ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРCОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел./0552/26-47-84, 49-31-78, факс 49-31-78, веб сторінка: ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 червня 2021 року Справа № 923/375/21

Господарський суд Херсонської області у складі судді Литвинової В.В. при секретарі Горголь О. М., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" в особі Херсонської філії Державного підприємства "Адміністрація морських портів України"

до Державного підприємства "Херсонський морський торговельний порт"

про стягнення 1611798,51 грн

за участю представників:

позивача: Хільчук М. О.;

відповідача: Бєляєв А.П.

22 березня 2021 року до суду надійшла позовна заява Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" в особі Херсонської філії Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" (позивач) до Державного підприємства "Херсонський морський торговельний порт" (відповідач) про стягнення 1611798,51 грн. заборгованості за договором про реструктуризацію заборгованості від 09.09.2020 № 4-І-ХЕФ-20, з яких - 1577575,25 грн. основного боргу, 10848,41 грн. втрат від інфляції, 4571,24 грн. 3% річних, 18803,61грн. пені.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.03.2021, справу розподілено судді Литвиновій В.В.

Ухвалою суду від 23.03.2021 за вказаним позовом відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження.

12.05.2021 суд закрив підготовче провадження та призначив розгляд справи по суті на 08.06.2021 р.

Позивач наполягає на задоволенні позовних вимог в повному обсязі з підстав, викладених у позові.

Відповідач проти позову заперечує з наступних підстав.

У відзиві звертає увагу суду на те, що з 12 березня 2020 р. на усій території України установлено карантин (постанова Кабінету Міністрів України «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» від 11.03.2020 р. № 211). Законом "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникнення і поширення коронавірусної хвороби (COVID-19)" №530-ІХ від 17.03.2020 року, віднесено юридичний факт введення карантину до форс-мажорних обставин. Також, Постановою Кабінету Міністрів України «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», карантинні обмеження продовжені до 30 квітня 2021 року. Строк погашення заборгованості по Договору визначено сторонами до 31.12.2021 року. Пунктом 6.1 Договору визначено, що усі спори, пов`язані з тлумаченням умов та виконанням цього Договору, вирішуються шляхом переговорів між Сторонами. Стверджує, що Державним підприємством «Херсонський морський торговельний порт» постійно вживаються вичерпні заходи по оптимізації витрат, пошук грошових ресурсів, залучення нових клієнтів по перевантаженню вантажів та розширення видів послуг, а також підприємство здійснює заходи, направлені на погашення дебіторської заборгованості та перенаправлення стягнутих коштів на виконання зобов`язань та погашення заборгованості, в тому числі й по договору № 4-І-ХЕФ/132Р від 09.09.2020 року. На думку відповідача, оскільки Позивач і Відповідач погодили розстрочення заборгованості до 31.12.2021, зобов`язання не виникло, тому підстави для нарахування 3% річних інфляційних збитків та пені відсутні. Зазначає, що наразі ДП «ХМТП» знаходиться у край важкому фінансовому становищі, викликаному встановленням обмежень, пов`язаних з епідеміологічною ситуацією в Україні та Світовій економіці, по запобіганню поширенням коронавірусу COVID-19 (малий врожай зернових через посуху у Херсонській області у 2020 р. спричинив зменшення обсягів надходжень вантажів на територію підприємства, що в свою чергу призвело до невиконання плану перевантаження імпортних вантажів мінеральних добрив та ненадходження коштів від наданих послуг, що негативно вплинуло на платоспроможність підприємства). Звертає увагу суду, що стягнення суми неустойки (пені) спричинить невчасну сплату заробітної плати працівникам підприємства, невчасну сплату податків та зборів, що призведе до виникнення нових штрафних санкцій та судових процесів, а відтак, для відповідача є важливим зменшення всіх можливих видатків. Просить зменшити суму пені.

Дослідивши матеріали справи та надані докази, заслухавши представників, які прибули в судове засідання, суд

встановив:

Між державним підприємством «Адміністрація морських портів України» (далі ДП «АМПУ») в особі Херсонської філії державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (далі ХФ ДП «АМПУ» (Адміністрація Херсонського МП), Філія, Кредитор, Позивач) та державним підприємством «Херсонський морський торговельний порт» (далі - ДП «ХМТП», Боржник, Відповідач) укладено договір про реструктуризацію заборгованості від 09.09.2020 № 4-І-ХЕФ-20 (далі - Договір), за умовами якого Кредитор та Боржник домовились про реструктуризацію заборгованості (далі - основний борг) без урахування неустойки, відсотків річних та інфляційних втрат, що виникла у Боржника перед Кредитором за період з січня 2018 по грудень 2019 за договорами, перелік яких наведений у Додатку № 1 до даного Договору, який є його невід`ємною частиною.

