ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" червня 2021 р. Справа№ 910/14714/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Коротун О.М.

суддів: Гаврилюка О.М.

Майданевича А.Г.

без виклику сторін

розглянув апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Холдингова компанія "Київміськбуд"

на рішення Господарського суду міста Києва від 12.02.2021 (повне рішення складено 17.02.2021)

у справі № 910/14714/20 (суддя - Мельник В.І.)

за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Златодом"

до Приватного акціонерного товариства "Холдингова компанія "Київміськбуд"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Перший український експертний центр"

про стягнення 4 428,31 грн,

Відповідно до ч. 10 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України) апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімум для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Розглянувши справу в порядку ст. 269, 270 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

УСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог

Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Златодом" звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Акціонерного Приватного акціонерного товариства "Холдингова компанія "Київміськбуд" про стягнення 4 428,31 грн.

Позов обґрунтовано тим, що відповідачем неналежним чином виконувались взяті на себе зобов`язань щодо сплати платежів по утриманню будинку та прибудинкової території.

2. Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Господарського суду міста Києва від 12.02.2021 задоволено позовні вимоги. Стягнуто із Приватного акціонерного товариства "Холдингова компанія "Київміськбуд" на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Златодом" основну заборгованість в розмірі 3 151,20 грн, 3% річних в розмірі 485,76 грн, інфляційні втрати в розмірі 791,35 грн, судовий збір в розмірі 2 102,00 грн.

Рішення обґрунтовано тим, що в результаті систематичної несплати відповідачем у період з 01.10.2017 по 01.03.2020 щомісячних внесків на утримання багатоквартирного будинку і прибудинкової території у відповідача утворилась заборгованість перед Об`єднанням, яка становить 3 151,20 грн.

3. Надходження апеляційної скарги на розгляд Північного апеляційного господарського суду та межі апеляційного перегляду рішення суду

Не погодившись з ухваленим рішенням, Приватне акціонерне товариство "Холдингова компанія "Київміськбуд" 19.03.2021 (згідно штемпеля Господарського суду міста Києва на апеляційній скарзі) звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 12.02.2021 та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.04.2021 справу № 910/14714/20 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Коротун О.М., судді: Сулім В.В., Майданевич А.Г.

У зв`язку з перебуванням судді Суліма В.В. на лікарняному, згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.04.2021 справу № 910/14714/20 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Коротун О.М., судді: Майданевич А.Г., Гаврилюк О.М.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 13.04.2021 поновлено Приватному акціонерному товариству "Холдингова компанія "Київміськбуд" пропущений строк на подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду міста Києва від 12.02.2021 у справі № 910/14714/20. Відкрито апеляційне провадження. Призначено до розгляду апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Холдингова компанія "Київміськбуд" на рішення Господарського суду міста Києва від 12.02.2021 у справі № 910/14714/20 у порядку письмового провадження без повідомлення учасників.

4. Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Приватне акціонерне товариство "Холдингова компанія "Київміськбуд" обґрунтовує скаргу тим, що утримання житлового будинку по АДРЕСА_1 у період жовтень 2017-травень 2018, здійснювало Товариство з обмеженою відповідальністю "Перший український експертний центр".

Також апелянт вказує, що компанією у повному обсязі сплачено комунальні послуги за утримання будинку та прибудинкової території за жовтень 2017 по травень 2018, як власник групи приміщень №№ 60/61 по АДРЕСА_1 . Відтак, Господарський суд м. Києва, задовольняючи позов ОСББ "ЗЛАТОДОМ", покладав на компанію обов`язок повторно сплатити витрати за утримання будинку та прибудинкової території з жовтеня 2017 по травень 2018, як власник групи приміщень №№ 60/61 по АДРЕСА_1 .

Приватне акціонерне товариство "Холдингова компанія "Київміськбуд", умотивовую скаргу тим, що з моменту реєстрації ОСББ "ЗЛАТОДОМ" та до 05.09.2018 позивач фактично та юридично не мав у своєму управлінні житловий будинок по АДРЕСА_1 .

