ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" червня 2021 р. Справа № 910/5193/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Шапрана В.В.

суддів: Сітайло Л.Г.

Андрієнка В.В.

секретар Місюк О.П.

за участю

представників: позивача - Ісупова К.В.

відповідача - Черкасов Д.О.

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ОЛ Стил"

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 01.04.2021

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "ОЛ Стил"

про забезпечення позову

у справі №910/5193/21 (суддя - Борисенко І.І.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ОЛ Стил"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Капіталмістобуд"

про стягнення заборгованості у розмірі 370000,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

У березні 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю "ОЛ Стил" звернулося з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Капіталмістобуд" про стягнення заборгованості за договором купівлі-продажу товару від 01.12.2020 у розмірі 370000,00 грн.

Разом з позовною заявою Товариством з обмеженою відповідальністю "ОЛ Стил" подано заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю "Капіталмістобуд", відкритий в Акціонерному товаристві "ОТП Банк".

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.04.2021 у справі №910/5193/21 відмовлено Товариству з обмеженою відповідальністю "ОЛ Стил" у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.04.2021 відкрито провадження у справі №910/5193/21 та вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Не погоджуючись з ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.04.2021, Товариство з обмеженою відповідальністю "ОЛ Стил" подало апеляційну скаргу, у якій просить скасувати оскаржувану ухвалу суду та задовольнити заяву про забезпечення позову.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції під час постановлення оскаржуваної ухвали порушено норми матеріального та процесуального права.

Позивач зазначає, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Капіталмістобуд" не отримує листи, а директор товариства уникає зустрічі для здійснення оплати решти товару по договору. Також у провадженні Господарського суду міста Києва перебуває ще одна справа про стягнення коштів з відповідача, що свідчить про недобросовісність контрагента. Тому єдиним можливим впливом на відповідача та гарантією подальшого виконання рішення суду є накладення арешту на кошти боржника, що перебувають на рахунку. Отже, на переконання позивача, суд першої інстанції мав задовольнити заяву про забезпечення позову з підстав недобросовісності боржника, який уникає обов`язку добровільно повернути грошові кошти.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 06.05.2021 справу №910/5193/21 передано на розгляд колегії суддів у складі: Шапран В.В. (головуючий суддя (суддя-доповідач)), Сітайло Л.Г., Андрієнко В.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 11.05.2021 позивачу поновлено строк на апеляційне оскарження ухвали суду, відкрито апеляційне провадження у справі №910/5193/21, призначено її до розгляду на 01.06.2021, а також встановлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Капіталмістобуд" строк для подання відзиву на апеляційну скаргу п`ятнадцять днів з дня отримання копії ухвали.

До суду 31.05.2021 Товариством з обмеженою відповідальністю "Капіталмістобуд" подано відзив на апеляційну скаргу, у якому останнє просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу суду залишити без змін.

Окрім цього, у відзиві відповідачем викладено клопотання про долучення до матеріалів справи документів, а саме копії заяви позивача про зменшення позовних вимог від 12.05.2021 та доказів сплати Товариством з обмеженою відповідальністю "Капіталмістобуд" грошових коштів в сумі 200000,00 грн.

У призначене засідання суду 01.06.2021 з`явилися представники учасників справи. Судом поставлено на обговорення клопотання відповідача про долучення до матеріалів справи документів. Присутній представник відповідача підтримав подане клопотання та просив його задовольнити, представник позивача, у свою чергу, заперечив стосовно задоволення клопотання.

Апеляційний суд, проаналізувавши приписи чинного процесуального законодавства, приходить до висновку про відмову у задоволенні клопотання про долучення до матеріалів справи документів з огляду на наступне.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Відповідно до ч. 1 та 3 ст. 80 ГПК України учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Згідно з 4 ст. 80 ГПК України, якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

Частиною 8 статті 80 ГПК України також передбачено, що докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Суд зазначає, що надані позивачем копія заяви про зменшення позовних вимог та докази сплати Товариством з обмеженою відповідальністю "Капіталмістобуд" грошових коштів в сумі 200000,00 грн складені за період з квітня 2021 року по травень 2021 року. Натомість, оскаржувана ухвала суду першої інстанції постановлена 01.04.2021. Таким чином, оскільки надані відповідачем документи фактично створені у період після 01.04.2021, вони взагалі не можуть бути прийняті судом до уваги, оскільки такі документи не могли бути предметом дослідження суду першої інстанції під час розгляду заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "ОЛ Стил" про забезпечення позову.

