак для товарів і послуг товари 32 класу МКТП, як: пиво; імбирне пиво; імбирний ель; коктейлі на основі пива; пиво; солодове пиво; ячмінний ель [пиво] є спорідненими з такими товарами, як слабоалкогольні напої, а саме: сидр, що відносяться до 33 класу МКТП, для яких позивач просить визнати позначення «Збітєнь» добре відомим в Україні знаком станом на 01.01.2020;

-позначення «Збітєнь» за заявкою № m2020 02 003 від 04.02.2020 на видачу свідоцтва України на знак для товарів і послуг є таким, що може ввести в оману щодо особи виробника, всіх, вказаних у заявці, товарів 32 класу МКТП.

З метою захисту своїх майнових прав інтелектуальної власності на знаки для товарів і послуг «Збітєнь Золотоніський», «Збітєнь», «Збітєнь Сбітєнь Zbitєn» позивач звернувся до суду із цим позовом.

Предметом позову у справі є вимоги позивача до відповідача - 1 про визнання знаку «Збітєнь» добре відомим в Україні станом на 01.01.2020 щодо товарів сидри, що відносяться до 32 класу МКТП, та товарів слабоалкогольні напої, а саме: сидр, що відносяться до 33 класу МКТП стосовно позивача, про заборону використовувати позначення «Збітєнь» під час виготовлення та продажу напою «Збітєнь» в мережі Інтернет та на упаковках товару, етикетках та контретикетках, а також вимоги до відповідача - 2 про зобов`язання відхилити заявку № m2020 02 003 від 04.02.2020 та внести до Переліку добре відомих в Україні торгівельних марок відомості про те, що знак «Збітєнь» добре відомий в Україні станом на 01.01.2020.

Відповідач - 1 подав до суду заяву про визнання ним позовних вимог позивача та надав докази подання до Державного підприємства «Український інститут інтелектуальної власності» заяви про відкликання заявки № m2020 02 003 від 04.02.2020.

Відповідач - 2 проти задоволення позовних вимог заперечує з тих підстав, що подані до позовної заяви документи не дають підстав стверджувати про добру відомість в Україні торговельної марки «Збітєнь» станом на 01.01.2020, адже відомість торговельної марки в певному колі споживачів України може бути підтверджена результатами соціологічного опитування з питання доброї відомості певної торговельної марки, проведеним принаймні в шести населених пунктах, проте таке опитування проводилося лише в трьох містах України (Київ, Харків, Одеса). Позовна вимога про відхилення реєстрації торговельної марки за завкою № m2020 02 003 від 04.02.2020 є передчасною та є втручанням в дискреційні повноваження відповідача - 2.

Оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Частиною 1 статті 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до частини 1 статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Статтею 4 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Аналіз наведених вище норм дає підстави для висновку, що підставою для звернення до суду є наявність порушеного права (охоронюваного законом інтересу), і таке звернення здійснюється особою, котрій це право належить, і саме з метою його захисту. Відсутність обставин, які б підтверджували наявність порушення права особи, за захистом якого вона звернулася, чи охоронюваного законом інтересу, є підставою для відмови у задоволенні такого позову.

Визнання торговельної марки добре відомою судом можливе лише за наявності спору між сторонами, коли встановлення того, чи є знак позивача добре відомим, необхідне для вирішення такого спору.

Відповідно до ст. 495 Цивільного кодексу України майновими правами інтелектуальної власності на торговельну марку є: 1) право на використання торговельної марки; 2) виключне право дозволяти використання торговельної марки; 3) виключне право перешкоджати неправомірному використанню торговельної марки, в тому числі забороняти таке використання; 4) інші майнові права інтелектуальної власності, встановлені законом. Майнові права інтелектуальної власності на торговельну марку належать володільцю відповідного свідоцтва, володільцю міжнародної реєстрації, особі, торговельну марку якої визнано в установленому законом порядку добре відомою, якщо інше не встановлено договором.

