ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2021 рокуСправа № 910/20183/20
Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Поліщук Г.Б., розглянув у відкритому судовому засіданні за участю секретаря судового засідання Ліподат Я.В. матеріали справи №910/20183/20

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Сердолік", 02660, м. Київ, вул. Пухівська, буд.4

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Кіровоград-Новобуд", 25031, м. Кропивницький, проспект Університетський, буд. 25

про визнання недійсним договору

за участю представників:

від позивача - заступник директора Харитончук Ю.І., (в режимі відеоконференції);

від позивача - Галь А.М., ордер № 804633 від 30.04.21 (в режимі відеоконференції);

від відповідача - Кулібаба М.І., ордер серія КР № 142007 від 20.01.21

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

До Господарського суду Кіровоградської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Сердолік" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Кіровоград-Новобуд" про визнання недійсним Договору купівлі-продажу нерухомого майна, укладеного 21 грудня 2017 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Сердолік" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Кіровоград-Новобуд" по відчуженню 1/2 частини у праві власності на нерухоме майно, яким є нежилий будинок - депо (літ. У) загальною площею 916,10 кв. м., який розташований за адресою: м. Київ, проспект Перемоги, будинок 67, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко А.В. та зареєстрований в реєстрі речових прав на нерухоме майно за №2724, та застосувати наслідки недійсності правочину.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що при укладенні спірного правочину не було дотримано приписів ч. 2 ст. 377 та ст. 638 Цивільного кодексу України. 23.08.2017 засновниками ТОВ "Сердолік" Харитончуком О.І. та ОСОБА_1 а також директором ТОВ "Кіровоград-Новобуд" Іванченко С.О. укладено Меморандум, за умовами якого ТОВ "Сердолік" продає, а ТОВ "Кіровоград-Новобуд" купляє нежилу будівлю загальною площею 905,5 кв.м., розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , за ціною 150000 доларів США.

21.12.2017 між позивачем та відповідачем укладений договір купівлі-продажу нерухомого майна, а саме 1/2 частини у праві власності на нерухоме майно, яким є нежилий будинок - депо (літ. У) загальною площею 916,10 кв. метрів. Вказаний договір посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу та зареєстрований в реєстрі речових прав на нерухоме майно за №2724.

Позивач стверджує, що за умовами Меморандуму завдаток в сумі 20000 доларів США готівкою передається ОСОБА_1 до підписання цього Меморандуму. Остаточний розрахунок - 120000 (орієнтовно) гривень в безготівковому порядку перераховується ТОВ "Кіровоград-Новобуд" на рахунок ТОВ "Сердолік" на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу та рахунку, виданого продавцем, а 130000 доларів США (за вирахуванням 120000 (орієнтовно) гривень) готівкою передаються ОСОБА_1 . Тому, позивач не мав наміру продавати належний йому на праві власності об`єкт нерухомості за ціною, зазначеною в оспорюваному договорі, оскільки дана ціна не відповідає ринковій, отже правочин укладено під впливом помилки та внаслідок введення позивача в оману.

Крім того, земельна ділянка, на якій розташовано нерухоме майно, не містить кадастрового номера, а площа нерухомого майна, вказана в договорі (916,10 кв. метрів) є відмінною від площі майна, вказаної в Експлікації внутрішніх площ до плану будови літера "У" по АДРЕСА_1 .

Ухвалою від 17.02.2021 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі №910/20183/20 за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 10.03.2021 о 12:00, встановлено сторонам строк для подання заяв по суті справи.

В підготовчому засіданні 10.03.2021 господарським судом на підставі ст. 183 Господарського процесуального кодексу України оголошено перерву до 08.04.2021 до 15:00 год.

17.03.2021 Товариством з обмеженою відповідальністю "Кіровоград-Новобуд" подано до суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач позов не визнає та просить в задоволенні позову відмовити повністю.

У відзиві на позов відповідач зазначає, що ціна нерухомого майна, визначена в спірному договорі (60000 грн), відповідає висновку ФОП Шейнерт Д.Є., згідно з яким вартість об`єкту оцінки складає 59500,00грн. Відповідач заперечує підписання Меморандуму саме в такій редакції, оскільки Меморандум не скріплений печаткою ТОВ "Кіровоград-Новобуд".

