СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

20 травня 2021 року Справа № 922/404/19

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Пелипенко Н.М., суддя Барбашова С.В., суддя Стойка О.В.,

за участю секретаря Новікової Ю.В.,

за участю представників сторін:

від позивач - адвокат Квартенко О.Р., ордер серія ВІ № 1043094, свідоцтво серія ПТ № 3247 від 14.01.2020;

від відповідача - не з`явився;

від 3-ї особи на стороні позивача - не з`явився;

від 3-ї особи на стороні відповідача - адвокат Севастьянов Р.Ю., свідоцтво № 435 від 26.11.2003, ордер серія АР № 1017884 від 05.05.2021;

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду заяву заяви позивача - ТОВ "Ріелті сіті" (вх. № 936Х/3) про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Східного апеляційного господарського суду від 12 березня 2020 року по справі № 922/404/19

за позовом Товариство з обмеженою відповідальністю "Ріелті сіті", м. Київ;

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Товариство з обмеженою відповідальністю "ФЕНІКС", м. Запоріжжя;

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Терра-Лекс Гарант", с. Глибоке Харківського району Харківської області;

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Фізична особа ОСОБА_1 , м. Запоріжжя;

про розірвання договору відступлення права вимоги, тлумачення змісту договору дарування та визнання права власності,

ВСТАНОВИЛА:

12 лютого 2019 року ТОВ "Ріелті сіті" звернулось до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до ТОВ "Терра-Лекс Гарант", в якій просило розірвати договір відступлення права вимоги від 22.04.2014 № 1324/12-67, укладений з відповідачем - ТОВ "Терра-Лекс Гарант" (том 1 а.с. 2-4).

03 квітня 2019 року за вх. № 8223 позивач - ТОВ "Ріелті сіті" звернувся до Господарського суду Харківської області з заявою про збільшення розміру позовних вимог (том 1 а.с. 109-116), згідно з якою просив суд :

- розірвати договір відступлення права вимоги від 22.04.2014 № 1324/12-67, укладений між ТОВ "Ріелті сіті" та ТОВ "Терра - Лекс Гарант";

- здійснити тлумачення змісту договору дарування акцій від 19.12.2006, укладеного між ТОВ Ріелті Сіті та ОСОБА_1 , посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Клітко В. В. за № 9930, в частині визначення моменту виникнення права власності ТОВ Ріелті Сіті на 1315 акцій ЗАТ Гвідон, що є предметом вказаного договору дарування;

- визнати станом на 27.10.2010 право власності ТОВ Ріелті Сіті на 1315 акцій ЗАТ "Гвідон", придбаних ТОВ "Ріелті Сіті" за договором дарування акцій від 19.12.2006, укладеним між ТОВ "Ріелті Сіті" та ОСОБА_1 , посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Клітко В.В. за №9930.

В процесі розгляду справи ухвалами Господарського суду Харківської області від 04.03.2019 та від 03.04.2019 у справі № 922/404/19 залучено до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - ТОВ "ФЕНІКС" та в якості 3-ї особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - фізичну особу ОСОБА_1 .

Рішенням Господарського суду Харківської області від 05.11.2019 у справі № 922/404/19 (том 3 а.с. 174-187) позовні вимоги задоволено повністю. Розірвано договір відступлення права вимоги від 22.04.2014 № 1324/12-67, укладений між ТОВ "Терра - Лекс Гарант" та ТОВ "Ріелті Сіті". Здійснено тлумачення змісту договору дарування акцій від 19.12.2006, укладеного між ТОВ "Ріелті Сіті" та ОСОБА_1 , посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Клітко В.В. за № 9930, в частині визначення моменту виникнення права власності ТОВ "Ріелті Сіті" на 1315 акцій ЗАТ Гвідон, що є предметом вказаного договору дарування, наступним чином: право власності ТОВ "Ріелті Сіті" на 1315 акцій ЗАТ Гвідон, придбані ТОВ "Ріелті Сіті" за договором дарування акцій від 19.12.2006, укладеним між ТОВ "Ріелті Сіті" та ОСОБА_1 , посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Клітко В.В. за № 9930, виникло 19 грудня 2006 року, тобто, з моменту укладення договору дарування акцій від 19.12.2006, укладеного між ТОВ "Ріелті Сіті" та ОСОБА_1 , посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Клітко В.В. за № 9930. Визнано станом на 27.10.2010 право власності ТОВ РІЕЛТІ СІТІ на 1315 акцій ЗАТ Гвідон, придбаних ТОВ "Ріелті Сіті" за договором дарування акцій від 19.12.2006, укладеним між ТОВ "Ріелті Сіті" та ОСОБА_1 , посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Клітко В.В. за №9930.

Місцевий господарський суд, задовольняючи позов в частині розірвання договору відступлення права вимоги, встановив, що учасниками справи не надано доказів того, що набувач права вимоги за договором відступлення права вимоги від 22.04.2014 № 1324/12-67 сплатив грошову суму відповідно до умов договору, у зв`язку з чим дійшов висновку про наявність істотного порушення умов договору та підстав для розірвання.

В частині тлумачення договору та визнання права власності, місцевий господарський суд зазначив, що оскільки заперечення відповідача проти позову ґрунтуються також і на оспорюванні права власності позивача на певну кількість акцій ЗАТ "Гвідон" станом на певну дату, отже позовні вимоги в частині визнання за позивачем права власності на 1315 акцій ЗАТ Гвідон, придбаних ТОВ "Ріелті Сіті" за договором дарування акцій від 19.12.2006, також є обґрунтованими.