Судом встановлено, що позивачу належать торговельні марки «Збітєнь Золотоніський», «Збітєнь», «Збітєнь Сбітєнь Zbitєn», зареєстровані для товарів - сидр 32 та 33 класів МКТП.

Обсяг правової охорони, що надається, визначається зображенням торговельної марки та переліком товарів і послуг, внесеними до Реєстру, і засвідчується свідоцтвом з наведеними у ньому копією внесеного до Реєстру зображення торговельної марки та переліком товарів і послуг (ч. 4 ст. 5 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг»).

Позивач заявляє про порушення відповідачем - 1 його майнових прав інтелектуальної власності на торговельні марки «Збітєнь Золотоніський», «Збітєнь», «Збітєнь Сбітєнь Zbitєn», яке полягає в маркуванні відповідачем - 1 його товару, який є спорідненим із товарами позивача, позначенням «Збітєнь», за відсутності дозволу позивача на використання відповідної торговельної марки, та вимагає відповідне порушення припинити.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що у позивача наявні в даному випадку підстави для звернення до суду, в тому числі, з вимогами про визнання знаку позивача добре відомим в Україні.

Оскільки підставами свого позову позивач визначив обставини доброї відомості знаку «Збітєнь» в Україні з 01.01.2020, та відповідно правовими підставами позову визначив положення ст. 6 bis Паризької конвенції про охорону промислової власності, для вирішення даного спору перш за все необхідно встановити, чи є знак позивача добре відомим.

В силу статті 6 bis Паризької конвенції, відхиляється або визнається недійсною реєстрація і забороняється застосування товарного знака, що становить відтворення, імітацію чи переклад іншого знака, здатні викликати змішування зі знаком, що за визначенням компетентного органу країни реєстрації чи країни застосування вже є у цій країні загальновідомим як знак особи, що користується привілеями цієї Конвенції, і використовується для ідентичних або подібних продуктів. Це положення поширюється і на ті випадки, коли істотна складова частина знака становить відтворення такого загальновідомого знака чи імітацію, здатну викликати змішування з ним.

Статтею 25 Закону України "Про охорону прав на торгівельні марки" внормовано, що охорона прав на добре відому торговельну марку здійснюється згідно із статтею 6 bis Паризької конвенції та цим Законом на підставі визнання торговельної марки добре відомою Апеляційною палатою або судом. Торговельна марка може бути визнана добре відомою незалежно від реєстрації її в Україні.

При визначенні того, чи є торговельна марка добре відомою в Україні, можуть розглядатися, зокрема, такі фактори, якщо вони є доречними:

ступінь відомості чи визнання торговельної марки у відповідному секторі суспільства;

тривалість, обсяг та географічний район будь-якого використання торговельної марки;

тривалість, обсяг та географічний район будь-якого просування торговельної марки, включаючи рекламування чи оприлюднення та представлення на ярмарках чи виставках товарів та/або послуг, щодо яких торговельна марка застосовується;

тривалість та географічний район будь-яких реєстрацій та/або заявок на реєстрацію торговельної марки за умови, що торговельна марка використовується чи є визнаною;

свідчення успішного відстоювання прав на торговельну марку, зокрема територія, на якій торговельна марка визнано добре відомою компетентними органами;

цінність, що асоціюється зі торговельною маркою.

Порядок визнання Апеляційною палатою торговельної марки добре відомою в Україні встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері інтелектуальної власності. За подання заяви про визнання торговельної марки добре відомою сплачується збір.

У разі визнання торговельної марки добре відомою в судовому порядку особа, торговельна марка якої визнана добре відомою, інформує НОІВ про таке рішення.

Відомості про добре відомі торговельні марки, визнані такими Апеляційною палатою або судом, вносяться НОІВ до переліку добре відомих в Україні торговельних марок та публікуються в Бюлетені. Перелік добре відомих в Україні торговельних марок має інформаційний характер, є загальнодоступним і оприлюднюється на офіційному веб-сайті НОІВ.

