ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"25" травня 2021 р.м. Одеса Справа № 916/3508/19

Господарський суд Одеської області у складі судді Мостепаненко Ю.І., розглянувши подання (вх.№ 2-680/21 від 25.05.2021р.) начальника першого Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України керівника товариства з обмеженою відповідальністю „ХАКЛАЙ ОСОБА_1 ,

подане у справі №916/3508/19

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю ТОРГОВИЙ ДІМ „ВІГОР (69002, м. Запоріжжя, вул. Олександрівська, буд. 84, оф.408, )

до відповідача - товариства з обмеженою відповідальністю „ХАКЛАЙ (65039, Одеська область, м. Одеса, Приморський район, проспект Гагаріна, буд..12А, )

про стягнення 396 000 грн.

ВСТАНОВИВ:

25.11.2019р. товариство з обмеженою відповідальністю ТОРГОВИЙ ДІМ „ВІГОР звернулось до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до товариства з обмеженою відповідальністю „ХАКЛАЙ, в якій просив суд стягнути з відповідача 396 000,00 грн. заборгованості, у тому числі: 300 000 грн. основної заборгованості, 66 000 грн. пені та 30 000 грн. штрафу, а також суму судових витрат.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 26.12.2019р. у справі № 916/3508/19 позов задоволено частково, стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю „ХАКЛАЙ на користь товариства з обмеженою відповідальністю ТОРГОВИЙ ДІМ „ВІГОР 300 000 грн. основного боргу, 30 000 грн. штрафу, 5 605, 48 грн. пені та 5 034, 08 грн. - витрат по сплаті судового збору, в решті позову відмовлено.

17.01.2020р. на примусове виконання рішення Господарського суду Одеської області від 26.12.2019р. у справі № 916/3508/19 видано відповідний наказ.

25.05.2021р. до Господарського суду Одеської області надійшло подання начальника першого Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) ) про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України керівника товариства з обмеженою відповідальністю „ХАКЛАЙ ОСОБА_1 .

Обґрунтовуючи відповідне подання, начальник відділу державної виконавчої служби зазначає, що 06.03.2020р. було відкрите виконавче провадження ВП №61419317 з примусового виконання наказу Господарського суду Одеської області по справі №916/3508/19 від 17.01.2020р.,боржником за яким є ТОВ „ХАКЛАЙ.

Як вказує начальник відділу державної виконавчої служби, згідно даних з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта за боржником майно не зареєстровано.

Разом з тим, згідно відповіді податкової №1 у боржника відкритий рахунок у АТ «Укрсиббанк» на який було накладено арешт, однак згідно відповіді з банківської установи для виконання вищевказаної постанови коштів недостатньо.

Так, начальник відділу державної виконавчої служби зазначає про направлення викликів, а саме: від 22.10.2020р., яким зобов`язано ОСОБА_1 з`явитись до виконавця 04.11.2020 о 11:00 щодо сплати боргу за виконавчим документом або надання підтверджуючих документів про сплату, та від 06.11.2020р., яким зобов`язано ТОВ „ХАКЛАЙ з`явитись до виконавця 13.11.2020 о 10:30 щодо сплати боргу за виконавчим документом або надання підтверджуючих документів про сплати, - однак керівник товариства 04.11.2020р. та 13.11.2020р. не з`явився, про причини неявки не повідомив.

Начальник відділу державної виконавчої служби вказує, що станом на теперішній час, вимоги зазначеного виконавчого документу боржником не виконано та, враховуючи значний термін невиконання боржником зобов`язань та законних вимог, є достатні підстави вважати, що боржник ухиляється від виконання рішення суду

За змістом ч.4 ст. 337 Господарського процесуального кодексу України на суд покладено обов`язок негайно розглянути подання державного виконавця без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

Водночас, враховуючи клопотання начальника першого Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про розгляд подання без його участі, суд не здійснює виклик останнього до суду.

