ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2021 року Справа № 10/189-09(902/186/20)

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Миханюк М.В., суддя Дужич С.П. , суддя Коломис В.В.

секретар судового засідання Олійник Т.М.

за участю представників сторін:

позивача за первісним позовом: не з`явився

відповідача за первісним позовом: не з`явився

скаржника: Бєльського-Панасюка О.О. представника за довіреністю від 11.11.2020 №2431-03/71

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України (вх.№1622/21 від 15.04.2021) на рішення Господарського суду Вінницької області від 22.02.2021, ухваленого суддею Тісецьким С.С., об 11:57 год., у м. Вінниці, повний текст складено 04.03.2021 у справі №10/189-09 (902/186/20)

за позовом : Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Астекс"

до: Державного підприємства "Юрковецький спиртовий завод"

третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору: Міністерство розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України

про стягнення 1 732 645,46 грн

та за зустрічною позовною заявою: Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України № 2431-05/298 від 30.03.2020 року

до: ТОВ "Компанія "Астекс"

до: ДП "Юрковецький спиртовий завод"

третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору на стороні другого відповідача: арбітражний керуючий (розпорядник майна) Бобрук Тарас Володимирович

про визнання недійсним договору

у межах справи № 10/189-09

за заявою: Державного підприємства "Юрковецький спиртовий завод"

про визнання банкрутом

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Господарського суду Вінницької області перебуває справа № 10/189-09 про банкрутство ДП "Юрковецький спиртовий завод".

Провадження у даній справі перебуває на стадії розпорядження майном.

26.02.2020 року до суду від ТОВ "Компанія "Астекс" надійшла позовна заява б/н від 19.02.2020 року (вх. № 02.1-36/128/20) про стягнення з ДП "Юрковецький спиртовий завод" 1 732 645,46 грн.

06.04.2020 року від Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України до суду надійшла зустрічна позовна заява № 2431-05/298 від 30.03.2020 року до ТОВ "Компанія "Астекс" та до ДП "Юрковецький спиртовий завод" про визнання недійсним договору на виконання ремонтних робіт № 05/09 від 05.09.2019 року по справі № 10/189-09.

Рішенням Господарського суду Вінницької області від 22.02.2021 у справі №10/189-09 (902/186/20) первісний позов ТОВ "Компанія "Астекс" б/н від 19.02.2020 року (вх. № 02.1-36/128/20) про стягнення з ДП "Юрковецький спиртовий завод" 1 732 645,46 грн по справі №10/189-09(902/186/20), в межах справи № 10/189-09 про банкрутство ДП "Юрковецький спиртовий завод", задоволено частково.

Стягнуто з Державного підприємства "Юрковецький спиртовий завод" (24040, вул.Леніна, 291, с. Юрківці, Могилів-Подільський р-н, Вінницька обл.; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Астекс" (вул. Марії Луганової, 4Б, офіс 5, м. Бровари, Київська обл., 07400; ) 1 490 000,00 грн - основного боргу, 23 091,36 грн - витрат на сплату судового збору.

В решті вимог за первісним позовом щодо стягнення 26 025,81 грн - пені, 149 000,00 грн - 10 % штрафу, 9 307,39 грн - 3% річних та 2 980,00 грн - інфляційних втрат, відмовлено.

В задоволенні зустрічного позову Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України № 2431-05/298 від 30.03.2020 року до ТОВ "Компанія "Астекс" та до ДП "Юрковецький спиртовий завод" про визнання недійсним договору на виконання ремонтних робіт № 05/09 від 05.09.2019 року по справі № 10/189-09(902/186/20), в межах справи № 10/189-09 про банкрутство ДП "Юрковецький спиртовий завод", відмовлено повністю.

