УХВАЛА

м. Київ

01.06.2021Справа № 910/7252/17

Господарський суд міста Києва у складі судді Гулевець О.В. за участю секретаря судового засідання Капішон В.В., розглянувши

скаргу Акціонерного товариства "Українська залізниця"

на дії Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України

у справі за позовом ВІЕР Глобал Партнерс, Л.П.

до 1. Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця"

2. Державного територіально-галузевого об`єднання "Південно-Західна залізниця"

про стягнення 8 557 835,42 доларів США (що еквівалентно 228 774 731,56 грн.) та 83 336 537,26 грн.

та за зустрічним позовом Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця"

до ВІЕР Глобал Партнерс, Л.П.

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача за зустрічним позовом - Державне територіально-галузеве об`єднання "Південно-Західна залізниця"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача за зустрічним позовом - Публічне акціонерне товариство "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк"

про визнання зобов`язання припиненими та зобов`язання вчинити дії

представники учасників судового процесу:

від ВІЕР Глобал Партнерс, Л.П.: Невмержицький В.П.

від АТ "Українська залізниця"(скаржника): Пішковцій О.В., Мельник М.А.

від державного територіально-галузевого об`єднання "Південно-Західна залізниця": не з`явився

від ПАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк": не з`явився

від особи чиї дії оскаржуються: Мазур Г.І.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» звернулося до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» (далі - відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором про відкриття кредитної лінії № 20-3759/2-1 від 29.12.2011 у загальному розмірі 8 557 835, 42 доларів США та 83 336 537, 26 грн., яка складається з: заборгованість по кредиту - 8 500 000 доларів США; заборгованість по процентам - 57 835, 42 доларів США; пеня по кредиту - 67 183 097, 66 грн.; пеня по процентам - 466 302, 17 грн.; 3% річних по тілу кредиту - 15 023 935, 63 грн.; 3% річних по процентам - 133 201, 80 грн.; штраф - 530 000 грн.

15.05.2019 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від Акціонерного товариства «Українська Залізниця» надійшов зустрічний позов до ВІЕР Глобал Партнерс, Л.П, в якому заявлені вимоги:

- визнати зобов`язання Акціонерного товариства «Українська Залізниця» в частині сплати відсотків за користування кредитними коштами, що передбачено п. 3.2. кредитного договору про відкриття кредитної лінії № 20-3759/2-1 від 29.12.2011, припиненим з дати закінчення терміну повернення кредиту - 22.12.2014;

- зобов`язати ВІЕР Глобал Партнерс, Л.П. направити кошти, сплачені Державним територіально-галузевим об`єднанням «Південно-Західна залізниця» та Акціонерним товариством «Українська Залізниця» після 22.12.2014 на погашення простроченої до сплати суми кредиту.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.05.2019 прийнято зустрічний позов Акціонерного товариства «Українська Залізниця» до спільного розгляду з первісним позовом, підготовче засідання призначено на 05.06.2019 року.

Рішенням Господарського суду м. Києва від 29.07.2020 позовні вимоги задоволено частково, постановлено стягнути з Акціонерного товариства «Українська залізниця» на користь ВІЕР Глобал Партнерс, Л.П. заборгованість за договором про відкриття кредитної лінії № 20-3759/2-1 від 29.12.2011, зокрема: заборгованість по кредиту в розмірі 8 500 000 доларів США; заборгованість по процентам в розмірі 57 835, 42 доларів США; пені по кредиту в розмірі 64 954 699, 74 грн.; пені за прострочення сплати процентів - у розмірі 18 025, 26 грн., 225 600 грн. витрат по сплаті судового збору, в іншій частині в позові відмовлено. У задоволенні зустрічного позову відмовлено.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 25.11.2020 апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" на рішення Господарського суду міста Києва від 29.07.2020 у справі № 910/7252/17 задоволено частково. Рішення Господарського суду міста Києва від 29.07.2020 у справі № 910/7252/17 в частині стягнення заборгованості за процентами в розмірі 57 835,42 доларів США та пені за прострочення сплати процентів у розмірі 18 025,26 грн. скасовано, з ухваленням у вказаній частині нового рішення про відмову у задоволенні позову. Рішення Господарського суду міста Києва від 29.07.2020 у справі № 910/7252/17, в частині відмови у стягненні 3% річних, змінити, виклавши мотивувальну частину у редакції даної постанови. В решті рішення Господарського суду міста Києва від 29.07.2020 у справі № 910/7252/17 залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Постановою Верховного Суду від 20.04.2021 касаційне провадження за касаційною скаргою Акціонерного товариства "Українська залізниця" на рішення Господарського суду міста Києва від 29.07.2020 і постанову Північного апеляційного господарського суду від 25.11.2020 у справі № 910/7252/17, відкрите на підставі пункту 1 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України, закрито. Касаційну скаргу ВІЕР Глобал Партнерс, Л.П. залишено без задоволення. Постанову Північного апеляційного господарського суду від 25.11.2020 у справі № 910/7252/17 залишено без змін.