З дати, на яку за визначенням Апеляційної палати чи суду знак став добре відомим в Україні, йому надається правова охорона така сама, якби цей знак був заявлений на реєстрацію в Україні. При цьому вона поширюється також на товари і послуги, що не споріднені з тими, для яких знак визнано добре відомим в Україні, якщо використання цього знака іншою особою стосовно таких товарів і послуг вказуватиме на зв`язок між ними та власником добре відомого знака і його інтересам, ймовірно, буде завдано шкоди таким використанням. Тобто визнання знака добре відомим надає йому більш широку правову охорону в порівнянні зі знаками, які не мають такого статусу, наслідками визнання торгового знака добре відомим в Україні є можливість забороняти його використання на товарах та послугах, що є неоднорідними з тими, для яких його визнано добре відомим, а також право власника знака вимагати заборони використання позначення, складова частина якого відтворює добре відомий знак.

Визнання знака для товарів і послуг добре відомим в Україні Апеляційною палатою Державної служби інтелектуальної власності України здійснюється згідно з Порядком визнання знака добре відомим в Україні Апеляційною палатою Державної служби інтелектуальної власності України, затвердженим наказом Міністерства освіти і науки України від 15.04.2005 № 228, який розроблений відповідно до Закону України «Про охорону прав на торгівельні марки» та Паризької конвенції.

Разом з тим, при визнанні торговельної марки добре відомою в Україні слід керуватися нормами Спільних рекомендацій про положення відносно охорони добре відомих торговельних марок, що прийняті Асамблеєю Всесвітньої організації інтелектуальної власності (ВОІВ) на тридцять четвертій сесії засідань Асамблей держав - членів ВОІВ 20-29 вересня 1999 року (далі - Спільні рекомендації).

Встановлені в ч. 2 ст. 25 Закону України "Про охорону прав на торгівельні марки" фактори не є вичерпними.

Відповідно до ст. 2 Спільних рекомендацій при визначенні торговельної марки добре відомою мають бути взяті до уваги будь-які обставини (фактори), на підставі яких можна зробити висновок про те, що торговельна марка є добре відомою, в тому числі інформацію про фактори, що визначені Законом, хоча і не обмежуючись нею. Компетентний орган розглядає надану йому інформацію про підтвердження наявності факторів, зазначених у підпункті (b) пункту (1) статті 2 Спільної резолюції.

Проте ці фактори не є обов`язковою попередньою умовою висновку про добру відомість торговельної марки. Висновок у кожному випадку залежатиме від його конкретних обставин. У деяких випадках доречними можуть бути всі фактори, в інших - лише деякі з них, а в певних випадках усі вони можуть бути недоречними і рішення може бути основане на додаткових факторах, не зазначених у підпункті (b).

Отже, необхідно з`ясувати фактори, в тому числі визначені ст. 25 Закону України "Про охорону прав на торгівельні марки", що можуть розглядатися як доречні для визначення торговельної марки «Збітєнь» добре відомою в Україні.

Згідно з п. 3.2.3. Порядку визнання знака добре відомим фактичні дані, які підтверджують добру відомість знака стосовно товарів і/або послуг, щодо яких він використовується, на вказану в заяві дату повинні бути представлені відомостями, що містяться у відповідних документах. Ці відомості мають підтверджувати наявність факторів, якщо вони є доречними, визначених у пункті 2 статті 25 Закону.

Використання або будь-яке просування знака може підтверджуватися відомостями про: види маркування товарів і/або застосування знака при наданні послуг; експонування товарів на виставках, ярмарках, зокрема міжнародних і/або національних. При цьому можуть надаватись відомості про кількість відвідувачів виставки, ярмарки, площі виставочних павільйонів тощо; використання знака в рекламі; комерційне використання знака в мережі Інтернет; заходи щодо просування знака.