В обґрунтування рішення, з посиланням на ст.ст. 175, 193 ГК України, ст.ст. 509, 526, 530, 625, 626, 627, 628, 629, 901, 903 ЦК України, докази наявні в матеріалах справи, зокрема, підписаний сторонами акт звіряння взаємних розрахунків за період з 15.10.2019 по 18.02.2020, акт здачі-приймання робіт (надання послуг) № 1 від 30.11.2019 року, рахунок-фактура № СФ-0000004 від 30.11.2019 року, довідка АБ "Укргазбанк" суд вказав, що на момент розгляду справи, доказів щодо погашення заборгованості в розмірі 1 490 000,00 грн перед позивачем за первісним позовом, відповідачем за первісним позовом, до суду не подано, а тому прийшов до висновку про наявність факту порушення відповідачем прав позивача за первісним позовом, за захистом яких останній звернувся, позаяк матеріалами справи підтверджено факт надання послуг по ремонту належного відповідачу обладнання та відповідно відсутність доказів оплати виконаних ремонтних робіт у повному обсязі, в зв`язку з чим, первісні позовні вимоги про стягнення з відповідача 1 490 000,00 грн основного боргу підлягають задоволенню у повному обсязі.

Крім того, з посиланням на ст. 41 КУзПБ, постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 26.02.2020 року по справі № 925/197/19 вказав, що оскільки, заявлена до стягнення з відповідача за первісним позовом основна заборгованість в розмірі 1 490 000,00 грн є поточною грошовою вимогою, відтак на здійснення нарахування на відповідну заборгованість 3% річних, інфляційних втрат, пені та штрафу - дія мораторію не поширюється в силу наведених вище приписів Кодексу України з процедур банкрутства. Разом з тим, суд вказав, що застосування до боржника штрафних санкцій та стягнення 3% річних і індексу інфляції стане надмірним тягарем щодо боржника, який не здійснює господарську діяльність у повному обсязі, а знаходиться в процедурі розпорядження майном, а тому прийшов до висновку у даному конкретному випадку не застосовувати до боржника стягнення штрафних санкцій та компенсаційних виплат, у зв`язку із чим відмовив в задоволенні первісних позовних вимог в частині стягнення з відповідача за первісним позовом 26 025,81 грн - пені, 149000,00 грн - 10 % штрафу, 9 307,39 грн - 3% річних та 2 980,00 грн - інфляційних втрат.

Щодо зустрічного позову, суд з посиланням на ст.ст. 16, 203, 204, 215 ЦК України, п. 2.1 постанови пленуму Вищого господарського суду України № 11 від 29.05.2013 "Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними", постанови Верховного Суду від 12.12.2019 у справі № 910/13985/19, від 19.12.2019 у справі № 910/12355/19 та від 15.01.2020 у справі №910/14150/19 зауважив, що спірний договір не суперечить положенням ст.ст. 203, 215 Цивільного кодексу України, містить всі істотні умови правочину, зважаючи на підтвердженість фактів прийняття до виконання та вчинення дій щодо схвалення сторонами спірного правочину та обставини щодо необхідності та кінцевої мети укладення такого договору боржником, що перебуває в процедурі розпорядження майном, виходячи з положень законодавства України, матеріалів та обставин справи у їх сукупності, у даному випадку відсутні підстави для визнання недійсним договору на ремонтні роботи № 05/09 від 05.09.2019 року, що є предметом зустрічного позову, в зв`язку з чим, прийшов до висновку про відмову в задоволенні зустрічних позовних вимог.

Не погодившись із ухваленим рішенням Міністерство розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України звернулося з апеляційною скаргою в якій, зокрема просить задоволити апеляційну скаргу Мінекономіки на рішення Господарського суду Вінницької області від 22.02.2021 у справі № 10/189-09(902/186/20). Рішення Господарського суду Вінницької області від 22.02.2021 у справі № 10/189-09(902/186/20) в частині відмови в задоволені зустрічної позовної заяви Мінекономіки про визнання недійсним договору на виконання ремонтних робіт № 05/09 від 05.09.2019 скасувати. Прийняти нове рішення, яким зустрічну позовну заяву Мінекономіки про визнання недійсним договору на виконання ремонтних робіт № 05/09 від 05.09.2019 укладеного між ТОВ Компанія Астекс та ДП Юрковецький спиртовий завод задоволити.