Крім того, відповідач зазначає, що угоди, що стосуються нерухомого майна, укладаються в нотаріальній формі, інакше вони є нікчемними. Вказаний Меморандум не може бути розцінений як попередній договір купівлі-продажу нерухомого майна, оскільки відповідно до абзацу 4 ч.1 ст.635 ЦКУ попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору.

Поряд з тим, відповідач вказує на те, що обраний позивачем спосіб захисту не може ні за яких обставин захистити права позивача, оскільки 06.06.2018 відповідач продав цілу будівлю третій особі, якою здійснена реконструкція будівлі, після якої її площа збільшилась до 1706,1 м.кв., тобто фактично створено нове нерухоме майно.

02.04.2021 Товариством з обмеженою відповідальністю "Сердолік" подано до суду відповідь на відзив.

У відповіді на відзив позивач зазначає, що відповідачем не виплачена залишкова сума розрахунку за нерухоме майно, а саме 125700 доларів США відповідно до пункту 4 Меморандуму.

06.04.2021 позивачем подано до суду клопотання про долучення доказів.

Ухвалою від 08.04.2021 закрито підготовче провадження у справі, судовий розгляд призначено на 27.04.2021. В судовому засіданні 27.04.2021 задоволено клопотання позивача, розгляд справи відкладено до 20.05.2021.

В судовому засіданні 20.05.2021 брали участь представники позивача та відповідача.

20.05.2021 представником позивача подано клопотання про повернення до розгляду справи у підготовчому провадженні та залучення до участі у справі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - гр. ОСОБА_2 , який є новим власником спірного приміщення. Крім того, у вказаному клопотанні позивач просить витребувати у відповідача належним чином засвідчену копію договору купівлі-продажу нежилого будинку за адресою: АДРЕСА_1 , укладеного відповідачем з гр. ОСОБА_3 , визнати явку в підготовче засідання гр. ОСОБА_4 обов`язковою та зобов`язати третю особу надати пояснення щодо позовних вимог.

Представник відповідача в судовому засіданні усно заперечив щодо поданого клопотання, зазначивши що про обставини продажу нерухомого майна гр. ОСОБА_5 ним було повідомлено у відзиві на позов, з огляду на що позивач мав достатньо часу для подання клопотання про залучення третьої особи.

Розглянувши подане клопотання, господарський суд не вбачає підстав для його задоволення, виходячи з наступного.

У відповідності до ст.182 Господарського процесуального кодексу України питання про вступ у справу інших осіб вирішується у підготовчому засіданні.

За приписами ч.2 ст.207 Господарського процесуального кодексу України суд залишає без розгляду заяви та клопотання, які без поважних причин не були заявлені в підготовчому провадженні або в інший строк, визначений судом.

Господарський суд погоджується із запереченнями відповідача в тій частині, що про нового власника спірного об`єкта відповідачем повідомлено у відзиві на позов. Позивач із відзивом обізнаний, про що свідчить подання ним відповіді на відзив. З наведеного слідує, що позивач мав достатньо часу для подання клопотання про залучення до участі у справі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору.

Таким чином, у господарського суду відсутні підстави для задоволення клопотання позивача та повернення у підготовче засідання. Відповідно, клопотання про залучення третьої особи, витребування доказів та визнання обов`язковою явки в судове засідання третьої особи господарський суд залишає без розгляду.

Крім того, в судовому засіданні 20.05.2021 представником позивача заявлено усне клопотання про виклик в судове засідання свідка - керівника ТОВ "Кіровоград-Новобуд" з метою підтвердження останнім передачі керівнику ТОВ "Сердолік" 20000 доларів США в якості авансу за нерухоме майно на виконання Меморандуму від 23.08.2017.

Господарський суд не вбачає підстав для задоволення заявленого клопотання, оскільки вказане клопотання позивачем під час підготовчого провадження не заявлялось. Крім того, ст.ст. 87-89 Господарського процесуального кодексу України містять вимоги та порядок подання до справи заяви свідка. Зокрема, у відповідності до приписів ч.1 ст.89 Господарського процесуального кодексу України свідок викликається судом для допиту за ініціативою суду або за клопотанням учасника справи у разі, якщо обставини, викладені свідком у заяві, суперечать іншим доказам або викликають у суду сумнів щодо їх змісту, достовірності чи повноти. Заява свідка жодною із сторін до матеріалів справи не подавалась. Відповідно, підстави для виклику свідка в засідання суду відсутні.