Постановою Східного апеляційного господарського суду від 12.03.2020 (колегія суддів у складі: головуючий суддя ОСОБА_2 , суддя Барбашова С.В., суддя Стойка О.В.) скасовано рішення Господарського суду Харківської області від 05.11.2019 у справі № 922/404/19 в частині задоволення позовних вимог про здійснення тлумачення змісту договору дарування акцій від 19.12.2006, укладеного між ТОВ "Ріелті Сіті" та ОСОБА_1 , в частині визначення моменту права власності ТОВ "Ріелті Сіті" на 1315 акцій ЗАТ "Гвідон", що є предметом вказаного договору дарування, та про визнання станом на 27.10.2010 права власності ТОВ "Ріелті Сіті" на 1315 акцій ЗАТ "Гвідон", придбаних ТОВ "Ріелті Сіті" за договором дарування акцій від 19.12.2006, укладеним між ТОВ "Ріелті Сіті" та ОСОБА_1 . Прийнято в цій частині нове рішення, яким відмовлено в задоволенні позовних вимог. В іншій частині рішення залишено без змін (том 4 а.с. 101-114).

Скасовуючи рішення місцевого суду в частині задоволення позовних вимог про тлумачення змісту договору дарування та визнання права власності на акції ЗАТ "Гвідон" в кількості 1315 шт., суд апеляційної інстанції зазначив, що позивач, звертаючись із вимогами про тлумачення змісту договору дарування акцій від 19.12.2006, укладеного між ТОВ Ріелті Сіті" та ОСОБА_1 , але визначивши при цьому в якості відповідача ТОВ "Терра-Лекс Гарант", яке взагалі не є стороною даного договору, тоді як ОСОБА_1 , який є дарувальником за договором у даній справі виступає у статусі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, тобто не є зобов`язальною особою у даному процесі, на яку безпосередньо спрямовані вимоги позивача.

Також суд апеляційної інстанції зазначив, що позовні вимоги, якими позивач доповнив позовну заяву шляхом подання заяви про збільшення розміру позовних вимог, жодним чином не пов`язані ані з предметом, ані з підставами поданого позову в первісній редакції.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 09.07.2020 залишено без змін постанову Східного апеляційного господарського суду від 12.03.2020 у справі № 922/404/19.

ТОВ "Ріелті сіті" (позивач) 19.03.2021 звернулося до Східного апеляційного господарського суду з заявою про перегляд постанови Східного апеляційного господарського суду від 12.03.2020 у справі № 922/404/19 за нововиявленими обставинами з підстав, визначених п. 1 ч. 2 ст. 320 Господарського процесуального кодексу України. Просить скасувати постанову Східного апеляційного господарського суду від 12.03.2020 у справі № 922/404/19 та прийняти нову постанову, якою залишити без змін рішення Господарського суду Харківської області від 05.11.2019 у справі № 922/404/19 у повному обсязі. В обґрунтування заяви позивач посилається на те, що 25.02.2021 він дізнався про існування обставин, які не досліджувалися та не були встановлені судом апеляційної інстанції під час розгляду справи, а також не могли бути відомі заявнику, що є підставою для перегляду постанови Східного Харківського апеляційного господарського суду від 12.03.2020 у справі № 922/404/19 за нововиявленими обставинами на підставі п. 1 ч. 2 ст. 320 Господарського процесуального кодексу України.

Як на нововиявлені обставини щодо перегляду постанови Східного апеляційного господарського суду від 12.03.2020 у справі № 922/404/19, заявник посилається на постанову першого заступника прокурора Запорізької області Казак Д.І. від 05.05.2021 про скасування постанови про закриття кримінального провадження № 0000276 від 28.12.2019, в зв`язку з чим, на переконання заявника, усі матеріали кримінального провадження № 0000276 від 26.11.2012 від початку знов набули істотного значення, про що ТОВ "Ріелті сіті" під час розгляду апеляційної скарги у справі № 922/404/19 не знало та не могло знати.

Заявник вважає, що повідомлення про підозру від 12.12.2017 у кримінальному провадженні № 0000276 від 26.11.2012 доводить, що нереєстрація права ТОВ "Ріелті сіті" на 1315 акцій відбулася з вини третьої особи ОСОБА_1 , що не може мати негативних правових наслідків для ТОВ "Ріелті сіті". Факт незаконності постанови від 28.12.2019 про закриття кримінального провадження № 0000276 від 26.11.2012, який не був і не міг бути відомий позивачу, має істотне значення для справи, адже доводить зловживання з боку третьої особи ОСОБА_1 , що виключає можливість врахування та захисту його прав відповідно до ст. 13 ЦК України.

Як стверджує заявник, на дату ухвалення судом апеляційної інстанції постанови від 12.03.2020 у справі № 922/404/19 кримінальне провадження № 0000276 від 26.11.2012 було закрите постановою прокурора Запорізької місцевої прокуратури № 1 Красних О.О. від 28.12.2019, внаслідок чого повідомлення про підозру від 12.12.2017 не могло бути успішно використане під час розгляду справи господарським судом.

25.03.2021 протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями для розгляду справи № 922/404/19 визначено колегію суддів Східного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя ОСОБА_2 , суддя Барбашова С.В., суддя Стойка О.В.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 30.03.2021 заяву ТОВ "Ріелті сіті" про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Східного апеляційного господарського суду від 12.03.2020 у справі № 922/404/19 залишено без руху та надано заявнику строк 10 днів з дня вручення ухвали усунути недоліки апеляційної скарги та подати до апеляційного суду докази сплати судового збору у сумі 15449,98 грн.