Вказує, що не погоджується з прийнятим рішенням від 22.02.2021 вважає його таким, що не відповідає вимогам норм матеріального та процесуального права та підлягає скасуванню у зв`язку із наступним.

Так, з посиланням на ст.ст. 203, 215 ЦК України, ст. 6 Закону України «Про управління об`єктами державної власності», ст. 73-2 ГК України, умови договору на виконання ремонтних робіт №05/09 від 05.09.2019 зазначає, що ціна договору складає 1 490 000,00 грн, при цьому загальна сума активів боржника станом на 31.12.2018 становить 3 063 000,00 грн, отже ціна укладеного договору становить 48,6% балансової вартості активів боржника, таким чином укладений договір на виконання ремонтних робіт №05/09 від 05.09.2019 є значним правочином, укладення якого має здійснюватися відповідно до чинного законодавства.

Зауважує про необхідність обов`язкового погодження значного правочину з органом управління відповідно до ст. 73-2 ГК України.

Вважає, що судом першої інстанції було порушено норми матеріального права, оскільки не було надано належної оцінки доводам Мінекономіки щодо імперативності приписів ст. 73-2 ГК України в частині відсутності обов`язкового погодження уповноваженого органу управління на укладення договору на виконання ремонтних робіт №05/09 від 05.09.2019, що не заперечувалося сторонами у справі, та відповідно до положень ГПК України є підставою для ухвалення нового рішення у частині задоволення зустрічної позовної заяви.

Також, звертає увагу, що укладання боржником господарських договорів з порушенням положень Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», ГК України та Закону України «Про управління об`єктами державної власності» призводить до порушення прав конкурсних кредиторів у справі про банкрутство у зв`язку із незаконним збільшенням обсягів кредиторської заборгованості.

У відзиві на апеляційну скаргу ДП Юрковецький спиртовий завод наводить свої міркування на спростування доводів скаржник та вказує на законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції. Зауважує, що згідно договору № 05/09 від 05.09.2019 підприємство отримало послуги з ремонту брагоректифікаційної установки згідно умов договору та додатків до нього, внаслідок отриманої послуги підприємство отримало економічну вигоду - балансова вартість активів підприємства збільшилась на суму договору, завод відновив свою діяльність.

За даних обставин відмінити дію договору неможливо, оскільки він вже виконаний. Повернути товар фізично неможливо.

Зауважує, оскільки недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю та відповідно до ст.ст. 208 ГК України та 216 ЦК України кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості - відшкодувати вартість одержаного за цінами, що існують на момент відшкодування.

Ринкова ціна отриманої послуги на сьогоднішній день суттєво зросла за рахунок зростання вартості матеріалів та робіт, відшкодування вартості ремонту за такою ціною майже повністю паралізує діяльність підприємства і може довести його до банкрутства.

Просить в задоволенні апеляційної скарги відмовити, а рішення господарського суду Вінницької області від 22.02.21 у справі №10/189-09 (902/186/20) залишити без змін.

Відзивів від інших учасників не надійшло, що відповідно до ч. 3 ст. 263 ГПК України не перешкоджає перегляду оскарженого рішення.

В судове засідання з`явився представник скаржника.

Інші учасники справи не скористалися правом участі під час апеляційного перегляду справи та не забезпечили явку своїх представників у судове засідання апеляційного господарського суду, хоча про час та місце апеляційного перегляду справи повідомлялися заздалегідь та належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення та підтвердженням про надіслання ухвали суду від 19.04.2021 про відкриття провадження у справі та ухвали про оголошення перерви від 18.05.2021 на електронні адреси учасників справи (а.с. 92-102,128, т.21).

