УХВАЛА

про закриття провадження у справі

м. Київ

07.06.2021справа № 640/12361/19

Господарський суд міста Києва у складі судді Марченко О.В., за участю секретаря судового засідання Роздобудько В.В.,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні

справу №640/12361/19

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Тавтекс» (02094, м. Київ, бульвар Верховної Ради, буд. 21-А, кв. 78; ідентифікаційний код 41903230)

до Антимонопольного комітету України (03035, м. Київ, вул. Митрополита Василя Липківського, 45; ідентифікаційний код 00032767),

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - державне підприємство «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» (01032, м. Київ, вул. Назарівська, буд. 3; ідентифікаційний код 37413871) в особі його відокремленого підрозділу «Хмельницька АЕС» (30100, Хмельницька обл., м. Нетішин, вул. Енергетиків, 20),

про визнання протиправним і скасування рішення від 11.06.2019 №7580-р/пк-пз та зобов`язати розглянути скаргу,

за участю представників:

позивача - Валенко К.П. (ордер від 07.06.2021 серіяЯ аі №1117610);

відповідача - Михальчук Н.О. (відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань);

третьої особи - не з`явився,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Тавтекс» (далі - Товариство) звернулося до господарського суду міста Києва з позовом про:

- визнання протиправним і скасування рішення постійно діючої адміністративної колегії Антимонопольного комітету України з розгляду скарг про порушення законодавства у сфері публічних закупівель (далі - Колегія АМК) від 11.06.2019 №7580-р/пк-пз (далі - рішення №7580-р/пк-пз);

- зобов`язання Колегії АМК розглянути скаргу Товариства від 21.05.2019 №UА-2019-03-13-000011-а.b4 щодо порушення замовником порядку проведення процедури закупівлі (далі - Скарга) з урахуванням висновків, викладених в рішенні суду.

Позовні вимоги мотивовано тим, що оскаржуване рішення суб`єкта владних повноважень є необґрунтованим та протиправним, оскільки у його прийнятті відповідачем не враховано, що: державним підприємством «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» (далі - Підприємство) в особі його відокремленого підрозділу «Хмельницька АЕС» (далі - Відокремлений підрозділ; замовник) порушено процедуру прийняття рішення про відхилення тендерної пропозиції та дискваліфікацію позивача; висновок тендерного комітету замовника про невідповідність тендерної пропозиції вимогам тендерної документації є помилковим; Підприємство в особі його Відокремленого підрозділу необ`єктивно та упереджено оцінило пропозицію скаржника, а відповідачем протиправно визнано такі дії як законні.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 23.11.2020 у справі №640/12361/19 позов задоволено.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 16.03.2021 у справі №640/12361/19 апеляційну скаргу АМК задоволено частково; рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 23.11.2020 скасовано; закрито провадження у справі за позовом Товариства до Антимонопольного комітету України (далі - АМК), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Підприємство в особі його Відокремленого підрозділу, про визнання протиправним та скасування рішення; роз`яснено Товариству, що розгляд даної справи віднесено до господарської юрисдикції та що Товариство вправі протягом десяти днів з дня отримання відповідної постанови звернутися до суду із заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією.

25.03.2021 позивач подав Шостому апеляційному адміністративному суду заяву про передачу справи №640/12361/19 до господарського суду міста Києва.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 13.04.2021 передано справу за позовом Товариства до АМК, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Підприємство в особі його Відокремленого підрозділу, про визнання протиправним та скасування рішення до господарського суду міста Києва як суду першої інстанції, до юрисдикції якого віднесено розгляд справи.

22.04.2020 до господарського суду міста Києва надійшли матеріали справи №640/12361/19.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 28.04.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження; підготовче засідання призначено на 07.06.2021.

13.05.2021 позивач подав суду письмові пояснення на вимогу ухвали суду, в яких зазначив про те, що з огляду на суб`єктний склад учасників даної справи, колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду дійшла висновку, що спірні правовідносини підлягають розгляду за правилами господарського судочинства.

У підготовче засідання 07.06.2021 з`явилися представники позивача та відповідача; представник третьої особи не з`явився; про дату час та місце проведення підготовчого засідання повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, яке наявне у матеріалах справи; про причини неявки суду не повідомили.

Представник відповідача у підготовчому засіданні 07.06.2021 наголосив на доводах клопотання про закриття провадження у справі на підставі на підставі пункту 1 частини першої статті 231 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), подане суду 21.05.2021, мотивоване тим, що, оскільки спір у даній справі виник не з відносин, пов`язаних із захистом економічної конкуренції та обмеженням монополізму у господарській діяльності, то до нього не можуть бути застосовані положення пункту 7 частини першої статті 20 ГПК України та статті 60 Закону України «Про захист економічної конкуренції».

