ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.06.2021м. ДніпроСправа № 904/4005/21

за позовом RENITAVO INVESTMENT LTD (РЕНІТАВО ІНВЕСТМЕНТ ЛТД), Лімассол, Республіка Кіпр

до Акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат", м. Кривий Ріг

про стягнення 3% річних у розмірі 151 722,61 грн. та інфляційної складової у розмірі 156975,71 грн.

Суддя Ніколенко М.О.

При секретарі судового засідання Захарчук А.Е.

Представники:

від позивача: Буря О.Є. ордер серія АЕ № 1064739 від 08.04.2021;

від відповідача: Матвєєва Т.В. довіреність № 52-16/108 від 29.12.2020.

РУХ СПРАВИ.

RENITAVO INVESTMENT LTD (РЕНІТАВО ІНВЕСТМЕНТ ЛТД) звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" про стягнення 3% річних у розмірі 151 722,61 грн. та інфляційної складової у розмірі 156 975,71 грн.

Ухвалою суду від 13.04.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене провадження у справі. Призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 17.05.2021.

В судовому засіданні від 17.05.2021 оголошено перерву до 03.06.2021.

Протокольною ухвалою від 03.06.2021 судом було залишено без розгляду клопотання відповідача про витребування доказів.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЇ ПОЗИВАЧА.

Позивач зазначив, що Компанія Renitavo Investment LTD (Ренітаво Інвестмент ЛТД) станом на 07.07.2018 володіла 1 500 000 штук акцій Публічного акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат".

Позачерговими Загальними зборами акціонерів Публічного акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат", що відбулися 21.06.2018, прийнято рішення (протокол б/н від 21.06.2018) про виплату дивідендів акціонерам Товариства за 2013 та 2017 роки. Розмір дивідендів, що підлягають виплаті акціонерам Товариства відповідно до рішення позачергових Загальних зборів акціонерів ПАТ "ПІВДГЗК" складає 9 947 478 528,55, що складає: 6,253381 грн. із розрахунку на одну просту акцію.

Рішенням Наглядової ради ПАТ "ПІВДГЗК" визначена дата складення переліку осіб, які мають право на отримання дивідендів, порядок та строки виплати дивідендів акціонерам Товариства, а саме:

- дата складення переліку осіб, які мають право на отримання дивідендів - 07 липня 2018 року;

- строк виплати дивідендів - датою початку строку виплати дивідендів є 11 липня 2018 року, а виплата дивідендів повинна бути здійснена у строк, що не перевищує шість місяців з дня прийняття Загальними зборами акціонерів Товариства рішення про виплату дивідендів;

- спосіб виплати дивідендів - безпосередньо акціонерам;

- порядок виплати дивідендів - дивіденди виплачуються в грошовій формі шляхом направлення дивідендів у повному обсязі безпосередньо акціонерам згідно з переліком осіб, які мають право на отримання дивідендів, складеним станом на 07 липня 2018 року, відповідно до кількості належних їм акцій на дату складання переліку".

Позивач вказав, що на дату складення переліку осіб, які мають право на отримання дивідендів від ПАТ "ПІВДГЗК" за рішенням Загальних зборі акціонерів від 21.06.2018, Компанія Renitavo Investment LTD була акціонером ПАТ "Південний гірничо-збагачувальний комбінат", що підтверджується випискою про стан рахунку в цінних паперах на 07.07.2018.

Позивач наполягає на тому, що як власник 1 500 000 штук акцій ПАТ "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" мав право на отримання дивідендів із розрахунку 6,253381 грн. на одну просту акцію, що становить 9 380 071,50 грн., які мали бути виплачені протягом шести місяців з дня прийняття загальними зборами рішення про виплату дивідендів, тобто до 21.12.2018.

Позивач вказав, що 21.12.2018 направив на адресу відповідача заяву, в якій просив перерахувати нараховані дивіденди.

Однак, відповідач, за твердженням позивача, свого обов`язку з виплати Renitavo Investment LTD дивідендів не виконав.