Таким чином, враховуючи норми ст.ст.269, 273 ГПК України про межі перегляду справ в апеляційній інстанції, строки розгляду апеляційної скарги, та той факт, що неявка в засідання суду інших учасників справи, належним чином та відповідно до законодавства повідомлених про дату, час та місце розгляду справи, не перешкоджає перегляду оскарженого рішення, крім того, відповідач за первісним позовом виклав свою позицію з приводу апеляційної скарги у відзиві, а тому, колегія суддів визнала за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності представників останніх, за наявними у справі доказами.

У судовому засіданні представник скаржника підтримав доводи викладені в своїй апеляційній скарзі та надав пояснення з приводу своєї позиції. Просить рішення Господарського суду Вінницької області від 22.02.2021 у справі № 10/189-09(902/186/20) в частині відмови в задоволені зустрічної позовної заяви Мінекономіки про визнання недійсним договору на виконання ремонтних робіт № 05/09 від 05.09.2019 скасувати. Прийняти нове рішення, яким зустрічну позовну заяву Мінекономіки про визнання недійсним договору на виконання ремонтних робіт № 05/09 від 05.09.2019 укладеного між ТОВ Компанія Астекс та ДП Юрковецький спиртовий завод задоволити, у задоволенні первісного позову відмовити.

Заслухавши пояснення представника скаржника, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши повноту з`ясування та доведеність всіх обставин, що мають значення для справи, відповідність висновків, викладених в рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи, правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права при винесенні оскарженого рішення, колегія суддів Північно-західного апеляційного господарського суду дійшла висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

В провадженні Господарського суду Вінницької області перебуває справа № 10/189-09 про банкрутство ДП "Юрковецький спиртовий завод".

Ухвалою суду від 27.11.2009 року порушено провадження у справі № 10/189-09 про банкрутство Державного підприємства "Юрковецький спиртовий завод".

Провадження у даній справі перебуває на стадії розпорядження майном.

05.09.2019 між Державним підприємством "Юрковецький спиртовий завод" (Замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія "Астекс" (Виконавець) було укладено договір № 05/09 на ремонтні роботи на таких умовах :

"Виконавець" зобов`язується здійснити власними чи залученими силами ремонт брагоректифікаційної установки, яка знаходиться на території ДП "Юрковецький спиртовий завод" (24040 Вінницька обл., Могилів-Подільський район, с. Юрківці, вул. Леніна, буд.291), а саме здійснити: ремонт ректифікаційної колони; ремонт епюраційної колони та реконструкцію газових комунікацій у бродильному відділенні, а "Замовник" зобов`язується прийняти та оплатити виконані роботи (п. 1.1).

Ціна договору - це грошові кошти встановлені у національній валюті України, які сплачує ''Замовник" "Виконавцю" за цим договором (п. 2.1).

Платіж за роботу проводиться протягом 3-х банківських днів з моменту підписання сторонами цього договору Акту виконаних робіт, на підставі виставленого рахунку (п. 2.2).

Датою оплати вважається дата надходження коштів на поточний рахунок "Виконавця" (п. 2.3).

Загальна вартість робіт по договору складає 1 490 000,00 (один мільйон чотириста дев`яносто тисяч) гривень, в т.ч. ПДВ 248 333,33 грн. Вартість матеріалів входить у загальну вартість робіт за цим договором (п. 2.4).

Роботи мають бути здійснені протягом 60 календарних днів з моменту підписання дійсного договору (п. 2.5).

"Замовник" проводить прийняття виконаних робіт на території ДП "Юрковецький спиртовий завод" за участю представників Сторін, шляхом складання Акту виконаних робіт (п. 3.1).

Датою передачі виконаних робіт вважається дата підписання сторонами Акту виконаних робіт (п. 3.3).

У випадку порушення своїх зобов`язань за цим договором Сторони несуть відповідальність визначену цим договором та чинним законодавством. Порушенням зобов`язання є його невиконання або неналежне виконання, тобто виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (п. 4.6).

