УХВАЛА

м. Київ

07.06.2021Справа № 910/8298/21

Господарський суд міста Києва у складі судді Баранова Д.О., розглянувши заяву заступника керівника Київської міської прокуратури про забезпечення позову

за позовом заступника керівника Київської міської прокуратури (03150, м. Київ, вул. Предславинстка, будинок 45/9; ідентифікаційний код: 02910019) в інтересах держави в особі Київської міської ради (01044, м. Київ, вул. Хрещатик, будинок 36; ідентифікаційний код: 22883141)

до Приватного підприємства "Конвалія-нерухомість" (04071, м. Київ, вул. Хорива, будинок 2; ідентифікаційний код: 37175879)

третя особа, яка не заявляє самостійних вимоги щодо предмета спору: державний реєстратор Комунального підприємства "Благоустрій Шевченківського району" Клюковський Максим Володимирович (01030, м. Київ, вул. Богдана Хмельницького, будинок 24; ідентифікаційний код: 26077632)

про зобов`язання вчинити дії,

Представники сторін: не викликалися

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду міста Києва звернувся заступник керівника Київської міської прокуратури в інтересах держави в особі Київської міської ради з позовом до Приватного підприємства "Конвалія-нерухомість" про скасування державної реєстрації права власності на нежитлові будівлі літ. А, Б, В, Г, Д, Є, Ж, З по вул. Хорива, 2 в Києві Приватного підприємства "Конвалія-нерухомість" (04071, м. Київ, вул. Хорива, будинок 2; ідентифікаційний код: 37175879), проведену 24.07.2017 державним реєстраторам Комунального підприємства "Благоустрій Шевченківського району" Клюковським Максимом Володимировичем на підставі рішення про державну реєстрації прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) № 36384694 від 31.07.2017.

В обґрунтування позовних вимог прокурор вказує, що державна реєстрація права власності на означені вище будівлі є незаконною та підлягає скасуванню, оскільки, під час проведення реєстраційних дій не було дотримано встановленого законодавством порядку вибуття майна з комунальної власності, а також, Приватним підприємством "Конвалія-нерухомість" не виконано інвестиційні зобов`язання, згідно з якими передбачалося набуття ним у власність спірного майна.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.05.2021 позовну заяву заступника керівника Київської міської прокуратури в інтересах держави в особі Київської міської ради залишено без руху. Встановлено заступнику керівника Київської міської прокуратури в інтересах держави в особі Київської міської ради п`ятиденний строк з дня вручення ухвали для усунення недоліків шляхом подання до суду достовірної інформації щодо ідентифікаційного коду юридичної особи Київської міської ради згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

03.06.2021 до Господарського суду міста Києва надійшло клопотання Київської міської прокуратури про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.06.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, яку вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 07.07.2021.

Оскільки, Київською міською прокуратурою усунуто недоліки позовної заяви, та відповідно ухвалою суду від 07.06.2021 відкрито провадження у справі № 910/8298/21, то за таких обставин, суд вважає за необхідне розглянути подану 26.05.2021 заступником керівника Київської міської прокуратури заяву про забезпечення позову, в якій прокурор просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом:

- накладення арешту на нежитлову будівлю (літ. А, Б, В, Г, Д, Є, Ж, 3) по вул. Хорива, 2 в м. Києві, загальною площею 3 109, 7 кв.м (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000);

- заборони державним реєстраторам прав на нерухоме майно та органам державної реєстрації прав (в т.ч. Міністерству юстиції України та його територіальним органам, Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації, виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київській міській, районним у місті Києві державним адміністраціям, акредитованим суб`єктам, нотаріусам, іншим особам та органам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень") вчиняти будь-які реєстраційні дії, в тому числі, але не обмежуючись, державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно, державну реєстрацію обтяжень речових прав на нерухоме майно, скасування державної реєстрації речових прав та їх обтяжень на нерухоме майно щодо нежитлової будівлі (літ. А, Б, В, Г, Д, Є, Ж, 3) по вул. Хорива, 2 в м. Києві, загальною площею 3 109, 7 кв.м (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000).

В обґрунтування необхідності забезпечення позову, прокурор вказує, що за наявності державної реєстрації права власності на спірні об`єкти за Приватним підприємством "Конвалія-нерухомість", то за таких обставин, на даний час існує реальна можливість відчуження спірного об`єкту, що ускладнить захист та поновлення порушених прав позивача.

Розглянувши заяву заступника керівника Київської міської прокуратури про забезпечення позову, проаналізувавши норми господарського процесуального законодавства України, суд вказує наступне.

