ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.06.2021м. ДніпроСправа № 904/3456/21

Суддя Господарського суду Дніпропетровської області Новікова Р.Г., розглянувши матеріали

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Триват" м. Запоріжжя

до Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" м. Жовті Води

про стягнення суми боргу в розмірі 378000грн., пені в розмірі 32130грн., штрафу в розмірі 26460грн., інфляційної складової в розмірі 8743грн.

Без представників сторін.

ВСТАНОВИВ: Товариство з обмеженою відповідальністю "Триват" звернулось до Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" з позовом про стягнення суми боргу в розмірі 378000грн., пені в розмірі 32130грн., штрафу в розмірі 26460грн., інфляційної складової в розмірі 8743грн.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на порушення відповідачем зобов`язання з оплати поставленого товару на підставі договору постачання №709/13/381В від 17.09.2020.

Позивач зазначає, що на виконання положень договору постачання №709/13/381В від 17.09.2020 та специфікації №1 від 17.09.2020 поставив відповідачу товар "Феромарганець ФМН-88 ГОСТ 3547-97" в кількості 6т на загальну суму 378000грн. згідно з видатковою накладною №021002 від 05.10.2020 та товарно - транспортною накладною №021002 від 05.10.2020.

Посилаючись на пункт 4.2 договору №709/13/381В від 17.09.2020, позивач вказує, що відповідач мав сплатити вартість товару до 31.12.2020 включно. На момент подання позову до суду сума боргу в розмірі 378000грн. відповідачем не сплачена.

На підставі пункту 7.4 договору №709/13/381В від 17.09.2020 та статті 231 Господарського кодексу України, позивач нарахував та заявив до стягнення пеню (0,1% від суми боргу) в розмірі 32130грн. за період з 01.01.2021 по 26.03.2021 та штраф (7% від суми боргу) в розмірі 26460грн.

Також на підставі статті 625 Цивільного кодексу України позивач нарахував та заявив до стягнення інфляційну складову в розмірі 8743грн. за січень-лютий 2021.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 05.04.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрите провадження у справі. Вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Запропоновано відповідачу у строк протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати суду відзив на позов відповідно до вимог статті 165 Господарського процесуального кодексу України, а також всі докази, що підтверджують заперечення проти позову; одночасно надіслати позивачу копію відзиву та доданих до нього документів, докази такого направлення надати суду.

Попереджено відповідача, що у разі ненадання відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №366 ухвала Господарського суду Дніпропетровської області від 05.04.2021 отримана відповідачем 29.04.2021, про що свідчить підпис представника відповідача на зазначеному повідомленні.

Таким чином, останнім днем для подання відповідачем до суду відзиву на позовну заяву було 14.05.2021. Відповідач у встановлений судом строку відзиву на позовну заяву до суду не надав. За наведених обставин, справа розглядається за наявними матеріалами.

Дослідивши наявні докази у справі, ознайомившись з правовою позицією позивача, що викладена письмово, наявна у матеріалах справи, господарський суд встановив наступне.

Предметом доказування у справі є наявність або відсутність порушення відповідачем умов договору про закупівлю товару №709/13/381В від 17.09.2020, в частині розрахунків за поставлений товар.

Між Товариством з обмеженою відповідальністю "Триват" (далі - постачальник) та Державним підприємством "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" (далі - покупець) укладений договір про закупівлю товару №709/13/381В від 17.09.2020 (далі - договір).

За умовами вказаного договору постачальник зобов`язується поставити покупцеві товар, зазначений в пункті 1.2 договору, а покупець прийняти і оплатити такий товар (пункт 1.1 договору).

Відповідно до пункту 1.2 договору постачальник зобов`язується поставити сплави, код 1462 (феромарганець), за найменуванням, кількістю та ціною відповідно до специфікації №1, яка є невід`ємною частиною договору.

Згідно пункту 3.1 договору, сума (ціна) договору, відповідно до специфікації №1 становить 315000грн., крім того ПДВ - 63000грн. Загальна сума становить 378000грн.

Пунктом 4.2 договору передбачено, що покупець здійснює оплату отриманої партії товару за фактом його поставки протягом 60 банківських днів.

За умовами пункту 5.4 договору датою поставки товару та переходу права власності на товар буде вважатись дата фактичної поставки товару на склад покупця.

Пунктом 7.4 договору передбачено, що за порушення строків оплати за поставлений товар, передбачених договором, покупець сплачує постачальнику штрафні санкції у розмірі, передбаченому ст. 231 Господарського кодексу України. Відповідно до вимог частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України сторони в цьому договір встановили інший розмір процентів, а саме 0 процентів річних від простроченої суми.

Відповідно до пункту 11.1 договору, він набирає чинності з моменту підписання його сторонами і діє до 31.12.2020, але в будь якому разі до повного виконання сторонами своїх зобов`язань.

Договір підписаний та скріплений печатками сторін без зауважень та заперечень до нього.