Апелянт вказує, що об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "ЗЛАТОДОМ" у період жовтень 2017 - травень 2108 не здійснювало управління багатоквартирного будинку, зважаючи на його неприйняття від колишнього управителя та відсутності технічної документації на житловий будинок, необхідної для його експлуатації.

Також скаржник зазначає, що у позивача не виникло право вимоги до компанії щодо стягнення заборгованості у судовому порядку, у зв`язку з невиконанням обов`язку щодо досудового врегулювання спору.

5. Узагальнені доводи відзиву на апеляційну скаргу ті заперечень на відзив

Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку "Златодом" подано відзив на апеляційну скаргу у строк, встановлений судом апеляційної інстанції. Так, позивач у відзиві заперечує проти доводів апеляційної скарги та просить апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення.

Відповідач свою позицію обґрунтовує тим, що відповідачу було відомо, що будинок самоуправляється Об`єднанням і відповідач зобов`язаний був сплачувати внески співвласника, він умисно ухилявся від виконання статутних зобов`язань, що підтверджується копією претензії до відповідача від 25.06.2020 та копією відповіді відповідача на претензію від 09.07.2020.

Також, позивач у відзиві просить суд апеляційної інстанції стягнути з відповідача витрати на оплату професійної правничої допомоги адвоката, що діє на підставі угоди № 519 - 20 вiд 23.09.2020 про надання правничої допомоги, свідоцтва про право на заняття адвокатською дiяльнiстю № 486, приєднаним до позовної заяви, та підтверджується розрахунком суми понесених судових витрат на професійну правничу допомогу у зв`язку із розглядом справи в суді апеляційної інстанції та платіжним дорученням № 435 від 27.04.2021 на суму 1400,00 грн про сплату за надану правничу допомогу.

Приватним акціонерним товариством "Холдингова компанія "Київміськбуд" подано заперечення на відзив у строк, встановлений судом апеляційної інстанції. Так, позивач заперечення на відзив обґрунтовує тим, що факт реєстрації ОСББ та прийняття загальними зборами співвласників об`єднання рішення про самозабезпечення їх потреб не свідчить про прийняття будинку в управління. Отже, починаючи з жовтня 2017 року по травень 2018 року (весь спірний період) позивач фактично та юридично не мав у своєму управлінні житловий будинок по АДРЕСА_1 , а тому, компанія не мала та не має ніяких зобов`язань, зокрема, щодо сплати внесків та платежів за утримання будинку та прибуткової території перед позивачем.

Також, апелянт у своїх запереченнях на відзив вказує, що статутом об`єднання визначено момент виникнення у нього права звертатися до суду з позовом до співвласника щодо стягнення заборгованості за невиконання ним зобов`язання щодо сплати відповідних внесків та/або платежів за утримання будинку та прибудинкової території по АДРЕСА_1 , тобто після невиконання ним досягнутих домовленостей у порядку, передбаченому п. 7.2 Статуту об`єднання. У порушенні п. 7.2 статуту об`єднання, позивач не викликав ПрАТ "ХК "Київміськбуд" для прийняття узгодженого рішення щодо усунення заборгованості за утримання будинку та прибудинкової території по АДРЕСА_1 за період жовтень 2017 - травень 2018, як того вимагає статут об`єднання, що підтверджується поясненнями позивача у заявах по суті справи.

6. Встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини справи; обставини, встановлені судом апеляційної інстанції, і визначення відповідно до них правовідносин

Відповідачу до 11.03.2020 належали на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право власності, виданого 29.09.2014 Державним реєстратором Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві Брюхановою К.В., нежитлові приміщення (групи приміщень № 61,62) загальною площею 60,6 кв.м у багатоквартирному будинку АДРЕСА_1 .