Розглянувши наявні матеріали справи, заслухавши пояснення присутніх в судовому засіданні представників сторін, господарський суд встановив наступні обставини.

21.12.2017 між ТОВ "Сердолік" (Продавець) та ТОВ "Кіровоград-Новобуд" (Покупець) укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна (далі - Договір).

За умовами даного договору Продавець, розуміючи значення своїх дій, без будь-якого примусу, як фізичного так і морального, або внаслідок збігу будь-яких важких обставин, продає та передає Покупцю, а Покупець набуває у власність Об`єкт продажу, а саме: 1/2 (одну другу) частину у праві власності на нерухоме майно, яким є нежилий будинок - депо (літ. У), загальною площею 916,10 кв. метрів, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

У відповідності до п. 6 Договору за домовленістю сторін продаж Об`єкта вчинено за 60000 (шістдесят тисяч) гривень 00 копійок. зазначену в цьому Договорі ціну Об`єкта Продавець вважає прийнятною і вигідною для себе, її розмір повністю його задовольняє. Покупець зобов`язується сплатити договірну ціну Об`єкта продажу Продавцеві у строк до 31 грудня 2017 року включно шляхом перерахування грошових коштів у безготівковій формі на поточний рахунок, вказаний Продавцем. Продавець має повідомити Покупцю реквізити свого банківського рахунку у письмовій формі не пізніше ніж за один місяць до спливу строку оплати Договірної ціни Об`єкта продажу.

Ринкова вартість Об`єкта продажу відповідно до Висновку про вартість об`єкта оцінки, складеного фізичною особою-підприємцем Шейнерт Д.Є. 27.11.2017, ідентифікатор за базою ФДМУ №2438184_27112017_00006 складає 59500,00 грн (п. 7 Договору).

Сторони за цим договором свідчать, що вимоги законодавства щодо змісту й правових наслідків правочину, що укладається, а саме зміст ст.ст. 203, 377, 655-697 Цивільного кодексу України, ст. 182 Цивільного кодексу України, положення Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" щодо державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень їм нотаріусом роз`яснено і питань, які б залишилися нез`ясованими та незрозумілими для них немає (п. 11 Договору).

Згідно п.п. 12-13 Договору Сторони за цим договором стверджують, що укладення цього Договору відповідає їх інтересам, волевиявлення є вільним і усвідомленим і відповідає їх внутрішній волі, умови Договору зрозумілі і відповідають реальній домовленості Сторін. Договір відповідає дійсним намірам сторін і не носить характер фіктивного удаваного правочину та укладається на вигідних для Сторін умовах і не під впливом обману чи насильства, і не є результатом впливу тяжких для Сторін обставин, на момент укладання цього Договору відсутні будь-які обмеження щодо обсягу цивільної дієздатності, представники не страждають на психічний розлад, який може вплинути на їх здатність усвідомлювати свої дії і керувати ними.

Сторони свідчать, що у тексті цього Договору зафіксовано усі істотні умови, що стосуються купівлі-продажу Об`єкта продажу. Будь-які попередні домовленості, які мали місце до укладання цього договору та не відображені у його тексті не мають правового значення. Сторони підтверджують, що домовились і не мають жодних зауважень, доповнень або суперечностей щодо умов даного Договору.

Отже, Договір укладено у письмовій формі, підписано повноважними представниками сторін за договором, їх підписи засвідчено відтисками печаток юридичних осіб - сторін договору, що відповідає вимогам статті 207 ЦК України, в силу статті 204 ЦК України, є правомірним правочином. Договір посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу.

