ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
"26" травня 2021 р. м. Київ
Справа № 911/219/21
Господарський суд Київської області у складі:
судді Ейвазової А.Р.,
за участі секретаря судового засідання Бенрот Ю.А., розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна фірма "Політара" про зобов`язання вчинити дії, за участю представників від:
позивача - Палієнко О.А. (ордер серії АА №1088563 від 15.03.2021);
відповідача - не з явився
Рішенням Господарського суду Київської області від 14.09.2020 у даній справі позов ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 ) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна фірма "Політара" (далі - ТОВ «ВКФ «Політара») задоволено частково. Вказаним рішенням суду призначено судове засідання для вирішення питання про судові витрати на 26.05.2021 о 16:50 та встановлено строк для подання ОСОБА_1 доказів щодо розміру понесених судових витрат на професійну правничу допомогу.

20.05.2021, з дотриманням встановленого строку, від позивача надійшла заява б/н від 18.05.2021 про розподіл судових витрат у розмірі 15 000грн, що складають витрати на професійну правничу допомогу, до якої долучені докази понесення таких витрат (здана відділенню поштового зв`язку №1 м. Києва для відправлення до суду 18.05.2021).

21.05.2021 від відповідача надійшла заява б/н від 19.05.2021, у якій він просить вирішити питання про розподіл судових витрат у розмірі 20 000грн, понесених на оплату правничої допомоги з доказами (здана для відправлення до суду відділенню поштового звязку №94 м. Києва 19.05.2021).

Ухвалою від 25.05.2021 вирішено заяву ТОВ ТОВ «ВКФ «Політара» прийняти до розгляду та здійснювати її розгляд в судовому засіданні, призначеному на 16;50 26.05.2021.

В судове засідання 26.05.2021 представник відповідача не з`явився, у поданій заяві просив розглянути її без участі представника відповідача.

В судовому засіданні 26.05.2021 позивач заявлені вимоги підтримав та просив їх задовольнити та відмовити у задоволенні заяви, поданої відповідачем.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши зібрані докази, судом встановлено наступне.

Звертаючись до суду з позовом позивач у першій заяві по суті - позовній заяві вказав, що орієнтовний розмір судових витрат позивача складає 20000грн (а.с.4).

У подальшому 15.03.2021 позивачем подано копію договору №01/10/20-ПД від 01.10.2020 про надання правничої допомоги (а.с.92-96), укладеного між позивачем (клієнт) та Адвокатським об`єднанням «Адвокати України» (об`єднання; далі - АО «Адвокати України»).

Відповідно до вказаного договору клієнт доручає, а об`єднання приймає на себе зобов`язання надати клієнту правову допомогу, а клієнт зобов`язується сплатити об`єднанню гонорар за надання правової допомоги та погоджені фактичні витрати об`єднання, що необхідні для виконання вказаного договору (п. 1.1 договору).

У відповідності до п. 3.2 договору оплата суми гонорару об`єднання, розрахованого у акті про надану правову допомогу, здійснюється клієнтом протягом 2 робочих днів із дня підписання акту про надану правову допомогу, якщо інше не передбачено додатковою угодою до вказаного договору.

Вказаний договір набирає сили з дати його підписання і діє до моменту його розірвання сторонами.

До закінчення судових дебатів позивач зазначив, що не може надати докази на понесення витрат на професійну правничу допомогу, оскільки складання документів на їх підтвердження здійснюється після розгляду справи і повідомив про намір подати такі документи протягом 5 днів з дня ухвалення рішення суду у даній справі.

20.05.2021, у межах строку, встановленого ч.8 ст.129 ГПК України у підтвердження витрат, позивачем наданий опис виконаних робіт для надання правової допомоги та їх вартості: консультація (1 година) - гонорар 1 500грн; складання та подання до суду позовної заяви (4 години) - гонорар 6 000грн з розрахунку 1500грн/1годину; складання на направлення до суду відповіді на відзив (1 година) - гонорар 1500грн; представництво інтересів клієнта в суді по цій справі в судових засіданнях 26.02.2021, 24.03.2021, 28.04.2021 та 14.05.2021 (4 години) - гонорар 6 000грн з розрахунку 1500,00грн/1годину.

Як вбачається з акту №1 від 17.05.2021, АО «Адвокати України» надано, а позивачем прийнято правову допомогу, вартість якої складає 15 000грн. Відповідний акт не підписано позивачем, однак, за дорученням позивача представником здійснено оплату відповідних, що підтверджується платіжним доручення від 18.05.2021; надходження коштів в рахунок оплати послуг підтверджено довідкою АО «Адвокати України» від 18.05.2021.

Відповідні витрати, понесені позивачем, підлягають відшкодуванню в частині з наступних підстав.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, що визначено ч.1 ст.123 ГПК України. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, як передбачено п.1 ч.3 такої норми, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно ч.1 ст.126 ГПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно до ч.1 ст.124 ГПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Як визначено ч.2 ст.126 ГПК України, за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

- розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

- розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частина 3 згаданої норми вказує, що для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Отже, вищевказані норми визначають наступний порядок дій для розподілу судових витрат: надання орієнтовного розрахунку з першою заявою по суті; надання детального опису робіт та здійснених витрат за результатами розгляду справи та доказів на підтвердження з метою розподілу.