Інтенсивність використання знака на території України може підтверджуватися відомостями про: обсяг реалізації товарів і/або послуг, відносно яких застосовується знак; перелік регіонів України із зазначенням населених пунктів, у яких здійснювалась реалізація таких товарів і/або послуг; середню кількість споживачів товарів і/або послуг на дату, указану в заяві; коло споживачів та їх специфіку залежно від характеру товарів і/або послуг; положення виробника на ринку у відповідному секторі економіки; обсяги експорту (імпорту) товарів, щодо яких застосовується знак; цінність (вартість) знака згідно з даними річних фінансових звітів (при цьому методика оцінки знака визначається його власником).

Тривалість використання знака може підтверджуватися відомостями про дату початку використання знака та про безперервність його використання.

Рекламування знака може підтверджуватися відомостями про: способи рекламування маркованих товарів у різних засобах інформації, включаючи Інтернет; кількість споживачів такої реклами; витрати на рекламування, зокрема фінансові документи (звіти) щодо витрат на рекламу.

Відомість знака в певному колі споживачів може підтверджуватися результатами опитування з питання доброї відомості знака в Україні, проведеного дослідницькою організацією, яка спеціалізується в галузі проведення соціологічних або маркетингових досліджень.

Опитуванням має бути охоплено принаймні шість населених пунктів різних географічних регіонів України з кількістю населення не менше 500 тис. При цьому переважним є опитування в трьох містах, таких як Київ, Харків, Львів, Одеса, Дніпропетровськ, Луганськ, Донецьк, Севастополь. Інші населені пункти визначаються, виходячи з характеру діяльності власника знака з виробництва товарів і/або надання послуг.

Кількість опитуваних повинна відповідати цілям об`єктивності опитування, у зв`язку з чим їх максимальна кількість не обмежується, а мінімальна має бути не менше 500 опитуваних у будь-яких двох населених пунктах і не менше 125 - у кожному іншому населеному пункті.

Опитування стосовно доброї відомості знака повинно бути репрезентативним для населення всієї України та проводитися з урахуванням "цільової аудиторії".

Опитування стосовно доброї відомості знака, призначеного для продукції виробничо-технічного призначення, має проводитися серед фахівців, які є споживачами продукції даного виду і належать до виробничих, торгових та інших ділових кіл.

Опитування стосовно доброї відомості знака, призначеного для товарів народного споживання, має проводитися серед так званих середніх споживачів за ознаками віку, статі, освіти, соціального та матеріального стану, а також серед фахівців відповідних галузей промисловості, торгівлі.

Результати опитування певного кола респондентів - споживачів і фахівців мають дати відповіді на такі, принаймні, питання: чи відомий їм знак; для яких товарів і/або послуг застосовується знак; яка саме особа, на їх думку, є власником знака або виробником товарів, маркованих знаком, і/або надавачем послуг, для яких знак застосовується; з якого часу їм відомий знак; що для них є джерелом інформації про знак.

Якщо знак зареєстровано в інших країнах, то заявником можуть бути надані відомості про кількість таких реєстрацій та строки їх дії.

Якщо знак уже визнаний добре відомим в інших країнах, то заявником можуть бути надані відомості про рішення щодо цього факту, прийняті компетентними органами цих країн.

Якщо знак використовується в інших державах, зокрема в тих, що мають давні економічні і торговельні зв`язки з Україною, то заявником можуть бути надані відомості про факт такого використання.

Заявником можуть бути надані також й інші відомості, які, на його думку, свідчать про добру відомість його знака в Україні стосовно товарів і/або послуг, що ним виробляються і/або надаються.

Певні фактичні дані, якщо вони є доречними, можуть надаватися заявником на підтвердження одразу декількох факторів, що свідчать про добру відомість знака в Україні (п. 3.2.4. Порядку визнання знака добре відомим).

Суд може визнати знак добре відомим в Україні лише ретельно дослідивши докази щодо кожного з названих факторів окремо, а також в їх сукупності.