Представник позивача заперечив проти задоволення вказаного клопотання.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, суд дійшов висновку про необхідність закриття провадження у справі на підставі пункту 1 частини першої статті 231 ГПК України з огляду на таке.

Судом встановлено, що позов мотивовано, зокрема, тим, що:

- не погоджуючись з результатами проведених торгів та рішенням Підприємства в особі його Відокремленого підрозділу (замовник) про відхилення тендерної пропозиції та дискваліфікацію позивача, 21.05.2019 Товариство звернулося до Колегії АМК із Скаргою;

- рішенням Колегії АМК від 24.05.2019 №6606-р/пк-пз скаргу було прийнято до розгляду;

- у ході розгляду скарги Колегією АМК не виявлено в діях Підприємства в особі його Відокремленого підрозділу порушень щодо відхилення тендерної пропозиції та дискваліфікацію позивача, у зв`язку з чим відмовлено Товариству у задоволенні Скарги;

- із рішенням №7580-р/пк-пз Колегії АМК позивач не погоджується, вважає, що рішення не містить жодних правових підстав для відмови у задоволенні скарги, а відтак, є необґрунтованим та підлягає скасуванню.

Статтею 1 ГПК України передбачено, що господарський процесуальний кодекс України визначає юрисдикцію та повноваження господарських судів, встановлює порядок здійснення судочинства у господарських судах.

Завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави (частина перша статті 2 ГПК України).

Відповідно до частини другої статті 4 ГПК України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

З огляду на приписи частини третьої статті 22 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», згідно з якими місцеві господарські суди розглядають справи, що виникають із господарських правовідносин, а також інші справи, віднесені законом до їх юрисдикції, та на вимоги статей 4, 12, 20 ГПК України господарське судочинство здійснюється в порядку, зокрема, позовного провадження (загального або спрощеного), коли склад учасників спору відповідає приписам статті 4 ГПК України, а правовідносини, з яких виник спір, мають господарський характер.

Статтею 45 ГПК України передбачено, що сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені в статті 4 цього Кодексу, тобто і фізичні особи, які не є підприємцями, а винятки, коли спори, стороною яких є фізична особа, що не є підприємцем, не підлягають розгляду у господарських судах, чітко визначені положеннями статті 20 цього Кодексу (наприклад, пункти 5, 10, 14 цієї статті).

Таким чином, одним із критеріїв віднесення справ до господарської юрисдикції визначено наявність між сторонами саме господарських правовідносин, а також запроваджено підхід щодо розмежування юрисдикції залежно від предмета правовідносин, а не лише від суб`єктного складу сторін.

Ознаками спору, на який поширюється юрисдикція господарського суду, є: наявність між сторонами господарських відносин, урегульованих Цивільним та Господарським кодексами України, іншими актами господарського і цивільного законодавства, і спору про право, що виникає з відповідних відносин; наявність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення спору господарським судом; відсутність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення такого спору судом іншої юрисдикції.

Предметна та суб`єктна юрисдикція господарських судів, тобто сукупність повноважень господарських судів щодо розгляду справ, віднесених до їх компетенції, визначена статтею 20 ГПК України.

Так, господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, справи у спорах, що виникають з відносин, пов`язаних із захистом економічної конкуренції, обмеженням монополізму в господарській діяльності, захистом від недобросовісної конкуренції, в тому числі у спорах, пов`язаних з оскарженням рішень Антимонопольного комітету України, а також справи за заявами органів Антимонопольного комітету України з питань, віднесених законом до їх компетенції, крім спорів, які віднесені до юрисдикції Вищого суду з питань інтелектуальної власності (пункт 7 частини першої статті 20 ГПК України).

Відповідно до приписів частини першої та другої статті 60 Закону України «Про захист економічної конкуренції» заявник, відповідач, третя особа мають право оскаржити рішення органів Антимонопольного комітету України повністю або частково до господарського суду у двомісячний строк з дня одержання рішення. Рішення Антимонопольного комітету України, адміністративної колегії Антимонопольного комітету України та державного уповноваженого Антимонопольного комітету України оскаржуються до господарського суду міста Києва. Рішення адміністративної колегії територіального відділення Антимонопольного комітету України оскаржуються до господарських судів Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя.