З 11.03.2020 право власності на нежитлові приміщення (групи приміщень № 61,62) загальною площею 60,6 кв.м у багатоквартирному будинку АДРЕСА_1 перейшло до третьої особи ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченому приватним нотаріусом Сліиченко А.В.. Інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно додається.

05.08.2016 власниками квартир та нежитлових приміщень вищезазначеного багатоквартирного будинку створено та зареєстровано Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Златодом".

22.07.2017 було проведено загальні збори ОСББ "Златодом", на яких, відповідно до п. 2.3. Статуту об`єднання, співвласники більшістю голосів прийняли рішення про самозабезпечення потреб співвласників будинку по АДРЕСА_1 , у якому знаходиться вищевказане приміщення відповідача, починаючи із 01.10.2017, за рахунок відповідних внесків співвласників.

Рішенням загальних зборів Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Златодом" від 22.07.2017 встановлено з 01.10.2017 внесок співвласників на утримання будинку та прибудинкової території у розмірі 6 грн. 50 коп. з 1 м.кв. площі квартири/приміщення співвласника.

Відповідно до п. 2.3. Статуту, предметом діяльності Об`єднання є управління, утримання і використання спільного майна Об`єднання для сприяння власникам квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку використання їх власного майна.

На виконання статутного завдання, а також рішення загальних зборів від 22.07.2017 Об`єднання уклало договір про надання послуг з утримання будинку і споруд та прибудинкових територій №1909/2017 з ТОВ "ТЕПЛОЕНЕРГОСЕРВІС 2100" від 20.09.2017.

Після відчуження приналежних відповідачу (ПрАТ "Холдингова компанія "Київміськбуд") нежитлових приміщень третій особі ( ОСОБА_1 ), відповідачем було сплачено визнану ним частину боргу за період з 01.06.2018 по 01.03.2020 в сумі 8 271,90 грн, яку перераховано платіжним дорученням № 8885 від 28.05.2020, а несплаченим залишився борг за період з жовтня 2017 по травень 2018 у сумі 3151,20 грн.

На підставі положень частини 3 статті 7 Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку", яка передбачає, що у разі відчуження квартири чи нежитлового приміщення новий власник набуває усіх обов`язків попереднього власника як співвласника, ОСББ "Златодом" надіслало 01.09.2020 року претензію новому власнику - ОСОБА_1 погасити борг попереднього власника ПрАТ "ХК "Київміськбуд" по внескам на утримання будинку та прибудинкової території.

ОСОБА_1 , відмовилась сплачувати борг попереднього власника, посилаючись на відсутність підстав для виникнення у неї такого обов`язку, послалась на позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 01.09.2020 по справі № 686/6276/19. З огляду на позицію Верховного Суду у справі щодо подібних правовідносин, позивач звертається до суду із даним позовом до колишнього співвласника будинку, що не виконував свої обов`язки по сплаті внесків на утримання будинку та прибудинкової території.

7. Доводи, за якими суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції та мотиви відхилення аргументів, викладених в апеляційній скарзі

Відповідно до ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого порушеного цивільного права шляхом звернення до суду в обраний відповідно до законодавства спосіб. Для захисту своїх прав позивач обирає способом захисту свого порушеного цивільного права - стягнення заборгованості по сплаті внесків на утримання будинку та прибудинкової території.

Відповідно до положень ст. 4 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" метою створення Об`єднання, в тому числі, є "...належне утримання багатоквартирного будинку, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами...", а основна діяльність Об`єднання полягає у здійснення функцій, що забезпечують, в тому числі, "...належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території...".

Відповідно до ч. 1 ст.12 Закону Об`єднання зобов`язане здійснювати свою діяльність у відповідності до положень чинного законодавства України та затверджених положень власного Статуту через свої органи управління.

Для самостійного забезпечення, утримання та експлуатації багатоквартирного будинку та прибудинкової території, відповідно до положень ч. 1, 9 ст. 22 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" "співвласники сплачують відповідні внески і платежі" у встановлених загальними зборами Об`єднання розмірах.