19.04.2021 заявником усунуто недоліки, які зумовили залишення без руху заяви про перегляд постанови за нововиявленими обставинами, та надано до суду докази сплати судового збору, а саме квитанцію № 54344 про сплату судового збору у розмірі 15449,98 грн.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 22.04.2021 відкрито провадження за заявою про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Східного апеляційного господарського суду від 12.03.2020 у справі № 922/404/19. Встановлено учасникам справи строк до 11.05.2021 року включно, для подання відзивів на заяву з доказами їх надсилання позивачу, а також для подання до Східного апеляційного господарського суду заяв та клопотань, що пов`язані з розглядом заяви з доказами надіслання їх копій іншим учасникам справи. Призначено справу до розгляду на 20.05.2021 о 10:30 год.

До Східного апеляційного господарського суду 06.05.2021 за вх. № 5185 на електронну поштову скриньку суду та 11.05.2021 за вх. № 5255 засобами поштового зв`язку надійшло клопотання адвоката Севастьянова Р.Ю. - представника ОСОБА_1 (3-ї особи на стороні відповідача) про продовження строку для подання відзиву на заяву позивача про перегляд постанови за нововиявленими обставинами, з посиланням на те, що ОСОБА_1 не отримував копію заяви про перегляд постанови за нововиявленими обставинами.

Судова колегія встановила, що копія заяви про перегляд постанови за нововиявленими обставинами, яку позивач направив поштовим листом з оголошеною цінністю № 485 від 23.03.2021 на адресу 3-ї особи на стороні відповідача - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), не отримана ОСОБА_1 та була направлена працівниками поштового відділення для повернення за зворотною адресою, що підтверджується наявною в матеріалах справи довідкою про відстеження поштового відправлення № 485.

Враховуючи викладене, з метою надання можливості 3-й особі на стороні відповідача - ОСОБА_1 скористатись правом на подання відзиву, ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 11.05.2021 продовжено 3-й особі на стороні відповідача - ОСОБА_1 строк для подання відзиву до 19.05.2021.

19.05.2021 за вх. № 5185 на електронну поштову адресу суду надійшли пояснення 3-ї особи ОСОБА_1 , який просить в задоволенні заяви ТОВ "Ріелті сіті" про перегляд постанови Східного апеляційного господарського суду від 12.03.2020 у справі № 922/404/19 за нововиявленими обставинами відмовити в повному обсязі. Постанову Східного апеляційного господарського суду від 12.03.2020 у справі № 922/404/19 залишити без змін. Стягнути з заявника на користь ОСОБА_1 судові витрати на професійну правничу допомогу та витрати пов`язані з явкою до суду. Зокрема, зазначає, що повідомлення про підозру - не є нововиявленою обставиною, кримінальне провадження № 0000276 від 26.11.2012 відносно ОСОБА_1 є закритим, а сам факт наявності кримінального провадження не стосується предмету спору по цій справі; не спростовує порушення процесуальних норм допущених ТОВ "Ріелті сіті" при зверненні з позовними вимогами до неналежного відповідача, з неправомірним висуненням нових вимог під виглядом збільшення розміру позовних вимог.

20.05.2021 за вх. 5743 представник 3-ї особи ОСОБА_1 адвокат Севастьянов Р.Ю. звернувся до суду з клопотанням про визнання зловживанням процесуальними правами, в якому просить визнати зловживанням процесуальними правами, що визначене п. 1 ч. 2 ст. 43 ГПК України, подачу ТОВ "Ріелті сіті" заяви про перегляд постанови Східного апеляційного господарського суду від 12.03.2020 у справі № 922/404/19 за нововиявленими обставинами та стягнути штраф у розмірі 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Визнати зловживанням процесуальним правом подачу представником ТОВ "Ріелті сіті", адвокатом Мицою Ю.В. заяви про перегляд постанови Східного апеляційного господарського суду від 12.03.2020 у справі № 922/404/19 за нововиявленими обставинами та стягнути з представника штраф у розмірі 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

В обґрунтування заявленого клопотання заявник посилається на порушення ТОВ "Ріелті сіті" строку на звернення з заявою про перегляд справи за нововиявленими обставинами, оскільки вважає, що станом на 22.09.2020 ТОВ "Ріелті сіті" було відомо про існування обставин, а саме постанови про скасування постанови про закриття кримінального провадження № 0000276, на яку він посилається як на підставу звернення до суду з заявою про перегляд справи за нововиявленими обставинами.

Згідно з ч. 1 ст. 43 ГПК України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Частиною 2 цієї статті Кодексу наведено перелік дій, які суд може визнати зловживанням процесуальними правами, що суперечить завданню господарського судочинства, проте не встановлює виключного переліку дій, які можуть розцінюватися судом як зловживання правом.

Залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню господарського судочинства, зокрема подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій.

Суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені ГПК України.

Господарський процесуальний обов`язок сторони - це належна поведінка сторони в господарському судочинстві, що вимагається та забезпечується процесуальним законом, а також кореспондує суб`єктивному процесуальному праву суду.

Процесуальні права надані законом тим особам, які беруть участь у процесі для сприяння суду при розгляді справ, для сприяння їх правильному вирішенню, і кожного разу, коли сторона у справі вчиняє будь-яку процесуальну дію не з цією метою, а задля досягнення якихось сторонніх цілей (для введення суду в оману, для затягування розгляду, для створення перешкод опоненту) вона виходить за межі дійсного змісту свого права, тобто зловживає ним.