Цей договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання Сторонами та діє до "31" грудня 2019 р., але не раніше виконання всіх зобов`язань. Закінчення строку цього договору не звільняє сторони від відповідальності, у тому числі неустойки, за його порушення, які мали місце під час дії цього договору (п. 8.2).

В подальшому, між ДП "Юрковецький спиртовий завод" та ТОВ "Компанія "Астекс" було підписано акт здачі-приймання робіт (надання послуг) № 1 від 30.11.2019, згідно договору № 05/09 від 05.09.2019 на загальну суму 1 490 000,00 грн.

Поряд з цим, у вказаному акті здачі-приймання робіт зазначено найменування робіт та їх вартість, а також те, що Замовник претензій по об`єму, якості та строкам виконання робіт (надання послуг) не має.

Також, Позивачем надано Відповідачу рахунок-фактуру № СФ-0000004 від 30.11.2019 на загальну суму 1 490 000,00 грн.

18.02.2020 між ТОВ "Компанія Астекс" та ДП "Юрковецький спиртовий завод" підписано акт звіряння взаємних розрахунків за період з 15.10.2019 по 18.02.2020 по договору № 05/09 від 05.09.2019, згідно якого заборгованість становить 1 490 000,00 грн, яка Відповідачем не оплачена.

Так, згідно довідки АБ "Укргазбанк", за період з 06.12.2019 по 18.02.2020 надходжень оплати від контрагента - ДП "Юрковецький спиртовий завод" згідно договору № 05/09 від 05.09.2019 на рахунок ТОВ "Компанія Астекс", відкритого у АБ "Укргазбанк" не відбувалось.

На момент розгляду справи доказів щодо погашення заборгованості перед Позивачем за первісним позовом до суду не подано.

Крім того, у додаткових поясненнях ТОВ "Компанія Астекс" б/н від 09.02.2021 повідомлено, що Виконавцем згідно п. 1.1 договору № 05/09 від 05.09.2019 було залучено субпідрядну організацію - ТОВ "Будівельна компанія "Лемберг Буд" на підставі договору про ремонт обладнання № 0210/19-П від 05.09.2019.

Перед ТОВ "Компанія "Астекс" залучені спеціалісти фірми ТОВ "Будівельна компанія "Лемберг Буд" про виконані роботи прозвітували, про що свідчить Акт здачі-приймання робіт № 11 від 30.11.2019 та надали відповідну будівельно-технічну документацію.

Про вартість виконаних ремонтних робіт, вартість ресурсів, розрахунок витрат, що надані Позивачем - ТОВ "Компанія "Астекс" на користь Відповідача - ДП "Юрковецький спиртовий завод" на підставі договору № 0210/19-П про ремонт обладнання свідчать наступні документи: пояснювальна записка; дефектний акт (форма № 8); зведений кошторисний розрахунок вартості об`єкта будівництва (форма № 5); договірна ціна на будівництво ремонтні роботи, що здійснюється в 2019 році; розрахунок загальновиробничих витрат; локальний кошторис (форма № 1); підсумкова відомість ресурсів; акт здачі-приймання робіт № 11 від 30.11.2019.

У зв`язку із непроведенням розрахунків за виконані ремонтні роботи за вказаним договором позивач за первісним позовом звернувся до суду із позовом Державного підприємства "Юрковецький спиртовий завод" третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору: Міністерство розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України про стягнення 1 490 000,00 основного боргу, 26 025,81 грн пені, 149000,00 грн 10% штрафу, 9 307,39 грн 3% річних, 2 980,00 грн інфляційних втрат.

В свою чергу, як зазначалося вище, Міністерство розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України звернулося до суду першої інстанції із зустрічною позовною заявою №2431-05/298 від 30.03.2020 до ТОВ "Компанія "Астекс" та до ДП "Юрковецький спиртовий завод" про визнання недійсним договору на виконання ремонтних робіт № 05/09 від 05.09.2019 року по справі № 10/189-09.