18.05.2021 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від Акціонерного товариства "Українська залізниця" надійшла скарга на дії Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України.

Розпорядженням керівника апарату Господарського суду міста Києва №05-23/703/21 від 18.05.2021 призначено повторний автоматизований розподіл скарги у справі №910/7252/17 у зв`язку з відпусткою судді Літвінової М.Є.

В результаті повторного автоматизованого розподілу, скарга по справі №910/7252/17, передана на розгляд судді Гулевець О.В.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.05.2021 суддею Гулевець О.В. прийнято до розгляду скаргу Акціонерного товариства "Українська залізниця" на дії Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, розгляд скарги призначено на 01.06.2021, витребувано у Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України в строк до 01.06.2021 належним чином завірені копії матеріалів виконавчого провадження №65323614 та матеріалів зведеного виконавчого провадження №65365075.

28.05.2021 через канцелярію суду від скаржника надійшла заява про уточнення вимог скарги, в якій АТ "Українська залізниця" просило:

- визнати неправомірні дії Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, які полягають в накладені арешту на грошові кошти АТ "Українська залізниця" по виконавчому провадженню ВП №65323614, яке входить до складу зведеного виконавчого провадження ЗВП №65365075;

- усунити порушене право АТ "Українська залізниця" шляхом скасування постанови Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 06.05.2021 про арешт коштів АТ "Українська залізниця", в межах виконавчого провадження ВП №65323614, яке входить до складу зведеного виконавчого провадження ЗВП №65365075.

01.06.2021 через канцелярію суду від стягувача надійшли заперечення на скаргу, в яких стягувач просив відмовити у задоволенні скарги посилаючись на те, що державним виконавцем не вчинялось дії щодо перерахування (списання/стягнення) грошових коштів АТ «Українська залізниця», а лише було вжито визначені Законом заходи забезпечення виконання судових рішень шляхом накладення арешту на грошові кошти боржника. Також, стягувач просив залишити скаргу без розгляду на підставі ч. 2 ст. 118 ГПК України та на підставі п. 5 ч. 5 ст. 174 ГПК України.

01.06.2021 через канцелярію суду від Міністерства юстиції України в особі відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби надійшов відзив на скаргу, в якому останній просив відмовити у задоволенні скарги.

У судове засідання 01.06.2021 представники державного територіально-галузевого об`єднання "Південно-Західна залізниця" та ПАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" не з`явилися.

У відповідності до ч. 2 ст. 342 Господарського процесуального кодексу України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Представник скаржника у судовому засіданні 01.06.2021 підтримав скаргу, просив суд її задовольнити.

Присутні у судовому засіданні представники стягувача та Департаменту державної виконавчої служби проти скарги заперечили, надали пояснення щодо своїх заперечень.

Розглянувши клопотання стягувача про залишення скарги без розгляду з підстав ст. 118 ГПК України, суд зазначає наступне.

Статтею 118 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Судом встановлено, що оскаржувана постанова про арешт коштів АТ "Українська залізниця", в межах виконавчого провадження ВП №65323614 постановлена Відділом примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України - 06.05.2021.

Однак, як вбачається з матеріалів скарги, АТ "Українська залізниця" зазначило, що дізналось про порушення свого права - 18.05.2021 під час ознайомлення з інформаційною довідкою про виконавче провадження №65323614, а відтак, враховуючи встановлений десятиденний строк на подання скарги з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, то відповідно скарга повинна бути подана боржником у строк до 28.05.2021 (включно).

