ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" червня 2021 р. Справа № 910/20571/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Шапрана В.В.

суддів: Пашкіної С.А.

Буравльова С.І.

без повідомлення учасників справи

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Хофт"

на рішення Господарського суду міста Києва від 05.03.2021 (повне рішення складено 05.03.2021)

у справі №910/20571/20 (суддя - Маринченко Я.В.)

за позовом Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Хофт"

про стягнення заборгованості у розмірі 144256,77 грн.

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2020 року Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" звернулося з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Хофт" про стягнення заборгованості за договором на виконання робіт №724/КТЕЦ/20 від 17.06.2020 у загальному розмірі 144256,77 грн, з яких: 83616,17 грн - попередня оплата, 59551,93 грн - штраф та 1088,67 грн - інфляційні втрати.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що Товариством з обмеженою відповідальністю "Хофт" порушено умови укладеного договору в частині використання попередньої оплати (авансових коштів) та порушення строків виконання робіт, у зв`язку з чим Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" просило стягнути з відповідача окрім суми невикористаного авансу нараховані на підставі укладеного правочину 59551,93 грн штрафу та 1088,67 грн інфляційних втрат.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 31.12.2020 відкрито провадження у справі №910/20571/20 та вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 05.03.2021 (повне рішення складено 05.03.2021) у справі №910/20571/20 позов Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" задоволено частково, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Хофт" на користь позивача 83616,17 грн попередньої оплати та 59551,93 грн штрафу, в іншій частині у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати оскаржуване рішення суду та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в частині стягнення штрафних санкцій.

Апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Хофт" мотивована тим, що місцевим господарським судом під час ухвалення оскаржуваного рішення порушено норми матеріального права.

У поданій апеляційній скарзі Товариство з обмеженою відповідальністю "Хофт" зазначає, що позивачем неправомірно заявлено до стягнення штраф за порушення строків виконання робіт, передбачений п. 7.2 договору, оскільки на випадок порушення строків виконання робіт у п. 7.3.2 передбачена інша відповідальність, а саме сплата неустойки у розмірі 0,1% від загальної ціни договору, а за прострочення понад 30 днів додатково стягується штраф у розмірі 7% від загальної ціни договору.

На переконання відповідача, вказаним пунктом договору передбачена і неустойка і штраф, а тому застосування додаткових санкцій, передбачених договором, за порушення строків виконання робіт є неправомірним та не відповідає загальноприйнятій практиці застосування штрафних санкцій. Отже, штрафні санкції мають розраховуватися з огляду на кількість днів прострочення виконання робіт за договором.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 30.03.2021 апеляційну скаргу у справі №910/20571/20 передано на розгляд колегії суддів у складі: Шапран В.В. (головуючий суддя (суддя-доповідач)), Пашкіна С.А., Буравльов С.І.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 01.04.2021 апеляційну скаргу у справі №910/20571/20 залишено без руху на підставі ч. 2 ст. 260 ГПК України.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 21.04.2021 відкрито апеляційне провадження у справі №910/20571/20, вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (без проведення судового засідання) на підставі ч. 10 ст. 270 ГПК України, а також встановлено Комунальному підприємству виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" строк для подання відзиву на апеляційну скаргу 15 днів з дня отримання копії ухвали.

До суду 12.05.2021 у встановлений процесуальний строк від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, у якому Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" просить оскаржуване рішення суду залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів встановила наступне.

Зі встановлених місцевим господарським судом обставин справи убачається, що 17.06.2020 між Комунальним підприємством виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" (замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Хофт" (підрядник) укладено договір про виконання робіт №724/КТЕЦ-20, відповідно до п. 1.1 якого підрядник зобов`язується виконати "Ремонт покрівель виробничих будівель ТЕЦ-6 СП "Київські ТЕЦ" КП "Київтеплоенерго" м. Київ, вул. Пухівська, 1А згідно з ДК 021:2015:45260000-7 Покрівельні роботи та інші спеціалізовані будівельні роботи", а замовник - прийняти і оплатити роботи відповідно до умов цього договору.