Відповідно до положень ст. 15 Закону співвласники багатоквартирного будинку зобов`язані виконувати обов`язки, передбачені Статутом Об`єднання, виконувати рішення статутних органів Об`єднання, не порушувати інтереси інших співвласників Об`єднання, дотримуватись вимог правил утримання житлового будинку і прибудинкової території, своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі.

Відповідно до п. 5.1.10 Статуту ОСББ "Златодом" "сплата встановлених Загальними зборами Об`єднання внесків і платежів, у тому числі відрахувань до ремонтного, резервного фондів у розмірах і в строки, що встановлені Загальними зборами Об`єднання, є обов`язковою для всіх співвласників", в тому числі - і для відповідача, а кожний співвласник Об`єднання, в тому числі і відповідач, зобов`язані своєчасно в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі.

Відповідно до п.п. 6.2 Статуту ОСББ "Златодом" співвласник будинку, зобов`язаний своєчасно сплачувати належні внески та платежі.

Згідно частини четвертої статті 319 ЦК України власність зобов`язує.

Відповідно до ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до вимог ст. 17 Закону України "Про Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" ОСББ має право звертатися до суду в разі відмови співвласника відшкодовувати заподіяні збитки, своєчасно та у повному обсязі сплачувати всі встановлені цим Законом та статутом об`єднання внески і платежі.

Відповідно до змісту правовідносин щодо обов`язку сплати внесків та платежів та положень ч. 1 ст. 509 ЦК України, обов`язок відповідача сплачувати на користь Об`єднання внески, є його майновим грошовим зобов`язанням, підставами якого є юридичний факт набуття приватної квартири в багатоквартирному будинку, юридичний факт створення, існування та функціонування відповідного об`єднання співвласників в цьому будинку та відповідні імперативні зобов`язальні норми актів цивільного законодавства.

За змістом положень ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Доводи апелянта в частині того, що утримання житлового будинку по АДРЕСА_1 у період жовтень 2017 - травень 2018, здійснювало Товариство з обмеженою відповідальністю «Перший український експертний центр» колегією суддів відхиляються як необґрунтовані з огляду на наступне.

Між позивачем та відповідачем з моменту створення у будинку АДРЕСА_1 так і, зокрема, у спірний період (01.10.2017 по 01.06.2018) існували статутні правовідносини, які регулюються Статутом ОСББ «Златодом» та законодавством, що визначає правові та організаційні засади взаємовідносин власників жилих та нежилих приміщень багатоквартирного будинку.

Вiдповiдно до п. 2 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавець комунальної послуги - суб`єкт господарювання, що надає комунальну послугу споживачу вiдповiдно до умов договору, натомість, об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, відповідно до абз. 2 п. 1 ст.1 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна.

Саме на виконання своїх статутних повноважень позивач зазначив обставину, якою обґрунтовуються вимоги, що полягає у невиконанні відповідачем своїх статутних обов`язків сплачувати внески співвласника на утримання будинку та прибудинкової території, розмір яких встановлено рішенням загальних зборів і за своєю правовою природою внесок співвласника багатоквартирного будинку не може ототожнюватись із коштами, які сплачуються споживачем виконавцю житлово-комунальної послуги.

Так, кожен співвласник багатоквартирного будинку повинен сплачувати внески за наявності однієї підстави - приналежності приміщення у будинку на право власності. Будь-якi iнші підстави виникнення такого обов`язку законодавством та Статутом ОСББ «Златодом» не передбачаються.

Нe є перешкодою для сплати внесків співвласниками відсутність у Об`єднання технічної документації на будинок, бо ОСББ не є виконавцем послуг з утримання будинку.

Посилання апелянта на необхідність прийняття будинку на баланс у відповідності до Порядку передачі житлового комплексу або його частини з балансу на баланс, затвердженого постановою КМУ № 1521 від 11.10.2002, від колишнього балансоутримувача ТОВ «ПУЕЦ». Відповідно до вимог п. 2 Порядку передача на баланс здійснюється виключно за рішенням загальних зборів. Загальні збори ОСББ «Златодом» такого рішення не приймало.