Таким чином, з огляду на викладене та враховуючи наявні в матеріалах справи, станом на час прийняття скарги до розгляду, пояснення скаржника щодо обставин, коли особа дізналася про порушення її права, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання стягувача про залишення скарги без розгляду з підстав ст. 118 ГПК України.

Також, суд розглянувши клопотання стягувача про залишення скарги без розгляду на підставі п. 5 ч. 5 ст. 174 ГПК України, дійшов висновку про відмову у задоволені вказаного клопотання, оскільки підстави скарги поданої в межах справи №910/21454/17 та підстави подання скарги у даній справи №910/7252/17 є різними, з огляду на звернення боржника зі скаргою на дії особи органу державної виконавчої служби в межах зведеного виконавчого провадження ЗВП №65365075.

Розглянувши у судовому засіданні 01.06.2021 скаргу Акціонерного товариства "Українська залізниця", суд прийшов висновку про відмову у задоволенні скарги, з огляду на наступне.

Статтею 339 Господарського процесуального кодексу України визначено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

У своїй скарзі скаржник просить суд (з урахуванням уточнень):

- визнати неправомірними дії Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, які полягають в накладені арешту на грошові кошти АТ "Українська залізниця" по виконавчому провадженню ВП №65323614, яке входить до складу зведеного виконавчого провадження ЗВП №65365075;

- усунити порушене право АТ "Українська залізниця" шляхом скасування постанови Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 06.05.2021 про арешт коштів АТ "Українська залізниця", в межах виконавчого провадження ВП №65323614, яке входить до складу зведеного виконавчого провадження ЗВП №65365075.

Закон України "Про виконавче провадження" визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

Вказаним Законом регламентовано порядок та особливості проведення кожної стадії (дії) виконавчого провадження і відповідних дій державних виконавців.

Згідно із ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею 2 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що однією з засад виконавчого провадження є забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Частиною 1 статті 74 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Отже, одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень, який передбачає, зокрема, обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби щодо примусового виконання судових рішень.

Скарга мотивована тим, що ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 09.03.2021 по справі № 757/10733/21-к задоволено клопотання старшого групи прокурорів Офісу Генерального прокурора у кримінальному провадженні № 0001331, шляхом заборони здійснювати перерахування та/або списання та/або стягнення грошових коштів або будь-які інші фінансові операції за кредитними договорами укладеними між ДТГО «Південно-Західна залізниця», ДП «Південна залізниця» правонаступником яких є AT «Укрзалізниця», та ПАТ «Промінвестбанк» на користь компанії ВІЕР Глобал Партнере, Л.П., будь-яких інших осіб, органами ДВС, будь-якими іншими особами будь-яких сум за будь-якими судовими рішеннями та/або рішеннями будь-яких органів та/або кредитними договорами, на грошові кошти AT «Укрзалізниця», які знаходяться на розрахункових та поточних рахунках, відкритих у банківських установах.

Таким чином, скаржник вважає, що встановлена Печерським районним судом м. Києва заборона здійснювати стягнення грошових коштів з AT «Укрзалізниця» на користь ВІЕР Глобал Партнере, Л.П., розповсюджується на накладення арешту чи списання грошових коштів в рамках зведеного виконавчого провадження ВП № 65323614, а тому виконавчі дії, вчинені державним виконавцем мають бути визнанні неправомірними.

Частиною 1 статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ч. 2 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов`язаний, зокрема, здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Частинами 1, 4 ст. 13 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Опис та арешт майна здійснюються не пізніш як на п`ятий робочий день з дня отримання інформації про його місцезнаходження. У разі виявлення майна виконавцем під час проведення перевірки майнового стану боржника за місцем проживання (перебування) фізичної особи та місцезнаходженням юридичної особи здійснюються опис та арешт цього майна.

Як вбачається з матеріалів скарги, постановою від 06.05.2021 Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України відкрито виконавче провадження ВП №65323614 з примусового виконання наказу Господарського суду м. Києва від 21.12.2020 у справі №910/21454/17.