Позивач зауважив, що вищезазначені обставини встановлені рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 12.03.2020 у справі № 904/531/19 (залишеним без змін постановою Центрального апеляційного господарського суду від 16.06.2020) за позовом Renitavo Investment LTD до Публічного акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" про стягнення заборгованості із виплати дивідендів в розмірі 10 045 084,37 грн.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 12.03.2020 у справі №904/531/19 було стягнуто з Акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" на користь Renitavo Investment LTD заборгованість з виплати дивідендів у розмірі 9380071,50 грн., 3% річних у розмірі 265 211,88 грн. за період з 22.12.2018 по 30.11.2019, інфляційну складову у розмірі 399 800,99 грн. за період з 22.12.2018 по 30.11.2019.

Позивач вказав, що, відповідно до виписки по рахунку, на виконання рішення суду у справі № 904/531/19 відповідач, 10.06.2020 сплатив суму дивідендів у розмірі 7 973 060,77 грн. Дивіденди у розмірі 469 003,58 грн. були стягнуті з відповідача 23.09.2020 в межах виконавчого провадження з виконання вказаного рішення суду. Що підтверджується виписками по особовому рахунку приватного виконавця та Renitavo Investment LTD.

За порушення відповідачем строків виконання свого грошового зобов`язання позивачем було нараховано до сплати 3% річних у розмірі 151 722,61 грн. за загальний період з 01.12.2019 по 22.09.2020 та інфляційну складову у розмірі 156 975,71 грн. за період з грудня 2019 року по травень 2020 року.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ЗАПЕРЕЧЕНЬ ВІДПОВІДАЧА.

Відповідач заперечив проти задоволення позовних вимог за таких обставин.

Відповідач наполягає на тому, що між сторонами виникли не грошові договірні зобов`язання, за неналежне виконання яких до відповідача може бути застосована відповідальність, передбачена ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, а організаційно-господарські.

Відповідач вказав, що 3% річних та інфляційна складова нараховані позивачем на суму основного боргу у розмірі 9 380 071,50 грн., яка була предметом розгляду у справі № 904/531/19.

Проте, на думку відповідача, нарахування 3% річних та інфляційної складової мають бути здійснені на суму, яка мала бути фактично виплачена позивачу після вирахування податків.

Також відповідач зауважив, що період нарахування позивачем 3% річних та інфляційної складової припадає на запроваджений на усій території України карантин, пов?язаний із запобіганням поширення коронавірусної хвороби (COVID-19)". Запровадження такого карантину, на думку відповідача, є форс-мажорною обставиною.

За вищенаведених обставин відповідачем було заявлено клопотання про зменшення розміру нарахованих 3% річних.

ПЕРЕЛІК ОБСТАВИН, ЯКІ Є ПРЕДМЕТОМ ДОКАЗУВАННЯ У СПРАВІ.

Предметом цього судового розгляду є вимоги позивача про стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 151 722,61 грн. та інфляційної складової у розмірі 156 975,71 грн.

Для правильного вирішення цього спору необхідно встановити, які саме правовідносини склались між сторонами, які взаємні права та обов`язки виникли між сторонами (чи є позивач акціонером АТ «ПівдГЗК»), чи мало місце порушення будь-яких зобов`язань, які саме зобов`язання порушені боржником, яке право чи інтерес кредитора порушено, які наслідки порушення зобов`язань боржником (чи правомірно позивачем нараховано 3% річних та інфляційної складової на суму невиплачених дивідендів; чи наявні підстави для зменшення розміру 3% річних).

ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ.

НОРМИ ПРАВА, ЯКІ ЗАСТОСУВАВ СУД. ПОЗИЦІЯ СУДУ.

Компанія Renitavo Investment LTD (Ренітаво Інвестмент ЛТД) станом на 07.07.2018 володіла 1 500 000 штук акцій Публічного акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат". А отже, являлася акціонером ПАТ "ПІВДГЗК".

Позачерговими Загальними зборами акціонерів Публічного акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат", що відбулися 21.06.2018, прийнято рішення (протокол б/н від 21.06.2018) про виплату дивідендів акціонерам Товариства за 2013 та 2017 роки. Розмір дивідендів, що підлягають виплаті акціонерам Товариства відповідно до рішення позачергових Загальних зборів акціонерів ПАТ "ПІВДГЗК" складає 9 947 478 528,55, що складає: 6,253381 грн. із розрахунку на одну просту акцію.