На переконання суду такий фактор, як ступінь відомості чи визнання торговельної марки у відповідному секторі суспільства, є вкрай доречним при визначенні того, чи є торговельна марка «ЗБІТЄНЬ» добре відомою в Україні станом на 01.01.2020, оскільки дозволяє встановити відомість марки в певному колі споживачів України, як і інші фактори, визначені законом.

Позивач на підтвердження добре відомості торговельної марки «ЗБІТЄНЬ» в Україні станом на 01.01.2020 надав до матеріалів справи результати Звіту за результатами соціологічного дослідження вивчення уподобань споживачів щодо сидрів національного виробництва торговельної марки «ЗБІТЄНЬ», проведеного Товариством з обмеженою відповідальністю «МА-КРО СЕРВІС».

Як вбачається з вище зазначеного дослідження щодо торговельної марки «ЗБІТЄНЬ», дане дослідження проводилось лише у трьох містах України (Київ, Харків, Одеса).

Проте, таким соціологічним опитуванням щодо доброї відомості торговельної марки «ЗБІТЄНЬ» має бути охоплено принаймні шість населених пунктів різних географічних регіонів України з кількістю населення не менше 500 тис. При цьому, мінімальна кількість опитуваних має бути не менше 500 опитуваних у будь-яких двох населених пунктах і не менше 125 - у кожному іншому населеному пункті (п. 3.2.3 Порядку визнання знака добре відомим).

Таким чином, надані позивачем відомості на підтвердження доречного фактору - ступеня відомості чи визнання торговельної марки у відповідному секторі суспільства, при визначенні того, чи є торговельна марка «ЗБІТЄНЬ» добре відомою в Україні станом на 01.01.2020, не відповідають вимогам Порядку визнання знака добре відомим, а відтак не визнаються судом такими, що підтверджують відомість відповідного знаку.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що даних, наданих позивачем, які підтверджують факт відомості торговельної марки «ЗБІТЄНЬ» відносно зазначених позивачем товарів 32, 33 класів МКТП, для визнання того, що ця торговельна марка сприймається у відповідному секторі українського суспільства добре відомою станом на 01.01.2020 для цих товарів, не достатньо.

Надані позивачем документи свідчать про тривале та інтенсивне використання в Україні знаку «ЗБІТЄНЬ» станом на 01.01.2020, та про здійснення позивачем значних заходів з рекламування та іншого просування таких знаків протягом тривалого часу. Проте, надані позивачем матеріали не підтверджують добру відомість знаку «ЗБІТЄНЬ» станом на 01.01.2020, оскільки позивачем не надано належних та допустимих доказів того, що знаки мають високий ступінь відомості серед доречного кола споживачів та отримали визнання у відповідному секторі суспільства. Також відомості додані до позову позивачем не містять даних щодо цінності, яка асоціюється зі знаком «ЗБІТЄНЬ», зокрема щодо економічних показників масштабів діяльності позивача.

Висновок експерта № 188 за результатами проведення судової експертизи об`єктів інтелектуальної власності в часині наявності в наданих на дослідження матеріалах відомостей про фактори, які свідчать про добру відомість позначення «ЗБІТЄНЬ» відносно позивач суд відхиляє, оскільки, згідно досліджуваної частини відповідного висновку, такого висновку експерт дійшов на підставі Звіту за результатами соціологічного дослідження вивчення уподобань споживачів щодо сидрів національного виробництва торговельної марки «ЗБІТЄНЬ», проведеного Товариством з обмеженою відповідальністю «МА-КРО СЕРВІС», який як зазначено вище не відповідає вимогам п. 3.2.3 Порядку визнання знака добре відомим.