Розглянувши подання начальника першого Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України керівника товариства з обмеженою відповідальністю „ХАКЛАЙ ОСОБА_1 , суд вказує наступне.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно зі ст. 2 Протоколу №4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Статтю 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права від 16.12.1966р. передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об`єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров`я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

Положеннями ст. 313 Цивільного кодексу України передбачено, що фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом.

Нормами ч. 5 ст. 19 Закону України „Про виконавче провадження визначено, що боржник зобов`язаний: утримуватися від вчинення дій, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; допускати в установленому законом порядку виконавця до житла та іншого володіння, приміщень і сховищ, що належать йому або якими він користується, для проведення виконавчих дій; за рішеннями майнового характеру подати виконавцю протягом п`яти робочих днів з дня відкриття виконавчого провадження декларацію про доходи та майно боржника, зокрема про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах, про майно, що перебуває в заставі (іпотеці) або в інших осіб, чи про кошти та майно, належні йому від інших осіб, за формою, встановленою Міністерством юстиції України; повідомити виконавцю про зміну відомостей, зазначених у декларації про доходи та майно боржника, не пізніше наступного робочого дня з дня виникнення відповідної обставини; своєчасно з`являтися на вимогу виконавця; надавати пояснення за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження.

Відповідно до п. 19 ч.3 ст.18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України" право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.

Господарський суд розглядає справи в порядку, визначеному Господарським процесуальним кодексом України.

Так відповідно до положень ст.337 ГПК України тимчасове обмеження фізичної особи - боржника у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як виключний захід забезпечення виконання судового рішення. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення. Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця. Тимчасове обмеження фізичної особи - боржника у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом до закриття провадження у справі про неплатоспроможність такої фізичної особи в порядку, визначеному Кодексом України з процедур банкрутства.

На виконання пункту 2 Указу Президента України "Про додаткові заходи щодо підвищення ефективності виконання рішень судів" №261/2008 від 24.03.2008 щодо врегулювання порядку виїзду за кордон осіб, які мають невиконані зобов`язання, Міністерством юстиції України та Адміністрацією Державної прикордонної служби України було видано спільний лист №25-32/463 №25-5347 від 27.05.2008, в якому зазначено, що наявність в особи невиконаних зобов`язань, покладених на неї судовим рішенням, є підставою для обмеження її у праві виїзду за межі України, причому питання такого обмеження вирішується судом.

Відповідно до висновків, викладених Верховним Судом України при проведенні аналізу судової практики від 01.02.2013 щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, ухилення боржника від виконання своїх зобов`язань є оціночним поняттям. Теоретично їх невиконання може бути зумовлене об`єктивними причинами, наприклад, внаслідок відсутності майна, роботи, незадовільного фінансового стану, тривалого відрядження, важкої хвороби тощо. Однак воно може мати й принципово інше походження, суб`єктивне, коли боржник свідомо ухиляється від виконання має змогу виконати зобов`язання у повному обсязі або частково, але не робить цього без поважних причин. Доведення факту ухилення боржника від виконання зобов`язання покладається на виконавця, який ініціює встановлення тимчасового обмеження у виїзді особи за межі України.

Зокрема, у листі Верховного Суду України від 01.02.2013 "Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України" визначено, що законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявності факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання. У зв`язку з цим із метою всебічного і повного встановлення усіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов`язків учасників спірних правовідносин суду належить з`ясувати, чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов`язання в повному обсязі або частково.

Крім того, згідно з листом Верховного Суду України від 01.02.2013 "Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України" поняття "ухилення від виконання зобов`язань, покладених на боржника рішенням" варто розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

Ухилення від виконання зобов`язань, покладених на боржника судовим рішенням, може полягати як в активних діях (нез`явлення на виклики виконавця, приховування майна, доходів тощо), так і в пасивних діях (невжиття будь-яких заходів для виконання обов`язку сплатити кошти).