Відповідно до п. 3.1 договору загальна ціна договору з ПДВ становить 595519,39 грн.

Пунктом 4.1 договору визначено, що розрахунки проводяться шляхом перерахування попередньої оплати (авансу) у розмірі 25% від загальної ціни договору на підставі рахунку-фактури, наданого підрядником, протягом 10 робочих днів від дня отримання замовником відповідного рахунку-фактури і становить усього з ПДВ 148879,84 грн.

У додатку №2 до договору сторонами погоджено графік виконання робіт, відповідно до якого підрядник розпочинає виконання робіт у червні 2020 року та закінчує їх виконання у жовтні 2020 року.

Позивач на виконання умов укладеного між сторонами договору перерахував відповідачу авансовий платіж у розмірі 148879,84 грн, що підтверджується копією платіжного доручення №28629 від 27.07.2020.

Актом приймання виконаних будівельних робіт за вересень 2020 року за формою КБ-2в, який підписано 24.09.2020, підтверджується, що відповідачем було лише частково виконано роботи на суму 65263,67 грн. Довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрат також підтверджується використання відповідачем частини авансового платежу у розмірі 65263,67 грн.

У подальшому Товариством з обмеженою відповідальністю "Хофт" виконання обумовлених договором робіт було припинене, у зв`язку з чим частина невикористаного авансового платежу складає 83616,17 грн.

Пунктом 6.2.1 договору сторонами узгоджено, що замовник має право достроково в односторонньому порядку розірвати договір у разі невиконання зобов`язань підрядником, повідомивши про це підрядника письмовим повідомленням про розірвання договору, що має бути відправлено підряднику не пізніше 15-ти календарних днів до дати розірвання, зазначеної замовником у повідомленні про розірвання договору. Договір вважається розірваним на вимогу замовника з дати розірвання, зазначеної замовником в повідомленні про розірвання договору.

Відповідно до п. 13.1.2 укладеного правочину дострокове розірвання договору може бути здійснене в односторонньому порядку з ініціативи замовника (незалежно від наявності або відсутності будь-яких підстав для такого розірвання), оформленої письмово у вигляді повідомлення про розірвання договору, що має бути відправлено підряднику не пізніше 7-ми робочих днів до моменту розірвання договору. Замовник має право на одностороннє дострокове розірвання договору незалежно від наявності або відсутності будь-яких підстав для такого розірвання.

04.11.2020 позивачем було направлено на адресу відповідача лист, у якому Товариство з обмеженою відповідальністю "Хофт" повідомлено про часткове використання попередньої оплати (авансу), у зв`язку з чим Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" просило у строк до 06.11.2020 повернути перераховану попередню оплату за вказаним договором.

Також 09.12.2020 позивач звернувся до відповідача з листом №42/31/947, яким повідомив про розірвання договору з 21.12.2020 у зв`язку з порушенням Товариством з обмеженою відповідальністю "Хофт" п. п. 4.1 та 5.1 договору про виконання робіт №724/КТЕЦ-20.

Як правомірно встановлено місцевим господарським судом, враховуючи направлення 09.12.2020 відповідачу вищевказаного повідомлення про розірвання договору, вказаний договір, з урахуванням положень п. 6.2.1, є розірваним з 24.12.2020.

Оскільки укладений між сторонами договір про виконання робіт №724/КТЕЦ-20 від 17.06.2020 було розірвано, а відповідачем не надано жодних доказів щодо використання авансового платежу у сумі 83616,17 грн, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку стосовно задоволення позовних вимог в частині стягнення суми попередньої оплати, що є різницею між вартістю виконаних підрядником робіт та сумою перерахованого замовником авансу.