Згідно статті 204 Цивільного кодексу України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

В матеріалах справи відсутні докази того, що спірний договір визнавався недійсним в судовому порядку.

Сторони підписали специфікацію №1 до договору, якою узгодили поставку товару на суму 378000грн. Специфікація №1 підписана та скріплена печатками сторін без зауважень та заперечень до неї.

На виконання умов договору позивач поставив відповідачу товар на суму 378000грн., що підтверджується видатковою накладною №021002 від 05.10.2020, товарно - транспортною накладною №021002 від 05.10.2020. Вказані документи підписані сторонами без зауважень.

З огляду на положення пункту 4.2 договору відповідач був зобов`язаний оплатити вартість поставленого товару в строк до 31.12.2020 (включно).

Докази оплати Державним підприємством "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" суми боргу у розмірі 378000грн., в матеріалах справи відсутні. Строк оплати вказаної суми є таким, що настав.

Відповідно до частини 1 статті 193 Господарського кодексу України та статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов закону, інших правових актів, договору, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За приписами статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 530 Цивільного кодексу України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Приписи частини 7 статті 193 Господарського кодексу України та статті 525 Цивільного кодексу України встановлюють загальне правило щодо заборони односторонньої відмови від зобов`язання або односторонньої зміни його умов, що кореспондується із вимогами статті 629 Цивільного кодексу України щодо обов`язковості договору для виконання сторонами.

Згідно статті 202 Господарського кодексу України та статті 598 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняються виконанням, проведеним належним чином.

Положеннями статті 13 Господарського процесуального кодексу України визначено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до статті 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Обставини, на які посилається позивач в обґрунтування заявлених вимог про стягнення з відповідача суми боргу у розмірі 378000грн., підтверджені матеріалами справи та не спростовані відповідачем. Тому суд дійшов висновку про правомірність вимог позивача в цій частині.

Позивач, за порушення відповідачем грошових зобов`язань, заявив до стягнення пеню у розмірі 32130грн.00коп. за період з 01.01.2021 по 26.03.2021 та штраф у розмірі 26460грн.00коп., на підставі статті 231 Господарського кодексу України.

Відповідно до частини другої статті 231 Господарського кодексу України у разі якщо порушено господарське зобов`язання, в якому хоча б одна сторона є суб`єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки, або порушення пов`язане з виконанням державного контракту, або виконання зобов`язання фінансується за рахунок Державного бюджету України чи за рахунок державного кредиту, штрафні санкції застосовуються, якщо інше не передбачено законом чи договором, у таких розмірах:

- за порушення умов зобов`язання щодо якості (комплектності) товарів (робіт, послуг) стягується штраф у розмірі двадцяти відсотків вартості неякісних (некомплектних) товарів (робіт, послуг);

- за порушення строків виконання зобов`язання стягується пеня у розмірі 0,1 відсотка вартості товарів (робіт, послуг), з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості.

Зі змісту положень абзаців другого та третього вбачається, штрафні санкції, передбачені вказаними положеннями, застосовується за допущене прострочення виконання лише негрошового зобов`язання, пов`язаного з обігом (поставкою) товару, виконанням робіт, наданням послуг, з вартості яких й вираховується у відсотковому відношенні розмір штрафних санкцій.

Таким чином, позовні вимоги про стягнення пені у розмірі 32130грн.00коп. за період з 01.01.2021 по 26.03.2021 та штрафу у розмірі 26460грн.00коп. задоволенню не підлягають.

Крім того, на підставі статті 625 Цивільного кодексу України позивачем заявлено до стягнення суму інфляційних втрат у розмірі 8743грн.00коп. за загальний період з січня 2021 по лютий 2021.

Перевіривши розрахунок суми інфляційних втрат, суд встановив, що він зроблений правильно та відповідає вимогам чинного законодавства. Таким чином, стягненню з відповідача підлягає сума інфляційної складової в розмірі 8743грн.00коп.

Враховуючи часткове задоволення позовних вимог та відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, на відповідача покладаються витрати позивача зі сплати судового збору в розмірі 5801грн.15коп.

Керуючись нормами статей Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України, ст. 3, 4, 13, 41, 42, 74, 76-80, 86, 91, 129, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Триват" до Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" про стягнення суми боргу в розмірі 378000грн., пені в розмірі 32130грн., штрафу в розмірі 26460грн., інфляційної складової в розмірі 8743грн. - задовольнити частково.

Стягнути з Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" (ідентифікаційний код: 14309787; місцезнаходження: 52210, м. Жовті Води, вул. Горького, буд. 2) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Триват" (ідентифікаційний код: 40753003; місцезнаходження: 69032, м. Запоріжжя, вул. Доківська, буд. 1) суму боргу в розмірі 378000грн., інфляційну складову в розмірі 8743грн. та витрати позивача зі сплати судового збору в розмірі 5801грн.15коп.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Видати наказ після набрання чинності рішенням.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області в строки, передбачені статтею 256 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складений та підписаний 07.06.2021.

Суддя Р.Г. Новікова