За переконанням позивача, Договір має бути визнано недійсним, оскільки у Меморандумі від 23.08.2017 сторонами досягнуто домовленості про продаж об`єкта нерухомості шляхом передачі завдатку в розмірі 20000 доларів США готівкою ОСОБА_1 , безготівкового перерахування на рахунок позивача 120000грн та передачі 130000 доларів ОСОБА_1 . На підставі наведеного позивач зазначає, що не мав наміру продавати належний йому на праві власності об`єкт нерухомості за ціною, зазначеною в Договорі - 60000грн.

Відповідно до частини 1 статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст. 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

У відповідності до ст. 638 Цивільного кодексу України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

За приписами ст. 657 Цивільного кодексу України договір купівлі-продажу нерухомого майна укладається у письмовій формі та підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі.

Відповідно до ст. 215 Цивільного кодексу України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою ст. 203 Цивільного кодексу України. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Відповідно до ч. 1 ст. 229 Цивільного кодексу України якщо особа, яка вчинила правочин, помилилася щодо обставин, які мають істотне значення, такий правочин може бути визнаний судом недійсним. Істотне значення має помилка щодо природи правочину, прав та обов`язків сторін, таких властивостей і якостей речі, які значно знижують її цінність або можливість використання за цільовим призначенням. Помилка щодо мотивів правочину не має істотного значення, крім випадків, встановлених законом.

Пунктом 3.9 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013 № 11 "Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними" визначено, що за змістом статті 229 ЦК України правочин, вчинений під впливом помилки, є оспорюваним. Під помилкою слід розуміти таке неправильне сприйняття стороною правочину предмета чи інших істотних умов останнього, що вплинуло на її волевиявлення, за відсутності якого можна вважати, що правочин не було б вчинено. Помилка повинна мати істотне значення, зачіпати природу правочину або такі якості його предмета, які значно знижують можливість його використання за призначенням. При цьому істотною вважається така помилка, наслідки якої неможливо усунути або їх усунення вимагає значних витрат від особи, що помилилася, - з урахуванням її майнового становища, характеру діяльності тощо. Обставини, з приводу яких помилилася особа, мають бути наявними на час вчинення правочину. Обов`язок доведення відповідних обставин покладається на позивача. Не вважається помилкою щодо якості продукції (товару, іншого майна) неможливість її використання або утруднення в її використанні, які сталися після виконання хоча б однією з сторін зобов`язань, що виникли з правочину, і не пов`язані з поведінкою іншої сторони правочину. Не має правового значення помилка у мотивах правочину (тобто в обставинах, у зв`язку з якими особа вчиняє правочин) або незнання стороною правочину норм законодавства.

Відповідно до пункту 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 №9 "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" обставини, щодо яких помилилася сторона правочину (стаття 229 ЦК), мають існувати саме на момент вчинення правочину. Особа на підтвердження своїх вимог про визнання правочину недійним повинна довести, що така помилка дійсно мала місце, а також що вона має істотне значення. Не є помилкою щодо якості речі неможливість її використання або виникнення труднощів у її використанні, що сталося після виконання хоча б однією зі сторін зобов`язань, які виникли з правочину, і не пов`язане з поведінкою іншої сторони правочину. Не має правового значення помилка щодо розрахунку одержання користі від вчиненого правочину.

Згідно з ч.1 ст.230 Цивільного кодексу України, якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення, такий правочин визнається судом недійсним. Обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування.

Положеннями п.п. 19, 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 № 9 "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" визначено, відповідно до статей 229 - 233 ЦК України правочин, вчинений під впливом помилки, обману, насильства, зловмисної домовленості представника однієї сторони другою стороною або внаслідок впливу тяжкої обставини, є оспорюваним.

Правочин визнається вчиненим під впливом обману у випадку навмисного введення іншої сторони в оману щодо обставин, які впливають на вчинення правочину. На відміну від помилки, ознакою обману є умисел у діях однієї зі сторін правочину.

Під обманом слід розуміти навмисне введення в оману однією стороною правочину іншої сторони з метою вчинення правочину. Обман - це певні винні, навмисні дії сторони, яка намагається запевнити іншу сторону про такі властивості й наслідки правочину, які насправді наступити не можуть.

Встановлення наявності умислу у недобросовісної сторони ввести в оману другу сторону, щоб спонукати її до укладення правочину, є неодмінною умовою кваліфікації недійсності правочину.