Абзацом 2 пункту 4.1 договору сторонами погоджено, що підрядник протягом 30 календарних днів з дня отримання авансових коштів підтверджує їх використання наданням замовнику звіту про використання авансових коштів за призначенням, який стає невід`ємною частиною договору, разом з підтверджуючими документами (копії накладних/актів, платіжних доручень з відміткою банку, тощо). У разі ненадання у встановлений строк такого звіту або виявлення факту нецільового використання та/або невикористання авансового платежу замовник вправі достроково розірвати договір, повідомивши підрядника та/або вимагати повернення всієї суми авансового платежу, з урахуванням інфляції та відсотків річних, а підрядник зобов`язаний задовольнити таку вимогу протягом 7 календарних днів з моменту направлення замовником такої вимоги підряднику.

Згідно з ч. 1 ст. 625 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням інфляційних втрат, трьох процентів річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч. 2 ст. 625 ЦК України).

Як було зазначено вище, Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" також просило стягнути з відповідача інфляційні втрати у розмірі 1088,67 грн, нараховані за період з серпня по жовтень 2020 року.

Поряд з цим, Господарським судом міста Києва зазначено, що з огляду на умови п. 4.1 договору, яким передбачено право замовника вимагати повернення авансу, обов`язок відповідача з повернення авансу настає лише після розірвання договору. Оскільки вимогу про повернення авансу було надіслано відповідачу лише у листопаді 2020 року, місцевим господарським судом правомірно вказано на відсутність підстав для стягнення інфляційних втрат, нарахованих за період з серпня по жовтень 2020 року, тобто до моменту направлення вимоги про повернення суми авансу.

Також у п. 7.2 договору про виконання робіт №724/КТЕЦ-20 від 17.06.2020 сторонами узгоджено, що у разі невиконання та/або неналежного виконання зобов`язань за цим договором підрядник сплачує замовнику штраф у розмірі 10% від загальної ціни договору, передбаченої п. 3.1.

Судом першої інстанції задоволено позовні вимоги Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" в частині стягнення з відповідача 59551,93 грн штрафу, нарахованого на підставі п. 7.2 договору, що становить 10% від загальної ціни договору.

Задовольняючи вимоги позивача у вказаній частині, місцевий господарський суд зазначив про їх обґрунтованість, оскільки Товариством з обмеженою відповідальністю "Хофт" у повному обсязі не виконано зобов`язання за договором в частині виконання робіт та не використано всю суму попередньої оплати.

Відповідно до ч. 1 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Хофт" оскаржує рішення суду у даній справі лише в частині задоволення позовних вимог про стягнення штрафу, нарахованого на підставі п. 7.2 договору. Отже, рішення Господарського суду міста Києва від 05.03.2021 у справі №910/20571/20 переглядається в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як було зазначено вище, у поданій апеляційній скарзі Товариство з обмеженою відповідальністю "Хофт" зазначає, що позивачем неправомірно заявлено до стягнення штраф за порушення строків виконання робіт, передбачений п. 7.2 договору, оскільки на випадок порушення строків виконання договору у п. 7.3.2 передбачена інша відповідальність, а саме сплата неустойки у розмірі 0,1% від загальної ціни договору, а за прострочення понад 30 днів додатково стягується штраф у розмірі 7% від загальної ціни договору.

На переконання відповідача, вказаним пунктом договору передбачена і неустойка і штраф, а тому застосування додаткових санкцій, передбачених договором, за порушення строків виконання робіт є неправомірним та не відповідає загальноприйнятій практиці застосування штрафних санкцій. Отже, штрафні санкції мають розраховуватися з огляду на кількість днів прострочення виконання робіт за договором.

Проте, апеляційний суд зазначає, що наведені аргументи апеляційної скарги є необґрунтованими, з огляду на наступне.

Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 ЦК України).

Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Пунктом 3 частини 1 статті 611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Згідно з приписами ст. ст. 216 - 218 Господарського кодексу України (далі - ГК України) учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за порушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій. Господарськими санкціями визнаються заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки. Господарські санкції застосовуються в установленому законом порядку за ініціативою учасників господарських відносин. Підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Штрафними санкціями у цьому кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання (ч. 1 ст. 230 ГК України).

Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Оскільки судом першої інстанції встановлено факт порушення відповідачем взятих на себе зобов`язань на підставі договору про виконання робіт, Товариство з обмеженою відповідальністю "Хофт" є таким, що порушило своє договірне грошове зобов`язання.

Згідно з п. 7.2 договору у разі невиконання та/або неналежного виконання зобов`язань за цим договором підрядник сплачує замовнику штраф у розмірі 10% від загальної ціни договору, передбаченої п. 3.1 цього договору.

Як убачається з матеріалів справи, позивачем заявлено до стягнення та нараховано штраф у відповідності до умов договору, а саме на загальну ціну договору, що становить 595519,39 грн. Отже, 10% штрафу від указаної суми становить 59551,93 грн.

При цьому, умовами договору на виконання робіт №724/КТЕЦ/20 від 17.06.2020 передбачено різні види відповідальності сторін. Зокрема, вже згаданим пунктом 7.2 договору передбачена відповідальність підрядника за невиконання зобов`язань у вигляді штрафу, пунктом 7.3.1 договору передбачено оперативно-господарські санкції підрядника у вигляді відмови замовника від прийняття та оплати робіт та відмови від виконання зобов`язань, пунктом 7.3.2 договору передбачена відповідальність підрядника у разі порушення термінів виконання робіт у вигляді пені і штрафу, пунктом 7.4 договору передбачена відповідальність підрядника у разі порушення строку усунення недоліків виконання робіт у вигляді неустойки та інші.

Суд зазначає, що вибір способу захисту порушеного права та виду штрафної санкції, яка, на підлягає стягненню з відповідача, є виключним правом позивача.

Статтею 14 ГПК України закріплено принцип диспозитивності господарського судочинства, відповідно до якого суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Позивач на власний розсуд розпорядився своїми вимогами на предмет спору та заявив до стягнення, зокрема, штраф саме на підставі п. 7.2 договору у зв`язку з фактом порушенням його умов. Вказаний штраф заявлено до стягнення Комунальним підприємством виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" за невиконання зобов`язань, передбачених умовами договору, в частині ненадання у встановлений строк звіту про використання коштів за призначенням (використання авансу) та невикористання авансу, що передбачено п. 4.1 договору, та який порушено Товариством з обмеженою відповідальністю "Хофт". Зазначені порушення і є підставою для застосування штрафної санкції, передбаченої п. 7.2 договору. До того ж, позивачем заявлено до стягнення лише один вид штрафної санкції, передбаченої договором, що не суперечить вимогам законодавства.

З огляду на викладене, судом відхиляються аргументи відповідача стосовно того, що позивачем неправомірно застосовано додаткові санкції, передбачені договором, за порушення строків виконання робіт, а штрафні санкції мають розраховуватися виключно з огляду на кількість днів прострочення виконання робіт.

Враховуючи усе вищезазначене, апеляційний суд вважає безпідставними та необґрунтованими аргументи Товариства з обмеженою відповідальністю "Хофт", викладені у поданій апеляційній скарзі.

Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим кодексом.

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно зі ст. ст. 76, 77 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Статтею 276 ГПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на вказані обставини, ґрунтуючись на матеріалах справи, апеляційний суд вважає, що рішення Господарського суду міста Києва від 05.03.2021 у справі №910/20571/20 прийнято з повним та усебічним дослідженням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Хофт" не підлягає задоволенню.

У зв`язку з відмовою у задоволенні апеляційної скарги та відповідно до ст. 129 ГПК України витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на скаржника.

Згідно з ч. 5 ст. 12 ГПК України малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Як передбачено ч. 3 ст. 287 ГПК України, не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 даної статті.

Вказана справа є малозначною, а тому прийнята постанова не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись ст. ст. 267 - 285 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Хофт" залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 05.03.2021 у справі №910/20571/20 залишити без змін.

3. Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю "Хофт".

4. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України.

Головуючий суддя В.В. Шапран

Судді С.А. Пашкіна

С.І. Буравльов