Рішенням Наглядової ради ПАТ "ПІВДГЗК" визначена дата складення переліку осіб, які мають право на отримання дивідендів, порядок та строки виплати дивідендів акціонерам Товариства, а саме:

- дата складення переліку осіб, які мають право на отримання дивідендів - 07 липня 2018 року;

- строк виплати дивідендів - датою початку строку виплати дивідендів є 11 липня 2018 року, а виплата дивідендів повинна бути здійснена у строк, що не перевищує шість місяців з дня прийняття Загальними зборами акціонерів Товариства рішення про виплату дивідендів;

- спосіб виплати дивідендів - безпосередньо акціонерам;

- порядок виплати дивідендів - дивіденди виплачуються в грошовій формі шляхом направлення дивідендів у повному обсязі безпосередньо акціонерам згідно з переліком осіб, які мають право на отримання дивідендів, складеним станом на 07 липня 2018 року, відповідно до кількості належних їм акцій на дату складання переліку".

На дату складення переліку осіб, які мають право на отримання дивідендів від ПАТ "ПІВДГЗК" за рішенням Загальних зборі акціонерів від 21.06.2018, Компанія Renitavo Investment LTD була акціонером ПАТ "Південний гірничо-збагачувальний комбінат", що підтверджується випискою про стан рахунку в цінних паперах на 07.07.2018.

Отже, позивач як власник 1 500 000 штук акцій ПАТ "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" мав право на отримання дивідендів із розрахунку 6,253381 грн. на одну просту акцію, що становить 9 380 071,50 грн., які мали бути виплачені протягом шести місяців з дня прийняття загальними зборами рішення про виплату дивідендів, тобто до 21.12.2018.

Позивач, 21.12.2018 направив на адресу відповідача заяву, в якій просив перерахувати нараховані дивіденди.

Однак, відповідач свого обов`язку з виплати Renitavo Investment LTD дивідендів не виконав.

Вищезазначені обставини встановлені рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 12.03.2020 у справі № 904/531/19 (залишеним без змін постановою Центрального апеляційного господарського суду від 16.06.2020) за позовом Renitavo Investment LTD до Публічного акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" про стягнення заборгованості із виплати дивідендів в розмірі 10 045 084,37 грн.

Згідно ч. 4 ст. 75 ГПК України, обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, яке набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Факти, передбачені наведеною нормою, мають для суду преюдиціальний характер. Преюдиціальність - обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набрало законної сили в одній справі для суду при розгляді інших справ. Преюдиціально встановлені факти не підлягають доказуванню, оскільки їх з істинністю вже встановлено у рішенні чи вироку і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву істинність і стабільність судового акта, який вступив в законну силу. Суть преюдиції полягає в неприпустимості повторного розгляду судом одного й того ж питання між тими ж сторонами.

Правила про преюдицію спрямовані не лише на заборону перегляду фактів і правовідносин, які встановлені в судовому акті, що вступив в законну силу. Вони також сприяють додержанню процесуальної економії в новому процесі. У випадку преюдиціального установлення певних обставин особам, які беруть участь у справі (за умови, що вони брали участь у справі при винесенні преюдиціального рішення), не доводиться витрачати час на збирання, витребування і подання доказів, а суду - на їх дослідження і оцінку. Усі ці дії вже здійснювалися у попередньому процесі, і їхнє повторення було б не лише недоцільним, але й неприпустимим з точки зору процесуальної економії.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 12.03.2020 у справі №904/531/19 було стягнуто з Акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" на користь Renitavo Investment LTD заборгованість з виплати дивідендів у розмірі 9380071,50 грн., 3% річних у розмірі 265 211,88 грн. за період з 22.12.2018 по 30.11.2019, інфляційну складову у розмірі 399 800,99 грн. за період з 22.12.2018 по 30.11.2019.

Відповідно до виписки по рахунку позивача, на виконання рішення суду у справі №904/531/19 відповідач, 10.06.2020 сплатив суму дивідендів у розмірі 7 973 060,77 грн.

Дивіденди у розмірі 469 003,58 грн. були стягнуті з відповідача 23.09.2020 в межах виконавчого провадження з виконання вказаного рішення суду. Що підтверджується виписками по особовому рахунку приватного виконавця та Renitavo Investment LTD.

Згідно ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошових зобов`язань на вимогу кредитора, зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 відсотка річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач нарахував відповідачу до сплати 3% річних у розмірі 151 722,61 грн. за загальний період з 01.12.2019 по 22.09.2020 та інфляційну складову у розмірі 156 975,71 грн. за період з грудня 2019 року по травень 2020 року.

Наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у вигляді інфляційних нарахувань та трьох процентів річних не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника.

За змістом ст. ст. 524 та 533 Цивільного кодексу України грошовим є зобов`язання, яке виражається в грошових одиницях України (або грошовому еквіваленті в іноземній валюті), тобто будь-яке зобов`язання щодо сплати коштів.

Частиною 1 статті 30 Закону України "Про акціонерні товариства" визначено, що дивіденд - це частина чистого прибутку акціонерного товариства, що виплачується акціонеру з розрахунку на одну належну йому акцію певного типу та/або класу. Товариство виплачує дивіденди виключно грошовими коштами.

Cтаття 625 Цивільного кодексу України розміщена в розділі "Загальні положення про зобов`язання" книга 5 ЦК України, а тому визначає загальні правила відповідальності за порушення грошового зобов`язання й поширює свою дію на всі види грошових зобов`язань.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 Цивільного кодексу України.

В силу ст. 11 Цивільного кодексу України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків може бути і рішення загальних зборів про виплату дивідендів.

Отже, грошове зобов`язання може виникати між сторонами не тільки з договірних відносин, а й з інших підстав, передбачених цивільним законодавством, зокрема, й факту прийняття загальними зборами рішення про виплату дивідендів.

Таким чином, правовідносини, в яких товариство у разі прийняття рішення загальними зборами про виплату акціонеру дивідендів, зобов`язане здійснити таку виплату, є грошовим зобов`язанням, а тому до цих правовідносин застосовуються положення ст. 625 Цивільного кодексу України.

Крім того, у п. 3.4 постанови пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з корпоративних правовідносин" від 25.02.2016 №4 зазначено, що невиплата дивідендів у строки, визначені законом або установчими документами юридичної особи, є порушенням грошового зобов`язання, у зв`язку з яким настають правові наслідки, передбачені частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України.

Правомірність нарахування 3% річних та інфляційної складової на суму несвоєчасно виплачених акціонеру дивідендів також встановлена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 11.09.2018 у справі № 910/18015/17.

Перевіривши розрахунок 3% річних суд встановив, що він зроблений правильно та відповідає вимогам чинного законодавства. За таких обставин, вимоги позивача про стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 151 722,61 грн. є обґрунтованими.

Перевіривши розрахунок інфляційної складової суд встановив, що сума інфляційних втрат на суму боргу 9 380 071,50 грн. за період з грудня 2019 року по травень 2020 року становить 150 557,57 грн.

За таких обставин, вимоги позивача про стягнення з відповідача інфляційної складової є обґрунтованими у розмірі 150 557,57 грн.

Щодо заперечень відповідача про те, що нарахування 3% річних та інфляційної складової мають бути здійснені на суму, яка мала бути фактично виплачена позивачу після вирахування податків, слід зазначити про таке.

Відповідно до п. 168.1.1 Податкового кодексу України податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов`язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в статті 167 цього Кодексу.

З аналізу змісту наведеної статті вбачається, що питання утримання податку з доходів має вирішуватись саме під час здійснення виплати або на стадії виконання рішення суду.

Необхідність оподаткування належних позивачу дивідендів не впливає на встановлення судом обставин щодо факту наявності та розміру заборгованості відповідача з виплати дивідендів.

ЩОДО КЛОПОТАННЯ ВІДПОВІДАЧА ПРО ЗМЕНШЕННЯ РОЗМІРУ 3% РІЧНИХ.

Відповідач заявив клопотання про зменшення розміру нарахованих 3% річних.

В обґрунтування заявленого клопотання відповідач послався на стратегічне значення АТ "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" для економіки держави; наявність форс-мажорних обставин, пов`язаних із запровадженням на усій території України карантину.

Стаття 536 ЦК України передбачає, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Частина друга статті 625 ЦК України встановлює, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно до ч. 1 ст. 233 Господарського кодексу України, у разі, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

З огляду на компенсаційний характер заходів відповідальності у цивільному праві Велика Палата Верховного Суду (постанова від 18.03.2020 у справі № 902/417/18) дійшла висновку, що, виходячи з принципів розумності, справедливості та пропорційності, суд за певних умов може зменшити розмір як неустойки, штрафу, так і процентів річних за час затримки розрахунку відповідно до статті 625 ЦК України, оскільки всі вони спрямовані на відновлення майнової сфери боржника. Отже, з урахуванням конкретних обставин справи, які мають юридичне значення, та, зокрема, зазначених вище критеріїв, суд може зменшити загальний розмір відсотків річних як відповідальності за час прострочення грошового зобов`язання.