За приписами чч. 3, 4 ст. 43 ГПК України, якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

Однак, в даному випадку клопотання про визнання зловживанням процесуальними правами не містить достатніх та обґрунтованих доводів та доказів того, що дії ТОВ "Ріелті сіті" з подачі заяви про перегляд постанови Східного апеляційного господарського суду від 12.03.2020 у справі № 922/404/19 за нововиявленими обставинами спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи, які б могли бути розцінені як зловживання процесуальними правами.

ТОВ "Ріелті сіті", як позивач у даній справі, скористалося своїм передбаченим законом правом та звернулося з заявою про перегляд постанови Східного апеляційного господарського суду від 12.03.2020 у справі № 922/404/19 з підстав, визначених п. 1 ч. 2 ст. 320 ГПК України, що є процесуальним правом сторони.

Колегія суддів звертає увагу, що перегляд судових рішень, що набрали законної сили, у зв`язку з нововиявленими обставинами є важливим процесуальним засобом, який забезпечує їх законність та обґрунтованість, захист прав та охоронюваних законом інтересів громадян, юридичних осіб і держави, а, отже, й виконання завдань і досягнення мети цивільного судочинства в Україні, а також є однією із засад (принципів) господарського судочинства.

Відтак, у діях ТОВ "Ріелті сіті" щодо подання ним заяви про перегляд постанови Східного апеляційного господарського суду від 12.03.2020 у справі № 922/404/19 за нововиявленими обставинами, не вбачається зловживання його процесуальними правами, а тому колегія суддів дійшла висновку про відмову у задоволенні клопотання представника 3-ї особи ОСОБА_1 адвоката Севастьянова Р.Ю. (вх. 5743 від 20.05.2021) про визнання зловживання процесуальними правами.

Представник заявника (позивача) в судовому засіданні підтримав вимоги заяви, просив здійснити перегляд постанови Східного апеляційного господарського суду від 12.03.2020 у справі № 922/404/19 за нововиявленими обставинами з підстав, визначених п. 1 ч. 2 ст. 320 Господарського процесуального кодексу України. Просить скасувати постанову Східного апеляційного господарського суду від 12.03.2020 у справі № 922/404/19 та прийняти нову постанову, якою залишити без змін рішення Господарського суду Харківської області від 05.11.2019 у справі № 922/404/19.

Представник ОСОБА_1 в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні заяви про перегляд за нововиявленими обставинами постанови апеляційного суду у цій справі та залишити останню в силі.

У призначене судове засідання представники представники ТОВ "ФЕНІКС" (3-я особа на стороні позивача) та ТОВ "Терра-Лекс Гарант" (відповідач у справі) не з`явилися, про час та місце судового розгляду справи були повідомлені належним чином шляхом надсилання процесуальних документів по справі на адресу, що міститься у справі, в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань; ухвали суду оприлюднені в Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Відповідно до ч. 12 ст. 270 ГПК України, неявка сторін, або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

З метою дотримання прав сторін на судовий розгляд справи упродовж розумного строку, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, керуючись приписами процесуального законодавства, а також враховуючи достатність часу для надання можливості сторонам ознайомитись з матеріалами справи та висловити свою позицію у справі, з метою дотримання встановленого ГПК України процесуального строку для розгляду заяви про перегляд постанови за нововиявленими обставинами, що виключає можливість її подальшого відкладення розгляду, враховуючи, що учасники справи належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, явка представників сторін у судове засідання не була визнана судом обов`язковою, судова колегія вважає за можливе розглянути заяву в ТОВ "Ріелті сіті" про перегляд постанови Східного апеляційного господарського суду від 12.03.2020 у справі № 922/404/19 за нововиявленими обставинами у судовому засіданні 20.05.2021 за відсутністю представників ТОВ "ФЕНІКС" (3-я особа на стороні позивача) та ТОВ "Терра-Лекс Гарант" (відповідач у справі) за наявними матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши вимоги заяви ТОВ "Ріелті сіті" про перегляд постанови Східного апеляційного господарського суду від 12.03.2020 у справі № 922/404/19 за нововиявленими обставинами, дійшла висновку про відмову у задоволенні заяви, з огляду на наступне.

У відповідності з п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України та ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 86 ГПК України).

Відповідно до ст. 320 ГПК України рішення, постанови та ухвали господарського суду, Вищого суду з питань інтелектуальної власності, якими закінчено розгляд справи, а також ухвали у справах про банкрутство (неплатоспроможність), які підлягають оскарженню у випадках, передбачених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами. Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи. Не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом. При перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову.

Отже, підставами для перегляду судових рішень за нововиявленими обставинами є, зокрема, істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається з заявою, на час розгляду справи. Нововиявлені обставини за своєю правовою природою є матеріально-правовими фактами, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного вирішення спору або розгляду справи про банкрутство.

Необхідними ознаками існування нововиявлених обставин є одночасна наявність таких трьох умов: по-перше, існування обставин на час розгляду справи, по-друге те, що ці обставини не були та не могли бути відомі заявнику на час розгляду справи, по-третє, істотність цих обставин для розгляду справи (тобто, коли врахування їх судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте). За відсутності принаймні однієї з цих ознак обставини не можуть вважатися нововиявленими та, відповідно, бути підставою для перегляду прийнятого у справі судового рішення.