07.05.2021 постановою Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України відкрито виконавче провадження ВП №65352293 з примусового виконання наказу Господарського суду м. Києва від 27.04.2021 у справі №910/7252/17.

07.05.2021 постановою Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України відкрито виконавче провадження ВП №65352329 з примусового виконання наказу Господарського суду м. Києва від 29.04.2021 у справі №910/20947/17.

Постановою Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 07.05.2021 об`єднано виконавчі провадження №65352293, №65352329, №65323614 у зведене виконавче провадження №65365075.

Отже, на виконанні у Відділі примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України перебуває зведене виконавче провадження №65365075 до складу якого входять наступні виконавчі провадження:

- № 65352293 з примусового виконання наказу Господарського суду м. Києва від 27.04.2021 у справі № 910/7252/17, про стягнення з АТ «Українська залізниця» на користь ВІЕР Глобал Партнере заборгованість за договором про відкриття кредитної лінії від 29.12.2011, зокрема заборгованість по кредиту в розмірі 8 500 000 доларів СІЛА, пені по кредиту в розмірі 64 954 699,74 грн;

- № 65352329 з примусового виконання наказу Господарського суду м. Києва від 29.04.2021 у справі № 910/20947/17, про стягнення з АТ «Українська залізниця» на користь ВІЕР Глобал Партнере заборгованість за договором про відкриття кредитної лінії від 29.12.2011, зокрема заборгованість по кредиту в розмірі 12 500 000 доларів СІЛА, 3% річних по тілу кредиту в розмірі 2 827 585,75 грн., пені по кредиту в розмірі 85 228 929,95 грн., 3% річних нарахованих за прострочення сплати процентів в розмірі 127,17 грн., 225 600 грн. витрати по сплаті судового збору;

- № 65323614 з примусового виконання наказу Господарського суду м. Києва від 21.12.2020 у справі №910/21454/17 про стягнення з АТ «Українська залізниця» на користь ВІЕР Глобал Партнере грошові кошти заборгованість по кредиту - 12 500 000 доларів СІЛА, пені за прострочення сплати кредиту - 87 434 586,33 грн., 3% річних по тілу кредиту - 3 045 263,43 грн. 3% проценти річних за прострочення сплати відсотків - 127,17 грн. та судовий збір 221 352,00 грн.

У відповідності до ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Однак, судом враховано, що згідно із наявними матеріалами справи, відсутні будь-які докази накладення арешту органом виконавчої служби на кошти АТ «Українська залізниця» в межах виконавчого провадження ВП №65352293 з примусового виконання наказу Господарського суду м. Києва від 27.04.2021 у даній справі № 910/7252/17.

Таким чином, для визнання неправомірних дій Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України по виконавчому провадженню ВП №65323614, яке входить до складу зведеного виконавчого провадження ЗВП №65365075 та скасування постанови від 06.05.2021 про арешт коштів АТ "Українська залізниця" в межах виконавчого провадження ВП №65323614, яке входить до складу зведеного виконавчого провадження ЗВП №65365075 скаржник перш за все, мав довести вчинення неправомірних дій виконавцем саме в межах зведеного виконавчого провадження ЗВП №65365075, до якого входить ВП № 65352293 з примусового виконання наказу Господарського суду м. Києва від 27.04.2021 у справі № 910/7252/17.

Разом з тим, у письмових поясненнях, які надані боржником, щодо наявності підстав для скасування постанови про арешт коштів в межах ВП №65323614, останній посилається на те, що до складу зведеного виконавчого провадження ЗВП №65365075 входить три виконавчих проваджень, а арешт накладений в межах одного виконавчого провадження ВП №65323614, то у разі надходження суми коштів на рахунок Відділу на виконання рішення суду по справі №910/21454/17, такі кошти будуть пропорційно розподілені по всіх трьох виконавчих провадженням.

Водночас, суд звертає увагу, що відповідно до абз. 1-5 п. 14 Розділу ІІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, що затверджена Наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02.04.2012, у разі якщо в органі державної виконавчої служби відкрито кілька виконавчих проваджень про стягнення коштів з одного боржника, вони об`єднуються у зведене виконавче провадження та виконуються державним виконавцем, який відкрив перше виконавче провадження. Про об`єднання виконавчих проваджень у зведене державний виконавець виносить постанову.