Частиною 3 ст. 551 Цивільного кодексу України передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Зі змісту зазначених норм вбачається, що вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню з відповідача, суд оцінює, чи є цей випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу; ступеню виконання зобов`язання боржником; причини неналежного виконання або невиконання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної особи (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідки) тощо.

При цьому зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, а за відсутності у законі переліку таких виняткових обставин, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки.

Відповідно до статей 74, 77 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно з ч. 1 ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

В обґрунтування клопотання про зменшення розміру 3% річних відповідач не навів жодних виняткових обставин, за яких можливе зменшення 3% річних.

Всесвітня організація охорони здоров`я (ВООЗ), 11.03.2020 оголосила пандемію коронавірусу. Постановою Кабінету Міністрів України № 211 від 11.03.2020 на усій території України установлено карантин з 12 березня 2020 року.

Однак, як встановлено судом вище, дивіденди у розмірі 9 380 071,50 грн. мали бути виплачені позивачу до 21.12.2018. Тобто задовго до встановлення карантину.

Також судом враховано наявність значного періоду прострочення відповідачем виконання зобов`язання з виплати дивідендів та невиконання останнім рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 12.03.2020 у справі № 904/531/19 у добровільному порядку у повному обсязі. Що спричинило збільшення періоду прострочення з виконання зобов`язання та необхідність звернення позивача за примусовим виконанням рішення.

За таких обставин, беручи до уваги інтереси обох сторін, суд не вбачає підстав для зменшення розміру 3% річних.

ПЕРЕЛІК ДОКАЗІВ, ЯКИМИ СТОРОНИ ПІДТВЕРДЖУЮТЬ АБО СПРОСТОВУЮТЬ НАЯВНІСТЬ КОЖНОЇ ОБСТАВИНИ, ЯКА Є ПРЕДМЕТОМ ДОКАЗУВАННЯ У СПРАВІ.

Обставини, на які посилається позивач, доводяться протоколом від 21.06.2018 (том 1, а.с. 23 - 26), заявою від 21.12.2018 з доказами направлення (том 1, а.с. 27 - 29), випискою про стан рахунку (том 1, а.с. 30), рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 12.03.2020 у справі № 904/531/19 (том 1, а.с. 31 - 39), виписками по рахунку позивача (том 1, а.с. 40, 44), матеріалами виконавчого провадження (том 1, а.с. 41 - 43), податковим сертифікатом позивача (том 1, а.с. 109 - 113).

Обставини, на які посилається відповідач, доводяться платіжним дорученням від 03.06.2020 (том 1, а.с. 61), постановою ВП № 63120238 (том 1, а.с. 62 ), листом від 02.06.2020 (том 1, а.с. 63 - 65), довідками (том 1, а.с. 66 - 70).

ВИСНОВКИ СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ СПРАВИ.

За результатами розгляду справи суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити у частині стягнення 3% річних у розмірі 151 722,61 грн. та інфляційної складової у розмірі 150 557,57 грн.

У задоволенні вимог про стягнення інфляційної складової у розмірі 6 418,14 грн. слід відмовити.

РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ.

Відповідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору слід розподілити пропорційно задоволених позовних вимог.

Керуючись положеннями Господарського Кодексу України, Цивільного кодексу України, ст. 73, 74, 123, 129, 232, 233, 236-241, 326 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" (місцезнаходження: 50026, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг; ідентифікаційний код: 00191000) на користь Renitavo Investment LTD (Arch. Makariou III, 113, 1st floor, 3021, Limassol, Cyprus, registration number 367668) 3% річних у розмірі 151 722,61 грн., інфляційну складову у розмірі 150 557,57 грн. та витрати зі сплати судового збору у розмірі 4 540,79 грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Відмовити у задоволенні вимог про стягнення інфляційної складової у розмірі 6 418,14 грн.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного провадження. Рішення може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду через Господарський суд Дніпропетровської області протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складений та підписаний 07.06.2021.

Суддя М.О. Ніколенко