Наявність умислу в діях відповідача, істотність значення обставин, щодо яких особу введено в оману, і сам факт обману повинна довести особа, яка діяла під впливом обману. Обман щодо мотивів правочину не має істотного значення.

Як вбачається зі змісту Договору, сторони досягли згоди щодо всіх істотних умов, які необхідні для даного виду договору. Воля сторін угоди була направлена на створення цивільних прав та обов`язків та сторони вірно сприймали предмет договору, та виконували його. Сторонами також дотримано форму договору.

Фактично, доводи позивача зводяться до того, що керівником відповідача не передано керівнику позивача 130000 доларів США готівкою за придбане нерухоме майно на виконання п. 4 Меморандуму від 23.08.2017, підписаного ОСОБА_6 , ОСОБА_1 та ОСОБА_7 .

Проте, як зазначено господарським судом вище, укладаючи договір купівлі-продажу нерухомого майна від 21.12.2017, сторони домовились, що будь-які попередні домовленості, які мали місце до укладення договору, та не відображені у його тексті, не мають правового значення.

Позиція позивача щодо відсутності наміру реалізації 1/2 у праві власності на об`єкт нерухомості за 60000грн за оспорюваним договором є непослідовною, оскільки сам позивач у позовній заяві та у наведених поясненнях, з посиланням на Меморандум від 23.08.2017, зазначає про досягнуту домовленість щодо перерахування в безготівковому порядку з рахунку ТОВ "Кіровоград-Новобуд" на рахунок ТОВ "Сердолік" 120000грн за ціле приміщення на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу.

Сторони у даній справі, діючи добровільно та розуміючи значення своїх дій, попередньо будучи ознайомлені нотаріусом з приписами цивільного законодавства, що регулюють укладений між ними правочин, уклали договір, згідно з яким позивач передав у власність відповідачу, а відповідач прийняв у власність об`єкт нерухомості. Після укладення договору приміщення було передано відповідачу, а отже настали правові наслідки відповідно до умов укладеного договору. Підписавши оспорюваний договір, позивач підтвердив, що його умови повністю відповідають його волевиявленню.

Відповідач розрахувався за придбане майно в повному обсязі, перерахувавши на розрахунковий рахунок позивача 60000грн. Позивачем оплату прийнято без зауважень. Вказані обставини підтверджується обома сторонами.

Виконання чи невиконання умов Меморандуму його сторонами не може бути підставою для визнання недійсним договору купівлі-продажу.

При цьому, господарський суд зауважує, що Меморандум не може бути розцінений судом як попередній договір, оскільки ч.1 ст. 635 Цивільного кодексу України передбачає, що попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору, в той час як Меморандум укладено сторонами в простій письмовій формі. Більше того, Меморандум містить підписи трьох фізичних осіб, без вказівки на представництво ними позивача та відповідача, а також не містить відтиски печаток позивача та відповідача.

Щодо відсутності у договорі розміру та кадастрового номеру земельної ділянки, на яку переходить право власності у відповідності до ст.377 Цивільного кодексу України, слід зазначити, що за матеріалами справи, підтвердженими пояснення представників позивача та відповідача, земельна ділянка, на якій розташовано нерухоме майно, не є об`єктом цивільних прав. Враховуючи дану обставину, кадастровий номер та площа земельної ділянки не може вважатись істотними умовами договору.

Таким чином, невідповідність оспорюваного позивачем Договору нормам цивільного законодавства не підтверджується матеріалами справи та не доведена позивачем, тобто не доведено належними та допустимими доказами наявність тих обставин, з якими закон пов`язує визнання угод недійсними. Відтак, у задоволенні позову слід відмовити повністю.

Судові витрати у справі у відповідності до ст.129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 74, 76, 77, 129, 233, 236-241, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення в порядку передбаченому Господарським процесуальним кодексом України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Належним чином засвідчені копії рішення направити Товариству з обмеженою відповідальністю "Сердолік" (02660, м.Київ, вул. Пухівська, буд. 4), Товариству з обмеженою відповідальністю "Кіровоград-Новобуд" (25031, м. Кропивницький, проспект Університетський, буд. 25).

Повне рішення складено 31.05.2021.

Суддя Г.Б. Поліщук