Критерій достатності вжитих боржником з метою належного виконання зобов`язання заходів визначається судом. Саме невиконання боржником самостійно зобов`язань протягом строку, про що вказує виконавець в постанові про відкриття виконавчого провадження, не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов`язків. На момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, повинен вже відбутися і бути об`єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження.

Суд зауважує, що вирішуючи питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України до виконання зобов`язань за судовим рішенням, суд має дослідити матеріали справи на предмет наявності або відсутності у справі будь-яких належних та допустимих доказів того, що виконавець вчиняв інші передбачені законом заходи щодо виконання судового рішення і такі заходи виявилися безрезультатними, з огляду на те, що обмеження у праві виїзду за межі України є виключним заходом, а тому з метою уникнення обмеження конституційних прав особи може бути застосоване в останню чергу, що узгоджується з приписами статті 337 Господарського процесуального кодексу України.

Однією з підстав для відмови у задоволенні подань є неповнота вчинення виконавчих дій, відсутність доказів на підтвердження факту ухилення боржника від виконання своїх боргових зобов`язань і відомостей про обізнаність боржника щодо наявності відкритого виконавчого провадження та строків його добровільного виконання (лист Верховного Суду України від 01.02.2013 "Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України").

За умовами частини першої статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Вирішуючи питання про наявність або відсутність підстав для задоволення подання начальника першого Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України керівника товариства з обмеженою відповідальністю „ХАКЛАЙ ОСОБА_1 , суд виходить з наступного:

- начальником відділу державної виконавчої служби не доведено ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням суду. Наявність постанови про відкриття виконавчого провадження, постанови про арешт на майно, постанови про арешт на грошові кошти - не свідчать про свідоме ухилення боржника від виконання зобов`язань;

- подане начальником відділу державної виконавчої служби подання про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України не містить обґрунтування, що ОСОБА_1 з метою ухилення від сплати суми заборгованості може виїхати за кордон;

- викликами державного виконавця: від 22.10.2020р. зобов`язано ОСОБА_1 з`явитись до виконавця 04.11.2020 о 11:00 щодо сплати боргу за виконавчим документом або надання підтверджуючих документів про сплату, та від 06.11.2020р. зобов`язано ТОВ „ХАКЛАЙ з`явитись до виконавця 13.11.2020 о 10:30 щодо сплати боргу за виконавчим документом або надання підтверджуючих документів про сплату. При цьому, виконавцем не надано до суду доказів належного повідомлення боржника та керівника боржника про виклики державного виконавця та доказів їх отримання/неотримання;

- з доказів наданих до заяви вбачається, що державний виконавець з метою перевірки майнового стану боржника не здійснював вихід за адресою місця реєстрації товариства.

Окрім цього, державний виконавець мав можливість з`ясувати (перевірити) наявність/відсутність належного боржнику майна, яке включає в себе не лише транспортні засоби та рухоме майно, зокрема, отримати відомості від реєстраторів акцій чи інших цінних паперів тощо.

Отже, суд зазначає, що державним виконавцем не були в повній мірі вчинені виконавчі дії, а надані докази не є достатніми для висновку про те, що боржник ухиляється від виконання судового рішення або те, що невиконання рішення суду відбулось внаслідок бездіяльності керівника товариства з обмеженою відповідальністю „ХАКЛАЙ.

З огляду на вищевикладене, суд доходить висновку про відмову у задоволенні подання начальника першого Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) ) про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України керівника товариства з обмеженою відповідальністю „ХАКЛАЙ ОСОБА_1 .

Керуючись ст.ст. 234, 337 Господарського процесуального кодексу України , суд, -

У Х В А Л И В :

1.У задоволенні подання начальника першого Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України керівника товариства з обмеженою відповідальністю „ХАКЛАЙ ОСОБА_1 (вх.№2-680/21 від 25.05.2021р.), подане у справі №916/3508/19 - відмовити.

Ухвала набирає чинності 25.05. 2021 р. та може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 10 днів з дня набрання нею законної сили.

Суддя Ю.І. Мостепаненко