У разі відкриття виконавчого провадження щодо боржника, стосовно якого здійснюється зведене виконавче провадження, воно приєднується до зведеного виконавчого провадження, про що державним виконавцем виноситься постанова.

Постанови про об`єднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження та про приєднання виконавчого провадження до зведеного виконавчого провадження виносяться не пізніше наступного робочого дня після відкриття виконавчого провадження щодо боржника, стосовно якого здійснюється виконавче провадження (зведене виконавче провадження).

Відповідно до частин 1-3 статті 56 Закону України «Про виконавче провадження», арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна. Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

У відповідності до абз. 2 п. 8 Розділу 8 Інструкції з організації примусового виконання рішень, за зведеним виконавчим провадженням арешт накладається на загальну суму заборгованості за зведеним виконавчим провадженням з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця.

Матеріалами справи підтверджується, що для забезпечення виконання рішення суду саме у справі №910/21454/17, 06.05.2021 було накладено арешт на грошові кошти боржника - АТ «Українська залізниця» в межах виконавчого провадження ВП №65323614 з примусового виконання наказу Господарського суду м. Києва від 21.12.2020 у справі №910/21454/17 про стягнення з АТ «Українська залізниця» на користь ВІЕР Глобал Партнере грошові кошти заборгованість по кредиту - 12 500 000 доларів США, пені за прострочення сплати кредиту - 87 434 586,33 грн., 3% річних по тілу кредиту - 3 045 263,43 грн. 3% проценти річних за прострочення сплати відсотків - 127,17 грн. та судовий збір 221 352,00 грн.

При цьому, питання правомірності дій Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України щодо винесення постанови про арешт коштів боржника від 06.05.2021 може бути предметом розгляду в межах виконавчого провадження №65323614 з примусового виконання наказу Господарського суду м. Києва від 21.12.2020 у справі №910/21454/17, оскільки оскаржувана постанова про арешт коштів боржника винесена Відділом примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України - 06.05.2021 та на суму коштів за наказом Господарського суду м. Києва від 21.12.2020 у справі №910/21454/17, водночас постанову про об`єднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження було винесено - 07.05.2021, тобто після накладення арешту на кошти АТ «Українська залізниця» в межах виконавчого провадження ВП №65323614.

Таким чином, посилання скаржника на зведене виконавче провадження №65365075 є безпідставним, оскільки накладення арешту на кошти боржника здійснено 06.05.2021 в межах виконавчого провадження ВП №65323614 з примусового виконання наказу Господарського суду м. Києва від 21.12.2020 у справі №910/21454/17, а постанова про об`єднання виконавчих проваджень була винесена Відділом примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України - 07.05.2021.

Враховуючи встановлені вище обставини, суд дійшов висновку про необґрунтованість та безпідставність заявлених вимог АТ "Українська залізниця" про визнання неправомірних дій Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, які полягають в накладені арешту на грошові кошти АТ "Українська залізниця" по виконавчому провадженню ВП №65323614, яке входить до складу зведеного виконавчого провадження ЗВП №65365075 та усунення порушеного права АТ "Українська залізниця" шляхом скасування постанови Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 06.05.2021 про арешт коштів АТ "Українська залізниця", в межах виконавчого провадження ВП №65323614, яке входить до складу зведеного виконавчого провадження ЗВП №65365075, у зв`язку з чим відсутні підстави для задоволення скарги АТ "Українська залізниця".

У відповідності до ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Приписами ст. ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно із ст. ст. 78, 79 Господарського процесуального кодексу України, достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Статтею 343 Господарського процесуального кодексу України визначено, що за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

З огляду на вище викладене, суд відмовляє у задоволенні скарги Акціонерного товариства "Українська залізниця" на дії Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України у справі №910/7252/17.

Керуючись ст. 233-235, 342, 343 Господарського процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги Акціонерного товариства "Українська залізниця" на дії Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України - відмовити повністю.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення та може бути оскаржена у порядку і строк, встановлені ст. ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено та підписано: 07.06.2021.

Суддя О.В. Гулевець