Отже, ретельно проаналізувавши наявні у справі докази щодо кожного з названих доречних факторів відомості торговельної марки окремо, а також в їх сукупності, суд дійшов висновків про відсутність підстав в даному випадку стверджувати про добру відомість в України торговельної марки «Збітєнь» станом на 01.01.2020 відносно товарів сидри, що відносяться до 32 класу МКТП, та товарів слабоалкогольні напої, а саме: сидр, що відноситься до 33 класу МКТП стосовно Дочірнього підприємства "Роял Фрут Гарден Іст" Товариства з обмеженою відповідальністю "Роял Фрут Гарден", та відповідно про необґрунтованість та недоведеність вимог позивача про визнання знаку «Збітєнь» добре відомим в Україні.

З урахуванням викладеного, а також враховуючи, що вимоги позивача до відповідача - 2 про зобов`язання відхилити заявку відповідача - 1 та внести відомості до Переліку добре відомих в Україні торговельних марок щодо знаку «Збітєнь», є похідними від вимоги про визнання знаку «Збітєнь» добре відомим, оскільки їх задоволення залежить від задоволення відповідної вимоги, яка є основною в даному випадку, суд визнає необґрунтованими та недоведеними відповідні похідні вимоги, не вдаючись до оцінки інших підстав відповідних вимог, з огляду на недоведеність вимог позивача про визнання знаку «Збітєнь» добре відомим в Україні.

Щодо вимог позивача до відповідача - 1 про заборону використовувати позначення «Збітєнь» під час виготовлення та продажу напою «Збітєнь» в мережі Інтернет та на упаковках товару, етикетках та контретикетках, то вказані вимоги суд, в тому числі, визнає недоведеними та необґрунтованими, з таких підстав.

Як вже зазначав суд вище, ч. 4 ст. 5 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг» визначено, що обсяг правової охорони, що надається, визначається зображенням торговельної марки та переліком товарів і послуг, внесеними до Реєстру, і засвідчується свідоцтвом з наведеними у ньому копією внесеного до Реєстру зображення торговельної марки та переліком товарів і послуг.

Знак визнається несанкціоновано використаним, якщо його застосовано без дозволу власника майнових прав на знак у формі зареєстрованого знака, а також у формі, що відрізняється від зареєстрованого знака лише окремими елементами, якщо це не змінює в цілому відмітності знака. Крім того, знак має бути використаним для таких самих або споріднених з ними товарів і послуг.

Відповідач -1 використовує позначення «Збітєнь» для маркування товару - напій безалкогольний негазований на ароматизаторах «медово - пряний», натомість правова охорона позивачу за належними йому свідоцтвами надана щодо інших товарів.

Відповідно до п. 4.3.2.5. Правил складання, подання та розгляду заявки на видачу свідоцтва України на знак для товарів і послуг при встановленні однорідності товарів або товарів і послуг визначається принципова імовірність виникнення у споживача враження про належність їх одній особі, що виготовляє товар або надає послуги. Для встановлення такої однорідності слід враховувати рід (вид) товарів і послуг; їх призначення; вид матеріалу, з якого товари виготовлені; умови та канали збуту товарів, коло споживачів.

Коло споживачів товарів, які виготовляються позивачем, згідно наявних в матеріалах справи доказів становлять споживачі - особи, які вживають слабоалкогольні напої, працівники закладів торгівлі, які реалізують слабоалкогольні напої, та власники таких закладів торгівлі.

Коло споживачів, умови та канали збуту безалкогольних напоїв не є тотожними (однаковими), відтак, в даному випадку, не визначається принципова імовірність виникнення у споживачів (коло яких вказано вище) враження про належність відповідних товарів одній особі, з огляду на зазначене, суд критично відноситься до висновку експерта щодо спорідненості таких товарів, як сидр та безалкогольного напою негазованого на ароматизаторах «медово - пряний».

Відповідно до статті 104 Господарського процесуального кодексу України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 86 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні.

Висновок експерта № 188 від 25.05.2020, у частині визначення однорідності товарів позивача та відповідача - 1, ґрунтується на доводах, які не ґрунтуються на положеннях чинного законодавства щодо критеріїв однорідності товарів, і відповідно відхиляється судом у відповідній частині.