Відповідно до пункту 2.1. Договору загальна сума основного боргу, що підлягає реструктуризації відповідно до п. 1.1. цього Договору, станом на 31.12.2019 складає 13 902 808,06 грн. та підтверджується Актом звіряння взаєморозрахунків, який підписаний Сторонами.

Згідно пункту 2.2. Договору боржник зобов`язується в строк до 31.12.2021 сплатити у повному обсязі суму основного боргу, вказану у п. 2.1. цього Договору, шляхом щомісячного перерахування Кредитору грошових коштів частинами згідно з Додатком № 2 до даного Договору графіком погашення заборгованості (далі - Графік), який є невід`ємною частиною цього Договору.

Оплата за відповідний місяць згідно з Графіком повинна надходити від Боржника на рахунок Кредитора у сумі, визначеній Графіком, не пізніше останнього числа місяця, в якому повинна бути здійснена оплата.

Пунктом 2.4. Договору встановлено, що зобов`язання Боржника зі сплати чергового платежу вважаються виконаними за умови надходження на рахунок Кредитора грошових коштів в термін та сумі, що встановлені Графіком з урахуванням інфляційних витрат.

Відповідно до пункту 3.2.2. Договору Боржник зобов`язаний сплачувати суму реструктуризованої заборгованості, визначеної в п. 2.1. Договору, з урахуванням встановленого індексу інфляції в сумі, строки та в порядку, визначених Графіком та цим Договором.

Позивач у позові наполягає, що Відповідач був зобов`язаний сплати наступні рахунки до 1 числа місяця наступного за розрахунковим:

Номер та дата договоруСічень 2021
№ рахунка, датаСума в грн.
№101-П-ХЕФ-18/168Р от 29.12.20181773 від 31.08.1915 623,61
1778 від 31.08.1964 586,20
№11-П-ХЕФ-19/31Т от 21.01.20191671 від 21.08.1931 003,61
1708 від 31.08.1914 305,73
№15-П-ХЕФ-19/166Р от 17.12.2018394 від 19.02.191 375,51
797 від 19.04.191 434,02
№21-П-ХЕФ-18/222Р от 01.03.20182169 від 03.09.181511,44
2222 від 10.09.181 843,16
№22-П-ХЕФ-19/170Р от 08.02.2019919 від 30.04.1949 367,93
№23-П-ХЕФ-18/44Р от 01.03.20182393 від 30.09.184 091,33
2394 від 30.09.1819 392,89
2395 від 30.09.1815 870,81

2396 від 30.09.18371 251,82
2397 від 30.09.184 343,56
2781 від 29.11.181 945,91
№27-П-ХЕФ-19/22Р от 17.01.20191567 від 06.08.1920 007,04
№29-П-ХЕФ-19/167Р от 28.02.2019638 від 31.03.1987 650,87
№3-П-ХЕФ-18/5Р от 22.01.20182367 від 04.10.1888 020,31
№30-П-ХЕФ-18/23Р от 01.03.2018636 від 31.03.1913 191,56
№31-П-ХЕФ-18/24Р от 01.03.2018637 від 31.03.19155 946,37
№32-П-ХЕФ-18/52Р/1 от 01.03.20182269 від 19.09.194 682,48
2399 від 30.09.1834 526,81
2715 від 19.11.185 423,54
2477 від 18.10.184 184,50
№32-П-ХЕФ-19/6Р от 05.03.20191714 від 31.08.192 354,77
№55-П-ХЕФ-19/76Р от 25.04.20191726 від 31.08.191 712,87
№9-П-ХЕФ-19/163Р от 18.12.20181344 від 02.07.1969 192,00
Разом1 084 840,65

Номер та дата договоруЛютий 2021
№ рахунка, датаСума в грн.
№101-П-ХЕФ-18/168Р от 29.12.20181958 від 30.09.193 946,78
1959 від 30.09.1920 028,60
№11-П-ХЕФ-19/31Т от 21.01.20191747 від 04.09.1921 695,10
1802 від 11.09.1912 620,51
1803 від 11.09.1989 864,22
1809 від 12.09.1956 733,20
1853 від 23.09.191 829,12
1854 від 23.09.191 047,74
1864 від 25.09.1959 501,20
№196-П-АМПУ-17 от 29.12.20171820 від 16.09.1924 432,93
1824 від 16.09.1945 361,31
1846 від 23.09.192 901,38
1847 від 23.09.193 975,29
1848 від 23.09.1940 219,31
1849 від 23.09.1911589,80
1850 від 23.09.1925 178,80
1851 від 23.09.1925 347,61
№28-П-ХЕФ-19/13Р/1 от 31.01.20191719 від 02.09.1928 080,34
№29-П-ХЕФ-19/167Р от 28.02.20191939 від 30.09.193 195,86
№32-П-ХЕФ-19/6Р от 05.03.20191896 від 30.09.192 354,77
№35-П-ХЕФ-19/4Р от 18.03.20191759 від 04.09.194 043,11
№55-П-ХЕФ-19/76Р от 25.04.20191918 від 04.10.191 648,13
1948 від 08.10.191 714,06
2070 від 30.10.191 710,34
2071 від 30.10.191 651,43
2072 від 30.10.191631,14
№67-П-ХЕФ-19/29Р от 29.05.20191859 від 24.09.19432,52
Разом492 734,60
Під час розгляду справи судом встановлено, що в порушення умов договору Відповідачем основний борг за договором в сумі 1577575,25 грн. не сплачено.

