УХВАЛА

м. Київ

07.06.2021Справа № 910/20627/20

Суддя Господарського суду міста Києва Данилова М.В., розглянувши матеріали справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін

за позовом Державного підприємства "Міжнародний аеропорт "Бориспіль" (08300, Київська область, Бориспільський район, с. Гора, вул. Бориспіль, 7) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтеравіа" (01034, м. Київ, вул. Лисенка, 4) про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

24 грудня 2020 року до Господарського суду міста Києва від Державного підприємства "Міжнародний аеропорт "Бориспіль" (позивач) надійшла позовна заява №35-28/7-111 від 16.12.2020 року до Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтеравіа" (відповідач) про стягнення заборгованості на суму в розмірі 204 998, 05 грн. за договором оренди індивідуально визначеного (нерухомого) майна, що належить до державної власності № 2269 від 11.07.2019 року.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем його зобов`язань за договором оренди індивідуально визначеного (нерухомого) майна, що належить до державної власності № 2269 від 11.07.2019 року, зокрема, відповідач не виконує договірні зобов`язання в частині здійснення платежів з орендної плати за користування нерухомим майном - частиною твердого покриття "Внутрішньопортові дороги", а саме: не сплачує їх вчасно та в повному обсязі, внаслідок чого у відповідача й утворилась заборгованість перед позивачем за вказаним правочином.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.12.2020 року у справі № 910/20627/20 Державного підприємства "Міжнародний аеропорт "Бориспіль" № 35-28/7-111 від 16.12.2020 року про стягнення грошових коштів залишено без руху, надано позивачу строк для усунення встановлених недоліків позовної заяви протягом п`яти днів з дня вручення даної ухвали.

09.01.2021 року ухвалу суду у даній справі було направлено позивачу, за адресою, яка вказана в позовній заяві.

19 січня 2021 року через відділ діловодства суду від позивача надійшла заява, на виконання вимог ухвали суду від 29.12.2020 року, про усунення недоліків.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.01.2021 року було прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі № 910/20627/20, ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без виклику представників сторін та визначено сторонам строки для надання відзиву, відповіді на відзив, заперечень на відповідь на відзив.

22 лютого 2021 року через відділ діловодства суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву.

03 березня 2021 року через відділ діловодства суду від позивача надійшла відповідь на відзив.

15 березня 2021 року через відділ діловодства суду від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив.

04 травня 2021 року через відділ діловодства суду від відповідача надійшло клопотання про передачу справи № 910/20627/20 до Господарського суду Київської області.

02 червня 2021 року через відділ діловодства суду від позивача надійшла заява про передачу справи № 910/20627/20 за підсудністю до Господарського суду Київської області.

Розглянувши клопотання та заяву представників сторін, суд зазначає наступне.

Предметом спору у вказаній справі є стягнення грошових коштів за договором оренди № 2269 індивідуально визначеного (нерухомого) майна, що належить до державної власності від 11.07.2019 року.

Відповідно до умов договору орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування державне нерухоме майно - частину твердого покриття "Внутрішньопортові дороги" (інв. № 21509), загальною площею 3000,00 кв.м, що розташоване за адресою: Київська обл., м. Бориспіль, Аеропорт та перебуває на балансі Державного підприємства "Міжнародний аеропорт "Бориспіль", , (балансоутримувач), вартість якого визначена згідно з висновком про вартість станом на 31 січня 2019 року і становить за незалежною оцінкою 5 364 296, 00 грн. без врахування ПДВ.

Отже, місцезнаходженням нерухомого майна про який йдеться у позові, є Київська область, м. Бориспіль, Аеропорт.

Відповідно до ст.30 ГПК України визначена виключна підсудність справ.

Зокрема, відповідно до ч.3 ст.30 ГПК України спори, що виникають з приводу нерухомого майна, розглядаються за місцем знаходження даного майна.

Відповідно до Постанови Великої Палати Верховного Суду у справі № 911/2390/18 від 16.02.2021 року у чинній редакції ГПК України частина третя статті 30 цього Кодексу вказує на виключну підсудність справ у спорах, що виникають з приводу нерухомого майна, господарським судам за місцезнаходженням майна або основної його частини, що відповідає змісту частини першої статті 30 ЦПК України.

За визначенням, що дає Академічний тлумачний словник української мови, словосполука «з приводу» означає «у зв`язку з чим-небудь», тому словосполучення «з приводу нерухомого майна» треба розуміти як будь-який спір у зв`язку з нерухомим майно або певними діями, пов`язаними з цим майном.

Аналізуючи логічну послідовність зміни формулювання положень процесуального законодавства щодо правил розгляду позовів за виключною підсудністю, убачається її спрямованість на визначення виключної підсудності в цілому для всіх спорів, які виникають у межах відповідних правовідносин у зв`язку з нерухомим майном, безвідносно до предмета конкретного спору.

Отже, слід дійти висновку, що за правилами чинного ГПК України виключна підсудність застосовується до тих спорів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, а спір може стосуватися як правового режиму нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном.

Відповідна правова позиція у подібних правовідносинах викладена у постанові Верховного Суду від 9 вересня 2020 року у справі № 910/6644/18 та у постанові Великої Палати Верховного Суду від 7 липня 2020 року у справі № 910/10647/18.

Велика Палата Верховного Суду вважає, що словосполучення «з приводу нерухомого майна» у частині третій статті 30 ГПК України необхідно розуміти таким чином, що правила виключної підсудності поширюються на будь-які спори, які стосуються прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном. У таких спорах нерухоме майно не обов`язково виступає як безпосередньо об`єкт спірного матеріального правовідношення.

Тому до спорів, предметом яких є стягнення заборгованості, яка виникла внаслідок невиконання зобов`язань за договором, який укладений щодо користування нерухомим майном, поширюються норми частини третьої статті 30 ГПК України.

У зв`язку із цим Велика Палата Верховного Суду не вважає за необхідне відступати від висновку, викладеного Касаційним цивільним судом у складі Верховного Суду в постанові від 16 травня 2018 року у справі № 640/16548/16-ц, про те, що позов про стягнення орендної плати за користування нерухомим майном належить до позовів, які виникають з приводу нерухомого майна.

Таким чином, дана справа територіально не підсудна господарському суду міста Києва та підлягає направленню за територіальною підсудністю до Господарського суду Київської області.

Відповідно до ст. 31 ГПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду. Передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення. Спори між судами щодо підсудності не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому цією статтею, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Отже, суд вважає за необхідне передати справу за територіальною підсудністю до господарського суду Київської області.

Керуючись ч.3 ст. 30, ст. 31 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

1. Задовольнити клопотання представника відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтеравіа" про передачу справи за територіальною підсудністю.

2. Передати справу № 910/20627/20 за територіальною підсудністю до господарського суду Київської області.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання.

Ухвалу підписано 07.06.2021 року.

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку відповідно до ст. 255 ГПК України.

Суддя М.В. Данилова