Судом також враховано, що відповідно до положень ст. 20 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг» будь-яке посягання на права власника свідоцтва, передбачені статтею 16 цього Закону, в тому числі вчинення без згоди власника свідоцтва дій, що потребують його згоди, та готування до вчинення таких дій, вважається порушенням прав власника свідоцтва, що тягне за собою відповідальність згідно з чинним законодавством України. На вимогу власника свідоцтва таке порушення повинно бути припинено, а порушник зобов`язаний відшкодувати власнику свідоцтва заподіяні збитки.

Власник свідоцтва може також вимагати усунення з товару, його упаковки незаконно використаної торговельної марки або позначення, схожого з нею настільки, що їх можна сплутати, або знищення виготовлених зображень торговельної марки або позначення, схожого з нею настільки, що їх можна сплутати.

Матеріали справи не містять доказів із яких би вбачалося, що позивач в досудовому порядку звертався до відповідача - 1 з вимогою про припинення порушення його прав прав власника свідоцтв на знаки «Збітєнь Золотоніський», «Збітєнь», «Збітєнь Сбітєнь Zbitєn». Натомість із відзиву відповідача - 1 (заяви про визнання позову) вбачається готовність відповідача - 1 припинити будь - яке використання торгівельної марки «Збітєнь» на вимогу позивача.

У цьому аспекті суд відзначає, що вибір способу судового захисту прав інтелектуальної власності здійснюється особою, якій належить право інтелектуальної власності, водночас перевірка відповідності цього способу допущеному порушенню і меті здійснення судового розгляду є обов`язком суду, який має приймати рішення зі справи в межах заявлених позовних вимог та з урахуванням фактичних обставин конкретної справи, беручи до уваги як можливість у той чи інший спосіб захистити порушене право, так і необхідність подальшого виконання прийнятого судом рішення. Відповідна правова позиція наведена в п. 2.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 № 12 "Про деякі питання практики вирішення спорів, пов`язаних із захистом прав інтелектуальної власності".

Враховуючи вказане, обставини відсутності з боку позивача попереднього звернення до відповідача - 1 з вимогою припинити порушення його прав та обставини відкликання відповідачем заявки № m2020 02 003 від 04.02.2020 в процесі розгляду справи (що в свою чергу свідчить про реальність припинення використання відповідачем - 1 торговельної марки «Збітєнь»), суд дійшов висновку про передчасність позовних вимог позивача про заборону використовувати позначення «Збітєнь» під час виготовлення та продажу напою «Збітєнь» в мережі Інтернет та на упаковках товару, етикетках та контретикетках.

Щодо заяви відповідача - 1 про визнання позову у справі, суд зазначає таке.

Відповідно до ч. 3 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України відзив повинен містити, зокрема у разі повного або часткового визнання позовних вимог, вимоги, які визнаються відповідачем. У своїй заяві про визнання позову відповідач - 1 не зазначив, які саме позовні вимоги він визнає, а зазначив обставини справи, які він визнає, за вказаних обставин подана відповідачем заява не може бути розцінена судом, як заява про визнання позову, та розцінена як відзив у справі, доводи якого були враховані при прийнятті рішення.

Суд зазначає, що згідно з ч. 1-3 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Аналогічна норма міститься у ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України.

За приписами ст. 76, 77, 78, 79 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Оцінивши подані докази, які досліджені судом, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, як не доведених.

При цьому суд вважає за необхідне зазначити, що Європейський суд з прав людини у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Відповідно до вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати позивача по сплаті судового збору та інші судові витрати покладаються на позивача з огляду на відмову в позові.

На підставі викладеного та керуючись ст. 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1.У позові Дочірнього підприємства "Роял Фрут Гарден Іст" Товариства з обмеженою відповідальністю "Роял Фрут Гарден" - відмовити.

2.Витрати по сплаті судового збору покласти на позивача.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції або через Господарський суд міста Києва протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 11.06.2021

Суддя С. В. Стасюк