Відповідно до статті 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно ст. 140 Господарського процесуального кодексу України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Суд зазначає, що особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених Господарським процесуальним кодексом України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Так, суд зазначає, що заступник керівника Київської міської прокуратури в інтересах держави в особі Київської міської ради звернувся з позовом до Приватного підприємства "Конвалія-нерухомість" про скасування державної реєстрації права власності на нежитлові будівлі літ. А, Б, В, Г, Д, Є, Ж, З по вул. Хорива, 2 в Києві Приватного підприємства "Конвалія-нерухомість", проведену 24.07.2017 державним реєстраторам Комунального підприємства "Благоустрій Шевченківського району" Клюковським Максимом Володимировичем на підставі рішення про державну реєстрації прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) № 36384694 від 31.07.2017.

В обґрунтування позовних вимог прокурор посилається на незаконність державної реєстрації права власності на означені вище будівлі, та їх скасування обумовлює з тим, що під час проведення реєстраційних дій не було дотримано встановленого законодавством порядку вибуття майна з комунальної власності, а також, Приватним підприємством "Конвалія-нерухомість" не виконано інвестиційні зобов`язання, згідно з якими передбачалося набуття ним у власність спірного майна.

Обставини, з якими прокурор обумовлює можливість забезпечення позову, є те, що за наявності державної реєстрації права власності на спірні об`єкти за Приватним підприємством "Конвалія-нерухомість" існує реальна можливість відчуження спірного об`єкту, що ускладнить захист та поновлення порушених прав позивача.

Водночас, суд вказує, що достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співрозмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частиною 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Таким чином, суд відзначає, що саме лише посилання заявника на те, що невжиття заходів забезпечення позову може призвести до порушення прав і охоронюваних законом інтересів, без обґрунтування підстав для вжиття таких заходів з посиланням на відповідні докази та без обґрунтування необхідності термінового вжиття заходів забезпечення позову не може бути підставою для винесення ухвали про забезпечення позову.

Втім, суд вказує, що заявником не доведено того, що Приватним підприємством "Конвалія-нерухомість" вчиняються будь які дії спрямовані на відчуження спірного майна повністю, або їх частин іншим особам, як і не доведено того, що підприємством вчиняються будь які підготовчі дії до його реалізації.

За приписами ст. 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Водночас, суд звертає увагу, що заявником у заяві про забезпечення позову не наведено підстав та не доведено з посиланням на вірогідні засоби доказування, що невжиття обраних заходів забезпечення позову, може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, за відсутності обґрунтувань, щоб свідчили про вчинення підприємством дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після подання позову до суду.

У відповідності до приписів ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до ст. 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому, Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 29.06.2006 у справі "Пантелеєнко проти України" зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31.07.2003 у справі "Дорани проти Ірландії" Європейський суд з прав людини вказав на те, що поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.

При вирішенні справи "Каіч та інші проти Хорватії" (рішення від 17.07.2008) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування.

Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Отже, Держава Україна несе обов`язок перед зацікавленими особами забезпечити ефективний засіб захисту порушених прав, зокрема - через належний спосіб захисту та відновлення порушеного права. Причому обраний спосіб захисту порушеного права має бути ефективним та забезпечити реальне відновлення порушеного права.

На це вказується, зокрема, і в пункті 4 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 02.11.2004 №15-рп/2004 у справі №1-33/2004, де зазначено, що верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, яка здійснюється, зокрема і судом як основним засобом захисту прав, свобод та інтересів у державі.

Крім того, Конституційний Суд України у п. 9 мотивувальної частини рішення від 30.01.2003 №3-рп/2003 у справі № 1-12/2003 наголошує на тому, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

Отже, з огляду на викладене вище, за переконанням суду, у поданій заяві міститься лише посилання на потенційне порушення прав позивача, при цьому в заяві взагалі відсутнє обґрунтування та докази, які підтверджують доцільність та необхідність термінового забезпечення позову.

Таким чином, суд приходить до висновку, що заявником не було надано доказів на підтвердження того, що незабезпечення позову порушить права позивача та в подальшому утруднить чи зробить неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позову.

Згідно ч. 6 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України, про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

За таких обставин, суд визнає подану заступником керівника Київської міської прокуратури заяву про забезпечення позову, безпідставною, необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 136, 137, 138-140 та ст. 234 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви заступника керівника Київської міської прокуратури про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Дата складання та підписання повного тексту ухвали: 07.06.2021.

Ухвали, постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Д.О. Баранов