За вказаних обставин, оскільки долучені відповідачем до відзиву документи не існували станом на день постановлення оскаржуваної ухвали суду, у задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Капіталмістобуд" слід відмовити.

Після розгляду судом вищевказаного клопотання представниками сторін у судовому засіданні надано пояснення по суті поданої апеляційної скарги.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального законодавства, колегія суддів встановила наступне.

Відповідно до ст. 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 137 ГПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням:

- розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову;

- забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу;

- наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову;

- ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів;

- запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати необхідність вжиття відповідного заходу забезпечення позову. Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Відповідно до ст. 73, 74 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Як убачається з матеріалів справи та правомірно встановлено місцевим господарським судом, у поданій заяві про забезпечення позову відсутнє посилання на будь-які докази, що підтверджують доцільність та необхідність забезпечення позову. Зі змісту заяви не вбачається також реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду.

Згідно зі ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Натомість, як було зазначено вище, достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Однак, Товариство з обмеженою відповідальністю "ОЛ Стил" на підтвердження фактичних обставин, викладених у заяві, не надало суду першої інстанції жодних доказів, які могли б свідчити про вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду. Такими доказами можуть бути, зокрема, докази реалізації майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо.

Отже, колегія суддів вважає правомірним висновок суду першої інстанції щодо відсутності правових підстав для вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю "Капіталмістобуд".

Суд також погоджується з висновком Господарського суду міста Києва стосовно того, що у заяві Товариство з обмеженою відповідальністю "ОЛ Стил" просить суд забезпечити позов шляхом накладення арешту на рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю "Капіталмістобуд", а не на грошові кошти. Натомість, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 137 ГПК України позов забезпечується накладенням арешту на грошові кошти, що знаходяться на рахунку, а не безпосередньо на сам рахунок.

За таких обставин, оскільки заявником не доведено те, що невжиття визначених ним заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, місцевий господарський суд дійшов правомірного висновку про відмову у задоволенні поданої заяви про забезпечення позову.

В апеляційній скарзі Товариство з обмеженою відповідальністю "ОЛ Стил" зазначає, що відповідач не отримує листи, а директор товариства уникає зустрічі для здійснення оплати решти товару по договору. Також у провадженні Господарського суду міста Києва перебуває ще одна справа про стягнення коштів з відповідача, що свідчить про недобросовісність контрагента. Тому єдиним можливим впливом на відповідача та гарантією подальшого виконання рішення суду є накладення арешту на кошти боржника, що перебувають на рахунку.

Разом з цим, апеляційний суд зазначає, що заява про забезпечення позову не може ґрунтуватися виключно на припущеннях заявника. Натомість, самі лише посилання скаржника на те, що відповідач ухиляється від виконання зобов`язання та вчиняє певні недобросовісні дії без підтвердження зазначених обставин відповідними доказами, є тільки його припущеннями, які не підтверджені жодними належними та допустимими доказами.

З огляду на викладене, наведені аргументи позивача не спростовують обставин щодо правомірного застосування судом першої інстанції приписів процесуального законодавства, а тому відхиляються колегією суддів як необґрунтовані та такі, що не підтверджені жодними доказами.

Статтею 276 ГПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За вказаних обставин колегія суддів приходить до висновку про відсутність правових підстав для скасування ухвали Господарського суду міста Києва від 01.04.2021 у справі №910/5193/21.

У зв`язку з відмовою у задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за її подання покладаються на скаржника.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 255 ГПК України окремо від рішення суду першої інстанції може бути оскаржено в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції про скасування забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову, відмову у скасуванні чи заміні заходів забезпечення позову.

Разом з цим, згідно з п. 2 ч. 1 ст. 287 ГПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати касаційну скаргу на ухвали суду першої інстанції, зазначені в пунктах 3, 6, 7, 13, 14, 21, 25, 26, 28, 30 частини першої статті 255 цього кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.

Оскільки ухвала суду першої інстанції про відмову у забезпеченні позову до зазначеного переліку не відноситься, дана постанова не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись ст. ст. 267 - 285 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ОЛ Стил" залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 01.04.2021 у справі №910/5193/21 залишити без змін.

3. Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю "ОЛ Стил".

4. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Повний текст постанови складено 02.06.2021

Головуючий суддя В.В. Шапран

Судді Л.Г. Сітайло

В.В.Андрієнко