В статті 525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно положень статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 530 ЦК України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Положеннями статті 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

В частини 1 статті 193 ГК України визначено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до частини 2 статті 193 ГК України - кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

В частині 7 статті 193 ГК України зазначено, що не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом.

Враховуючи вищевикладене, суд констатує, що позовні вимоги щодо стягнення з відповідача основного боргу є обґрунтованими, доведеними та підлягають задоволенню.

У відповідності до пункту 4.1. Договору за порушення строків виконання зобов`язань, визначених Графіком та умовами Договору, Боржник сплачує на користь Кредитора пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

Позивач нарахував та просить стягнути з відповідача 18803,61 грн. пені.

Відповідно до приписів ст..549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожний день прострочення виконання.

Згідно частини 1 статті 230 ГК України пеня й штраф є господарськими штрафними санкціями, які учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно зі статтею 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором, або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки (в тому числі штрафу, пені); відшкодування збитків.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок пені, суд дійшов висновку про його правильність та відповідність умовам договору.

Суд зазначає, що правові наслідки порушення юридичними особами своїх грошових зобов`язань передбачені приписами статей 534, 549-552, 611, 625 Цивільного кодексу України, а також статтями 229-234 Господарського кодексу України. З урахуванням приписів частини другої статті 625 ЦК України, правовими наслідками порушення грошового зобов`язання, тобто прострочення у виконанні зобов`язання сплатити гроші, є обов`язок сплатити не лише суму основного боргу, а й серед іншого інфляційні нарахування, що обраховуються як добуток від суми основного боргу на індекс інфляції, та проценти річних від простроченої суми основного боргу.

Інфляційні нарахування на суму боргу не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті. Інфляційні нарахування входять до складу грошового зобов`язання. Зазначені нарахування здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання. Індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць; відтак прострочення платежу за період часу, менший за місяць, не тягне за собою інфляційних нарахувань.

Поряд з цим, сплата трьох процентів річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом), так само як й інфляційні нарахування, не мають характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора, шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним утримуваними коштами, належними до сплати кредиторові.

Несвоєчасне виконання Відповідачем грошового зобов`язання доведено матеріалами справи.

Суд перевірив надані позивачем розрахунки сум 3% річних та інфляційних втрат і визнав їх обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Клопотання відповідача про зменшення суми пені не підлягає задоволенню, оскільки обставини, які змусили відповідача просити про зменшення пені, на думку суду, не є соціально значимими та винятковими; тяжкий фінансовий стан та відсутність необхідних коштів не є належною підставою для звільнення від господарської відповідальності.

Європейський суд з прав людини у рішенні по справі Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10.02.2010 вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча, пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Відповідно до ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

За змістом ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Водночас обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст. 77 ГПК України).

Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку про необхідність задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Згідно із ст. 129 ГПК України, судові витрати покладаються на відповідача.

На підставі викладених норм права, керуючись ст.ст.232,233,236,238,240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

1.Позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

2.Стягнути з державного підприємства «Херсонський морський торговельний порт» () на користь державного підприємства «Адміністрація морських портів України» в особі Херсонської філії державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (адміністрації Херсонського морського порту) (адреса: проспект Ушакова, 4, м. Херсон, 73000; Код ; IB AN: НОМЕР_1 ) суму основного боргу 1577575,25 грн., інфляційні в сумі 10848,41 грн., 3% річних в сумі 4571,24 грн., пеню в сумі 18803,61 грн. та судовий збір в сумі 24176,98 грн..

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційна скарга подається до Південно-західного апеляційного господарського суду через Господарський суд Херсонської області (підпункт 17.5 пункту 1 Розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України).

Повний текст рішення складено 09.06.2021 р.

Суддя В.В.Литвинова