В свою чергу, відсутність акту приймання будинку на власний баланс, як підстава не сплати коштів за отримані послуги з утримання прибудинкової території, законом не передбачена.

Тому посилання скаржника на відсутність підстави для сплати відповідачем позивачу внесків на утримання будинку та прибудинкової території за жовтень 2017 - травень 2018 та права вимоги з підстав відсутності, платіжних вимог, акту приймання-передачі будинку, технічної документації та інших причин невиконання відповідачем свого статутного обов`язку співвласника будинку, є безпідставними.

Також посилання апелянта на відсутність права вимоги до компанії щодо стягнення заборгованості у судовому порядку, у зв`язку з невиконанням обов`язку щодо досудового врегулювання спору, колегією суддів відхиляється, як необґрунтоване.

Із змісту частини другої статті 124 Конституції України щодо поширення юрисдикції на всі правовідносини, що виникають у державі, випливає, що кожен із суб`єктів правовідносин у разі виникнення спору може звернутися до суду за його вирішенням. Суб`єктами таких правовідносин можуть бути громадяни, іноземці, особи без громадянства, юридичні особи та інші суб`єкти цих правовідносин. Зазначена норма, як і інші положення Конституції України, не містить застереження щодо допустимості судового захисту тільки після досудового врегулювання спору та неприпустимості здійснення правосуддя без його застосування.

Право на судовий захист передбачено й іншими статтями Конституції України. Так, відповідно до статті 8 Конституції України звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України, норми якої мають пряму дію та найвищу юридичну силу, гарантується. Частина четверта статті 13 Конституції України встановлює обов`язок держави забезпечити захист прав усіх суб`єктів права власності і господарювання, в тому числі у судовому порядку. До таких суб`єктів належать, зокрема, юридичні особи та інші суб`єкти господарських відносин. Тобто можливість судового захисту не може бути поставлена законом, іншими нормативно-правовими актами у залежність від використання суб`єктом правовідносин інших засобів правового захисту, у тому числі досудового врегулювання спору.

Положення частини 2 статті 124 Конституції України щодо поширення юрисдикції судів на всі правовідносини, що виникають у державі, в аспекті конституційного звернення необхідно розуміти так, що право особи (громадянина України, іноземця, особи без громадянства, юридичної особи) на звернення до суду за вирішенням спору не може бути обмежене законом, іншими нормативно-правовими актами. Встановлення законом або договором досудового врегулювання спору за волевиявленням суб`єктів правовідносин не є обмеженням юрисдикції судів і права на судовий захист.

Вказані висновки викладені у рішенні Конституційного Суду України від 09.07.2002 року №15-рп/2002 у справі 1-2/2002.

Враховуючи вище зазначене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про задоволення позовних вимог у частині стягнення із відповідача на користь позивача заборгованості по сплаті внесків на утримання будинку та прибудинкової території за період з 01.10.2017 по 01.03.2020 в розмірі 3 151,20 грн.

Позивач також просить суд стягнути із відповідача 3% річних в розмір 485, 76 грн. та інфляційні втрати в розмір 791,35 грн.

Приписами ст. 611 Цивільного кодексу України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Судом встановлено, що дії відповідача є порушенням грошового зобов`язання, що є підставою для захисту майнових прав та інтересів позивача відповідно до норм статті 625 Цивільного кодексу України.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що до правомірності нарахування позивачем 3% річних з простроченої суми та інфляційних, а тому судом першої інстанції обґрунтовано задоволено позовні вимоги в частині про стягнення з відповідача 485,76 грн - 3% річних та 791,35 грн інфляційних втрат.

8. Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги з посиланням на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції

Отже, керуючись ст. 2, 269, 270, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст. 276 ГПК України - суд апеляційної інстанції дійшов висновку про необхідність залишення апеляційної скарги у даній справі без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

9. Судові витрати

З урахуванням відмови в задоволенні апеляційної скарги, понесені судові витрати за розгляд справи в суді апеляційної та першої інстанції (судовий збір) покладаються на відповідача в порядку ст. 129 ГПК України.

Щодо заявлених до стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції в сумі 1 400,00 грн, які подані разом з відзивом на апеляційну скаргу, судом апеляційної інстанції встановлено наступне.

В обґрунтування наведеного позивач, посилаючись на те, що Кіщук Т.В. діє на підставі угоди № 519 - 20 вiд 23.09.2020 про надання правничої допомоги, свідоцтва про право на заняття адвокатською дiяльнiстю № 486 (приєднано до позовної заяви). Надав правову допомогу, що підтверджується також розрахунком суми понесених судових витрат на професійну правничу допомогу у зв`язку із розглядом справи в апеляційній судовій інстанції та платіжним дорученням № 435 від 27.04.2021.

Факт здійснення відповідних витрат підтверджується платіжним дорученням № 435 від 27.04.2021 на суму 1 400,00 грн.

Апелянт обізнаний про клопотання позивача щодо компенсації витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції в сумі 1 400,00 грн, що підтверджується запереченнями на відзив (отримано апелянтом 28.04.2021), проте заперечення на відзив не місять доводів щодо необґрунтованості, завищення, не співмірності тощо чи клопотання щодо зменшення витрат на професійну правничу допомогу.

Статтею 123 ГПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4)пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до частин 1-3 статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до статті 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Згідно з частиною 4 статті 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити із критерію реальності понесення адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України").

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Втручання суду у договірні відносини між адвокатом та його клієнтом у частині визначення розміру гонорару або зменшення розміру стягнення такого гонорару з відповідної сторони на підставі положень частини четвертої статті 126 ГПК України можливе лише за умови обґрунтованості та наявності доказів на підтвердження невідповідності таких витрат фактично наданим послугам. В іншому випадку, таке втручання суперечитиме принципу свободи договору, закріпленому в положеннях статті 627 ЦК України, принципу pacta sunt servanda та принципу захисту права працівника або іншої особи на оплату та своєчасність оплати за виконану працю, закріпленому у статті 43 Конституції України.

Аналогічна правова позиція з цього питання викладена у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду № №910/13071/19 від 20.11.2020.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про задоволення клопотання відповідача щодо компенсації витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції в сумі 1 400,00 грн за рахунок Приватного акціонерного товариства "Холдингова компанія "Київміськбуд", на підставі ст. 129 ГПК України.

Керуючись ст. 2, 75, 129, 269, 270, п. 2 ч. 1 ст. 275, ст. 276, 281, 282 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Холдингова компанія "Київміськбуд" на рішення Господарського суду міста Києва від 12.02.2021 у справі №910/14714/20 - залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 12.02.2021 у справі №910/14714/20 - залишити без змін.

3. Стягнути із Приватного акціонерного товариства "Холдингова компанія "Київміськбуд" (01010, м. Київ, вул. Омеляновича-Павленка,4/6, ідентифікаційний код 23527052) на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Златодом" (01135, м. Київ, АДРЕСА_1 , кВ. 26, ідентифікаційний код 40720004) 1 400 (одна тисяча чотириста) грн 00 коп витрат на на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції.

4. Судовий збір, понесений у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, покласти на Приватне акціонерне товариство "Холдингова компанія "Київміськбуд".

5. Поновити дію рішення Господарського суду міста Києва від 12.02.2021 у справі № 910/14714/20, зупиненого ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 13.04.2021.

6. Матеріали справи №910/14714/20 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та, за загальним правилом, не підлягає оскарженню до Верховного Суду крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України.

Головуючий суддя О.М. Коротун

Судді О.М. Гаврилюк

А.Г. Майданевич