Нововиявлена обставина - юридичний факт, який передбачений нормами права і тягне виникнення, зміну або припинення правовідносин; юридичний факт, що має істотне значення для правильного вирішення даної конкретної справи. Якби нововиявлена обставина була відома суду під час винесення судового акта, то вона обов`язково вплинула б на остаточні висновки суду; юридичний факт, який існував на момент звернення заявника до суду з позовом і під час розгляду справи судом; юридичний факт, який не міг бути відомий ані особі, яка заявила про це в подальшому, ані суду, що розглядав справу.

Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення. Ці обставини мають бути належним чином засвідчені, тобто підтверджені доказами (аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 12.02.2020 у справі № 909/1190/17).

У постанові від 19.05.2020 у справі № 910/19793/14 Верховний Суд зазначив, що господарський суд вправі змінити або скасувати судове рішення за нововиявленими обставинами лише за умови, якщо ці обставини впливають на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається. При цьому, результат перегляду повинен випливати з оцінки доказів, зібраних у справі, та встановлення господарським судом на основі цієї оцінки наявності або відсутності нововиявлених обставин, визначення їх істотності для правильного вирішення спору.

Звертаючись із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Східного апеляційного господарського суду від 12.03.2020 у справі № 922/404/19 позивач в обґрунтування своєї позиції зазначає, що ключова позиція, на яку спирався суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови, полягала у визначенні моменту виникнення права власності ТОВ "Ріелті сіті" на 1315 акцій ЗАТ "Гвідон", що є предметом договору дарування акцій від 19.12.2006, а саме: суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що моментом переходу права власності на іменні прості акції є вчинення продавцем повного індосаменту, який здійснюється через заповнення передавального розпорядження. Отже, при відчуженні іменних цінних паперів в документарній формі існування для оформлення переходу права власності на дані папери від однієї особи до іншої вимагається внесення відповідних змін до реєстру власників іменних цінних паперів із видачою відповідного сертифікату.

Як зазначає заявник, в провадженні Запорізької місцевої прокуратури № 1 перебувало кримінальне провадження № 0000064 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ст. 219 КК України, яке було об`єднано із кримінальним провадженням № 0000276 від 26.11.2012 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, в рамках якого громадянину ОСОБА_1 (третій особі у справі № 922/404/19) було вручене повідомлення про підозру від 12.12.2017 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене в особливо великих розмірах, щодо майна ТДВ "Гвідон" (ЗАТ "Гвідон"), внаслідок чого ТОВ "Ріелті сіті" була заподіяна матеріальна шкода у розмірі 5 243 310 грн. У вказаному повідомленні про підозру від 12.12.2017 було зазначено, що ОСОБА_1 , діючи умисно, з корисливих мотивів, шляхом зловживання довірою не надав сертифікат для перереєстрації акцій на ім`я ТОВ "Ріелті сіті", фактично позбавивши обдароване товариство можливості зареєструвати право власності на цінні папери.

Заявник вважає, що повідомлення про підозру від 12.12.2017 у кримінальному провадженні № 0000276 від 26.11.2012 доводить, що нереєстрація права ТОВ "Ріелті сіті" на 1315 акцій відбулася з вини третьої особи ОСОБА_1 , що не може мати негативних правових наслідків для ТОВ "Ріелті сіті". Факт незаконності постанови від 28.12.2019 про закриття кримінального провадження № 0000276 від 26.11.2012, який не був і не міг бути відомий позивачу, має істотне значення для справи, адже доводить зловживання з боку третьої особи ОСОБА_1 , що виключає можливість врахування та захисту його прав відповідно до ст. 13 ЦК України.

Заявник вказує на те, що на дату ухвалення судом апеляційної інстанції постанови від 12.03.2020 у справі № 922/404/19 кримінальне провадження № 0000276 від 26.11.2012 було закрите постановою прокурора Запорізької місцевої прокуратури № 1 Красних О.О. від 28.12.2019, внаслідок чого повідомлення про підозру від 12.12.2017 не могло бути успішно використане під час розгляду справи господарським судом.

При цьому, підставою для перегляду постанови Східного апеляційного господарського суду від 12.03.2020 у справі № 922/404/19 за нововиявленими обставинами з підстав, заявник зазначає п. 1 ч. 2 ст. 320 Господарського процесуального кодексу України істотні обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Проаналізувавши обставини, які заявник зазначає як нововиявлені, що є на його думку підставою для перегляду постанови Східного апеляційного господарського суду у цій справі, колегія суддів встановила, що зазначені в заяві обставини та долучені до неї докази постанова першого заступника прокурора Запорізької області Казак Д.І. від 05.05.2021 про скасування постанови про закриття кримінального провадження № 0000276 від 26.11.2012 не є істотними обставинами та не спростовують висновків апеляційного суду, які стали підставою для скасування рішення Господарського суду Харківської області від 05.11.2019 у справі № 922/404/19 в частині задоволення позовних вимог про здійснення тлумачення змісту договору дарування акцій від 19.12.2006, укладеного між ТОВ "Ріелті Сіті" та ОСОБА_1 , в частині визначення моменту права власності ТОВ "Ріелті Сіті" на 1315 акцій ЗАТ "Гвідон", що є предметом вказаного договору дарування, та про визнання станом на 27.10.2010 права власності ТОВ "Ріелті Сіті" на 1315 акцій ЗАТ "Гвідон", придбаних ТОВ "Ріелті Сіті" за договором дарування акцій від 19.12.2006, укладеним між ТОВ "Ріелті Сіті" та ОСОБА_1 , та прийняття нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог в цих частинах.