Відповідно до ч.4 такої норми розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог ч.4 ст.126 ГП України, в силу ч.5 такої норми, суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. При цьому, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, що встановлено ч.6 такої норми.

Відповідачем клопотань про зменшення розміру витрат позивача на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, не подавано.

Поряд з цим, порядок розподілу судових витрат (окрім судового збору) визначено ч.4 ст.129 ГПК України, відповідно до якої, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Так, рішенням суду від 14.05.2021 позовні вимоги задоволено частково, отже, витрати на професійну правничу допомогу підлягають частковому відшкодуванню позивачу за рахунок відповідача, а саме: позивачу за рахунок відповідача підлягає відшкодуванню 10 833,30грн; витрати у розмірі 4 166,70грн суд покладає на позивача.

Відповідач у першій заяві по суті - відзиві вказував, що сплатив за надання правничої допомоги адвокатом 20 000грн і інших судових витрат не очікує, а обгрунтований (детальний) розрахунок надасть протягом встановленого строку (а.с.103).

До закінчення судових дебатів детального опису робіт (наданих послуг) для визначення розміру таких витрат з метою розподілу, як передбачено ч.3 ст.126 ГПК України, відповідач не подав та не повідомив про наявність поважних причин не подання доказів на підтвердження розміру судових витрат.

Так, як визначено ч.8 ст.129 ГПК України, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо), які подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Частиною 1 ст.221 ГПК України визначено, що якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Як визначено п.5 ч.6 ст.238 ГПК України, у резолютивній частині рішення, у разі необхідності також вказується про призначення судового засідання для вирішення питання про судові витрати, дата, час і місце його проведення; строк для подання стороною, за клопотанням якої таке судове засідання проводиться, доказів щодо розміру, понесених нею судових витрат.

Суд не встановлював строк для подання відповідачем доказів щодо розміру понесених ним судових витрат, оскільки відповідач не надав за результатами розгляду справи детального опису виконаних робіт(послуг) та витрат, а також доказів та не повідомив про обставини, які перешкоджають подати такі докази та опис до закінчення судових дебатів та про намір, у зв`язку з такими поважними обставинами, подати такі докази після прийняття рішення.

Отже, ч.1 ст.221, ч.8 ст.129 ГПК України встановлено, що про намір подати докази понесення судових витрат сторона може повідомити до закінчення певної стадії судового процесу - дебати та не передбачає можливості подання відповідної заяви після закінчення такої стадії.

Відповідно до ст. 113 ГПК України, строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.

Згідно ст. 115 ГПК України, строки, встановлені законом або судом, обчислюються роками, місяцями і днями, а також можуть визначатися вказівкою на подію, яка повинна неминуче настати.

У відповідності до ст. 118 ГПК України: право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку; заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Як визначено ч. 1 ст. 119 ГПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Спеціальною нормою - ч. 8 ст.129 ГПК України визначено, що неподання відповідних доказів протягом встановленого строку є підставою для залишення без розгляду поданої заяви. У даному випадку такий строк встановлений законом та його закінчення визначається певною подією - закінчення судових дебатів. При цьому, законом визначено, що у разі неможливості подати такі докази з поважних причин, сторона має зробити заяву про це до настання певної події - закінчення судових дебатів, у зв`язку з якою суд, приймаючи рішенням, призначає судове засідання для розгляду питання про судові витрати та вказує строк, встановлений для подання відповідних доказів.

Так, відповідач разом із поданою заявою подає докази на підтвердження понесення судових витрат - договір про надання правничої допомоги від 22.02.2021, додаток до такого договору (розрахунок вартості наданих послуг, виконаних робіт адвокатом), акт про надання послуг, однак, про неможливість подати такі докази та причини цього відповідач суд не повідомив до закінчення судових дебатів, не подавав заяв про призначення судового засідання для вирішення питання про судові витрати до такого моменту - закінчення судових дебатів.

При цьому, судом враховано, що такий документ як договір про надання правничої допомоги від 22.02.2021 існував на момент проведення судових дебатів та міг бути наданий, а про необхідність складання та намір подати інші докази відповідач міг повідомити суд у встановлений строк.

Оскільки детальний опис виконаних робіт та понесених витрат та докази понесення витрат на професійну правничу допомогу не подані у встановлений строк - до закінчення судових дебатів і позивач у встановлений строк - до закінчення судових дебатів не повідомив про поважність причин не подання таких доказів у такий строк, заява ТОВ "ВКФ "Політара" щодо розподілу судових витрат у розмірі 20 000грн, залишається судом без розгляду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 126, 129, 221, 234-235, 240, 244 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Заяву ОСОБА_1 щодо відшкодування витрат на професійну правничу допомогу задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна фірма "Політара" (ідентифікаційний код 31561738; 07100, Київська обл., м. Славутич, вул. Індустріальна, 1) на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ; АДРЕСА_1 ) 10 833,30грн в рахунок часткового відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

3. В іншій частині у задоволені заяви ОСОБА_1 відмовити та покласти на таку особу його витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4 166,70грн.

4. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна фірма "Політара" щодо розподілу судових витрат у розмірі 20 000грн, понесених на оплату професійної правничої допомоги, залишити без розгляду.

Додаткове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга подається протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення у порядку, встановленому ст.257 ГПК України.

Повний текст додаткового рішення складено 07.06.2021.

Суддя А.Р. Ейвазова