Отже, наведені норми передбачають вирішення спору щодо оскарження рішень Антимонопольного комітету України та його органів господарськими судами, проте лише у разі, якщо такий спір виникає із правовідносин, пов`язаних із захистом економічної конкуренції, обмеженням монополізму в господарській діяльності та захистом від недобросовісної конкуренції.

Разом з цим предметом розгляду у даній справі є оскарження рішення №7580-р/пк-пз Колегії АМК з розгляду скарг про порушення законодавства у сфері публічних закупівель. Вказане рішення винесено відповідачем за наслідками оскарження позивачем порушення замовником порядку проведення процедури закупівлі (публічних закупівель) «ДК 021:2015: 18420000-9 - Аксесуари для одягу», замовником якого виступило Підприємство в особі його Відокремленого підрозділу.

Таким чином, спір у даному випадку виник не з відносин, пов`язаних із захистом економічної конкуренції, обмеженням монополізму в господарській діяльності, захистом від недобросовісної конкуренції та до нього не можуть бути застосовані положення пункту 7 частини першої статті 20 Господарського процесуального кодексу України та статті 60 Закону України «Про захист економічної конкуренції», оскільки спір у справі виник із правовідносин, які не пов`язані із захистом економічної конкуренції.

Частиною першою статті 27 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що адміністративні справи з приводу оскарження нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України, міністерства чи іншого центрального органу виконавчої влади, Національного банку України чи іншого суб`єкта владних повноважень, повноваження якого поширюються на всю територію України, крім випадків, визначених цим Кодексом, адміністративні справи з приводу оскарження рішень Антимонопольного комітету України з розгляду скарг про порушення законодавства у сфері публічних закупівель та рішень у сфері державної допомоги суб`єктам господарювання, адміністративні справи за позовом Антимонопольного комітету України у сфері державної допомоги суб`єктам господарювання, адміністративні справи, відповідачем у яких є дипломатичне представництво чи консульська установа України, їх посадова чи службова особа, а також адміністративні справи про анулювання реєстраційного свідоцтва політичної партії, про заборону (примусовий розпуск, ліквідацію) політичної партії вирішуються окружним адміністративним судом, територіальна юрисдикція якого поширюється на місто Київ.

Так, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними під час здійснення владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Разом з тим, приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу (переважно майнового) конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.

Суд зазначає, що орган виконавчої влади або місцевого самоврядування у відносинах щодо організації та порядку проведення торгів (тендеру) діє як суб`єкт владних повноважень і спори щодо оскарження рішень чи бездіяльності цих органів до виникнення договірних правовідносин між організатором та переможцем цього тендеру відносяться до юрисдикції адміністративних судів.

За таких обставин, справи у спорах щодо оскарження рішень органів Антимонопольного комітету України, які прийняті за наслідками розгляду скарг учасників торгів, поданих в процедурах публічних закупівель, підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Відповідна правова позиція викладена у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 02.12.2019 у справі №910/8183/19.

Таким чином, позовна заява Товариства до АМК, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Підприємство в особі його Відокремленого підрозділу, про визнання протиправним і скасування рішення від 11.06.2019 №7580-р/пк-пз та зобов`язання розглянути скаргу не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства.

Частиною четвертою статті 231 ГПК України передбачено, що про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.

Згідно з пунктом 5 частини першої статті 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила, за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях. В такому випадку судовий збір повертається повністю (пункт 6 частини першої статті 7 Закону).

Разом з тим, клопотання про повернення судового збору позивачем не подано, а відтак у суду відсутні підстави для повернення суми сплаченого позивачем судового збору.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 231, 234 та 235 ГПК України і частиною третьою статті 7 Закону України «Про судовий збір», господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

1. Закрити провадження у справі №640/12361/19 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Тавтекс» (02094, м. Київ, бульвар Верховної Ради, буд. 21-А, кв. 78; ідентифікаційний код 41903230) до Антимонопольного комітету України (03035, м. Київ, вул. Митрополита Василя Липківського, 45; ідентифікаційний код 00032767), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - державне підприємство «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» (01032, м. Київ, вул. Назарівська, буд. 3; ідентифікаційний код 37413871) в особі його відокремленого підрозділу «Хмельницька АЕС» (30100, Хмельницька обл., м. Нетішин, вул. Енергетиків, 20), про визнання протиправним і скасування рішення від 11.06.2019 №7580-р/пк-пз та зобов`язання розглянути скаргу.

2. Копію даної ухвали надіслати сторонам.

Ухвала набрала законної сили 07.06.2021 та може бути оскаржена протягом десяти днів з моменту її підписання до Північного апеляційного господарського суду.

Повний текст ухвали складено та підписано 10.06.2021.

Суддя О.В. Марченко