Як свідчать матеріали справи, позивач у даній справі звернувся з позовними вимогами до ТОВ "Терра-Лекс Гарант" про:

- розірвання договору відступлення права вимоги від 22.04.2014 № 1324/12-67, укладеного між ТОВ "Ріелті сіті" та ТОВ "Терра-Лекс Гарант";

- здійснення тлумачення змісту договору дарування акцій від 19.12.2006, укладеного між ТОВ Ріелті Сіті та ОСОБА_1 , посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Клітко В. В. за № 9930, в частині визначення моменту виникнення права власності ТОВ Ріелті Сіті на 1315 акцій ЗАТ Гвідон, що є предметом вказаного договору дарування;

- визнання станом на 27.10.2010 права власності ТОВ Ріелті Сіті на 1315 акцій ЗАТ Гвідон, придбаних ТОВ Ріелті Сіті за договором дарування акцій від 19.12.2006, укладеним між ТОВ Ріелті Сіті та ОСОБА_1 , посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Клітко В. В. за № 9930.

В обґрунтування позовних вимог про здійснення тлумачення змісту договору дарування акцій від 19.12.2006 та визнання права власності ТОВ Ріелті Сіті на 1315 акцій ЗАТ Гвідон, придбаних за договором дарування акцій від 19.12.2006, позивач зазначив, що питання про кількість належним позивачу ТОВ Ріелті Сіті станом на 27.10.2010 акцій ЗАТ "Гвідон" вирішувалося судами неодноразово, при цьому у різних справах суди дійшли суперечливих висновків. Так, постановою Донецького апеляційного господарського суду від 22.05.2018 у справі № 908/922/17, залишеною без змін постановою Верховного Суду від 24.07.2018, з посиланням на постанову Донецького апеляційного господарського суду від 28.05.2013 у справі № 908/496/13 та постанову Вищого господарського суду України від 27.08.2013 у справі № 908/496/13, вказано на належність позивачу станом на 27.10.2010 лише 1007, а не 2322 акцій ЗАТ "Гвідон". Водночас, постановою Донецького апеляційного господарського суду від 02.08.2016 у справі № 908/253/14, яка була залишена без змін постановою Вищого господарського суду України від 15.11.2016 у цій же справі, встановлено належність позивачу ТОВ "Ріелті Сіті" станом на 27.10.2010 саме акцій 2322 акцій ЗАТ "Гвідон". В обох випадках відповідні висновки робилися судами з посиланням на п. 1.4 договору дарування акцій від 19.12.2006, укладеного ТОВ "Ріелті Сіті" з ОСОБА_1 на 1315 акцій ЗАТ "Гвідон", відповідно до якого право власності на акції переходить до обдарованого з моменту внесення змін до реєстру власників іменних цінних паперів.

Скасовуючи рішення місцевого суду в частині задоволення позовних вимог про тлумачення змісту договору дарування та визнання права власності на акції ЗАТ "Гвідон" в кількості 1315 шт., суд апеляційної інстанції зазначив, що позивач, звертаючись із вимогами про тлумачення змісту договору дарування акцій від 19.12.2006, укладеного між ТОВ Ріелті Сіті" та ОСОБА_1 , але визначивши при цьому в якості відповідача ТОВ "Терра-Лекс Гарант", яке взагалі не є стороною даного договору, тоді як ОСОБА_1 , який є дарувальником за договором у даній справі виступає у статусі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, тобто не є зобов`язальною особою у даному процесі, на яку безпосередньо спрямовані вимоги позивача.

Також суд апеляційної інстанції зазначив, що позовні вимоги, якими позивач доповнив позовну заяву шляхом подання заяви про збільшення розміру позовних вимог, жодним чином не пов`язані ані з предметом, ані з підставами поданого позову в первісній редакції.

Окрім того, в постанові суду апеляційної інстанції зазначено про те, що статтями 1, 5 Закону України "Про Національну депозитарну систему та особливості електронного обігу цінних паперів в Україні" (в редакції чинній на момент укладення договору дарування) передбачено, що підтвердженням права власності на цінні папери є сертифікат, який містить реквізити відповідного виду цінних паперів певної емісії, дані про кількість цінних паперів та засвідчує сукупність прав, наданих цими цінними паперами. Права на участь в управлінні тощо, які випливають з іменних цінних паперів, можуть бути реалізовані з моменту внесення змін до реєстру власників іменних цінних паперів.

Згідно із частиною четвертою статті 9 Закону України "Про Національну депозитарну систему та особливості електронного обігу цінних паперів в Україні" (в редакції чинній на момент укладення договору дарування) підставою для внесення змін до реєстру власників іменних цінних паперів є документи, згідно з якими переходить право власності на відповідні іменні цінні папери.

Відповідно до пункту 10 розділу VІІ Положення "Про порядок ведення реєстрів власників іменних цінних паперів", затвердженого рішенням Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку від 17.10.2006 №1000 (чинного на момент укладення договору дарування) при виконанні операцій, які потребують внесення змін до документів, що засвідчують права власності на іменні цінні папери, реєстроутримувач зобов`язаний оформити та видати відповідній особі сертифікат іменних цінних паперів.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що іменні акції ЗАТ "Гвідон", що є предметом договору дарування від 19.12.2006, укладеного між ОСОБА_1 (дарувальником) та ТОВ "Ріелті Сіті" (обдарованим) були емітовані ЗАТ "Гвідон" у документарній формі і станом на дату укладення відповідного договору дарування знерухомлені не були. При цьому, суд апеляційної інстанції встановив, що позивачем не доведено обставин внесення змін до реєстру власників іменних цінних паперів ЗАТ "Гвідон" у зв`язку з укладенням договору дарування акцій від 19.12.2006.

Отже, посилання заявника на те, що у повідомленні про підозру від 12.12.2017 було зазначено, що ОСОБА_1 , діючи умисно, з корисливих мотивів, шляхом зловживання довірою не надав сертифікат для перереєстрації акцій на ім`я ТОВ "Ріелті сіті", фактично позбавивши обдароване товариство можливості зареєструвати право власності на цінні папери, не свідчить про виникнення нововиявленої обставини, оскільки під час перегляду рішення Господарського суду Харківської області від 05.11.2019 у справ № 922/404/19 в апеляційному порядку судом встановлено обставину відсутності реєстрації акцій за ТОВ "Ріелті Сіті", тобто відсутності саме необхідної умови набуття права власності на такі акції, і поява нового доказу щодо неможливості зареєструвати право власності на цінні папери через недобросовісну поведінку ОСОБА_1 , не змінює обставини відсутності такої реєстрації, які вже були встановлені судом, та відповідно не впливає на вирішення спору по суті.

Наявність чи відсутність вини третьої особи ( ОСОБА_1 ) у неможливості зареєструвати право власності на акції на ім`я ТОВ "Ріелті сіті" не є вирішальним та ніяк не пов`язано зі спором у цій справі. Адже в межах даної справи розглядалося питання саме тлумачення договору, а не його виконання, яке не потребує з`ясування питання щодо недобросовісності дій дарувальника ( ОСОБА_1 ) при укладанні договору дарування акцій від 19.12.2006.

Згідно з ч. 5 ст. 320 ГПК України при перегляді судового рішення за нововиявленими обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову.

Колегія суддів зауважує, що нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу рішення суду. Однак, повідомлення про підозру від 12.12.2017 у кримінальному провадженні № 0000276 від 26.11.2012, який на переконання заявника доводить, що нереєстрація права ТОВ "Ріелті сіті" на 1315 акцій відбулася з вини третьої особи ОСОБА_1 , не спростовує того факту, що право власності на акції згідно законодавства, чинного на момент виникнення спірних правовідносин, прямо визначало, що право власності на акції переходить до особи з моменту внесення відповідних змін до реєстру власників іменних цінних паперів. Також, факт недобросовісності ОСОБА_1 , не спростовує того, що положення договору дарування не можуть тлумачитись сторонами всупереч наведеним вище нормам закону та відповідно сторони не можуть встановлювати інші умови переходу права власності на акції, ніж ті, що встановлені законом.

Також, необхідною ознакою нововиявлених обставин, зокрема, є істотність цих обставин для розгляду справи, тобто коли врахування цих обставин судом мало б наслідком прийняття іншого рішення, ніж те, що було прийнято.

Процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні, а також те, що цей доказ є вирішальним (пункти 27-34 рішення Європейського суду з прав людини від 18.11.2004 у справі "Праведная проти Росії").

Заявник стверджує, що постанова першого заступника прокурора Запорізької області Казак Д.І. від 05.05.2021 про скасування постанови про закриття кримінального провадження № 0000276 та повідомлення про підозру від 12.12.2017 у кримінальному провадженні № 0000276 має істотне значення для справи, адже доводить зловживання з боку третьої особи ОСОБА_1 , що виключає можливість врахування та захисту його прав відповідно до ст. 13 ЦК України.

Однак, суд апеляційної інстанції зазначає, що обставина щодо недобросовісної поведінки ОСОБА_1 не є істотною під час вирішення справи та не може мати наслідком прийняття іншого рішення у справі, оскільки в основу постанови Східного апеляційного суду від 12.03.2020 справі № 922/404/19 в частині відмови в задоволенні позовних вимог про тлумачення умов договору дарування акцій та визнання права власності на акції покладені висновки про те, що позов заявлено до відповідача - ТОВ "Терра-Лекс Гарант", яке взагалі не є стороною даного договору та зобов`язальною особою у даному процесі, на яку безпосередньо спрямовані вимоги позивача. Також суд апеляційної інстанції зазначив, що позовні вимоги, якими позивач доповнив позовну заяву шляхом подання заяви про збільшення розміру позовних вимог, жодним чином не пов`язані ані з предметом, ані з підставами поданого позову в первісній редакції.

Не вважаються нововиявленими нові обставини, які виявлені після ухвалення судом рішення, а також зміна правової позиції суду в інших подібних справах (аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 07.10.2020 у справі № 922/1026/19, від 14.01.2020 у справі № 909/1056/15).

Необхідно чітко розрізняти поняття нововиявленої обставини (як факту) і нового доказу (як підтвердження факту).

Обставини, на які посилається заявник та які виникли чи змінилися тільки після ухвалення судового рішення, і не пов`язані з вимогами у цій справі, а тому не могли бути враховані судом при ухваленні судового рішення, є новими, а не нововиявленими обставинами.

Дослідження обставин і перевірка доказів наявності нововиявлених обставин у розумінні положень процесуального законодавства не може мати наслідком нову правову оцінку обставин, які вже були предметом дослідження судів при вирішенні спору по суті, та кваліфікації таких обставин як нововиявлених.

Процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні, а також те, що цей доказ є вирішальним (аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 10.03.2020 у справі № 921/96/18, від 18.05.2020 у справі №904/8052/16).

На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що в даному випадку відсутні необхідні умови існування нововиявлених обставин в контексті п. 1 ч. 2 ст. 320 ГПК України, а саме: істотність даних обставин для розгляду справи (тобто коли врахування їх судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте). А отже, наведені заявником обставини, які він вважає нововиявленими не спростовують вказаних вище висновків суду апеляційної інстанції та не усувають процесуальних порушень, внаслідок яких в позові було відмовлено, що, в свою чергу свідчить про відсутність істотності обставин для розгляду справи, тобто наявність на час розгляду справи повідомлення про підозру від 12.12.2017 не мало б наслідком прийняття іншого рішення, ніж те, що було ухвалено судом апеляційної інстанції, оскільки обставини недобросовісної поведінки ОСОБА_1 не впливають на суть висновків, та не спростовують обставин, встановлених судом апеляційної інстанції під час прийняття постанови Східного апеляційного господарського суду від 12.03.2020 у справі № 922/404/19, а тому не можуть вважатись нововиявленими, у розумінні ст. 320 ГПК України.

Колегія суддів зауважує на тому, що правильність висновків суду апеляційної інстанції щодо відмови в задоволенні позовних вимог про здійснення тлумачення змісту договору дарування акцій від 19.12.2006, укладеного між ТОВ "Ріелті Сіті" та ОСОБА_1 , в частині визначення моменту права власності ТОВ "Ріелті Сіті" на 1315 акцій ЗАТ "Гвідон", що є предметом вказаного договору дарування, та про визнання станом на 27.10.2010 права власності ТОВ "Ріелті Сіті" на 1315 акцій ЗАТ "Гвідон", придбаних ТОВ "Ріелті Сіті" за договором дарування акцій від 19.12.2006, укладеним між ТОВ "Ріелті Сіті" та ОСОБА_1 , підтримані Верховним Судом у постанові від 09.07.2020.

Згідно ч. 1 ст. 9 Конституції України, ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) застосовується судами України як частина національного законодавства, а практика Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), через рішення якого відбувається практичне застосування Конвенції, застосовується судами як джерело права.

Відповідно до усталеної практики ЄСПЛ (рішення у справах "Пономарьов проти України" та "Рябих проти Російської Федерації") щодо реалізації права на справедливий суд (пункт 1 статті 6 Конвенції): "Одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду. Перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Винятки із цього принципу можуть мати місце лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру".

Процедура поновлення розгляду справи за нововиявленими обставинами на вимогу сторони провадження для виправлення помилок правосуддя, як така, не суперечить положенням Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) за умови відсутності зловживання (пп. 27-28 рішення від 18.11.2004 року у справі "Праведная проти Росії" № 69529/01 та п. 46 рішення від 06.12.2005 у справі "Попов проти Молдови" № 2).

При цьому Європейський суд з прав людини наголошує, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 ст. 6 Конвенції, потрібно тлумачити в світлі Преамбули до Конвенції, яка проголошує принцип верховенства права як частину спільної спадщини держав-учасниць. Одним із аспектів принципу верховенства права є принцип правової певності, який, окрім іншого, передбачає, що якщо суд ухвалив остаточне рішення по суті спору, таке рішення не може бути піддане перегляду (рішення Суду у справі "Брумареску проти Румунії" від 28.10.1999).

У справі "Нєлюбін проти Російської Федерації" ЄСПЛ також дійшов висновку, що принцип правової визначеності вимагає, серед іншого, щоб якщо суди ухвалили остаточне рішення з питання, то їх рішення не піддавалося би сумніву. Повноваження вищих судів щодо скасування чи зміни тих судових рішень, які вступили в законну силу та підлягають виконанню, мають використовуватися для виправлення фундаментальних порушень, такі рішення можуть бути скасовані лише у виняткових обставинах.

Цей принцип встановлює, що жодна сторона не вправі ставити питання про перегляд остаточного судового рішення, яке набрало чинності, лише задля нового судового розгляду і нового рішення по суті.

Відповідно до ч. 3, 4 ст. 325 Господарського процесуального кодексу України за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд може: відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі; задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, скасувати відповідне судове рішення та ухвалити нове рішення чи змінити рішення; скасувати судове рішення і закрити провадження у справі або залишити позов без розгляду. У разі відмови в задоволенні заяви про перегляд рішення, ухвали, постанови за нововиявленими або виключними обставинами суд постановляє ухвалу.

Апеляційним судом враховуються зазначені положення та відхиляються доводи заявника про існування нововиявлених обставин у даній справі, доводи заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами зводяться до намагань домогтися нового розгляду справи і постановлення нового судового рішення, що є неприпустимим в світлі практики Європейського суду з прав людини.

Враховуючи все вищевикладене, заява ТОВ "Ріелті сіті" про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Східного апеляційного господарського суду від 12 березня 2020 року по справі № 922/404/19 не підлягає задоволенню.

У зв`язку з відмовою в задоволенні заяви про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Східного апеляційного господарського суду від 12.03.2020 року у справі № 922/404/19 судовий збір покладається на заявника відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст. 269, 270, 275-284, 320, 325 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Ріелті сіті" про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Східного апеляційного господарського суду від 12 березня 2020 року по справі № 922/404/19 залишити без задоволення.

Постанову Східного апеляційного господарського суду від 12 березня 2020 року по справі № 922/404/19 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали в порядку визначеному Господарським процесуальним кодексом України.

Повний текст ухвали складено 27.05.2021 у відповідності до вимог ч.6 ст.233 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя Н.М. Пелипенко

Суддя С.В. Барбашова

Суддя О.В. Стойка