Надаючи правову кваліфікацію відносинам, що склалися апеляційний господарський суд зазначає наступне.

Щодо зустрічного позову , колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з ст.204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

За змістом статті 16 Цивільного кодексу України, визнання правочину недійсним є одним із передбачених законом способів захисту цивільних прав та інтересів і загальні вимоги щодо недійсності правочину передбачені статтею 215 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 Цивільного кодексу України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин) (ч. 3 ст. 215 Цивільного кодексу України).

Частиною першою ст. 203 Цивільного кодексу України встановлено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов`язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків та, в разі задоволення позовних вимог, зазначати в судовому рішенні в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин (п. 2.1 постанови пленуму Вищого господарського суду України № 11 від 29.05.2013 "Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними").

Невідповідність правочину актам законодавства як підстава його недійсності, повинна ґрунтуватися на повно та достовірно встановлених судами обставинах справи про порушення певним правочином (чи його частиною) імперативного припису законодавства; саме по собі відступлення сторонами від положення законодавства, регулювання їх іншим чином, не свідчить про суперечність змісту правочину цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.

Так, Міністерство розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України у зустрічному позові посилається на недотримання вимог законодавства під час укладання оскаржуваного договору, а саме ДП "Юрковецький спиртовий завод" не отримано згоду органу управління боржника на укладення договору, всупереч положенням ст. 73-2 ГК України та ч. 4-2 ст. 6 ЗУ "Про управління об`єктами державної власності", що на переконання третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору є підставами для визнання відповідного договору недійсним.

Положеннями пункту 4-2 частини 1 статті 6 Закону України «Про управління об`єктами державної власності» встановлений обов`язок уповноваженого органу управління приймати рішення щодо надання згоди на вчинення державним підприємством значного господарського зобов`язання або про відмову в наданні такої згоди. Уповноважені органи управління несуть встановлену законами України відповідальність за прийняття таких рішень.

Відповідно до пунктів 1-5 статті 73-2 ГК України значним господарським зобов`язанням державного унітарного підприємства визнається господарське зобов`язання, що вчиняється державним унітарним підприємством, якщо ринкова вартість майна, робіт, послуг, що є його предметом, становить 10 і більше відсотків вартості активів державного унітарного підприємства, за даними останньої річної фінансової звітності.

Статутом державного унітарного підприємства можуть бути визначені додаткові критерії для віднесення господарського зобов`язання до значного господарського зобов`язання.

Значне господарське зобов`язання підлягає погодженню наглядовою радою державного унітарного підприємства або, у випадках, передбачених законом, органом, до сфери управління якого відноситься державне унітарне підприємство, в порядку, передбаченому цією статтею.

Рішення про надання згоди на вчинення значного господарського зобов`язання, якщо ринкова вартість майна, робіт або послуг, що є його предметом, становить від 10 до 25 відсотків вартості активів державного унітарного підприємства, за даними останньої річної фінансової звітності, приймається наглядовою радою (у разі її утворення) або органом, до сфери управління якого належить державне унітарне підприємство.

Рішення про надання згоди на вчинення значного господарського зобов`язання, якщо ринкова вартість майна, робіт або послуг, що є його предметом, становить більше 25 відсотків вартості активів державного унітарного підприємства, за даними останньої річної фінансової звітності, приймається органом, до сфери управління якого належить державне унітарне підприємство.

Забороняється ділити предмет господарського зобов`язання з метою ухилення від передбаченого цією статтею порядку прийняття рішень про вчинення значного господарського зобов`язання.

Значне господарське зобов`язання, вчинене з порушенням порядку, передбаченого частинами першою - четвертою цієї статті, може бути визнане судом недійсним за позовом державного унітарного підприємства або органу, до сфери управління якого належить державне унітарне підприємство.

Як зазначалося вище, 05.09.2019 між Державним підприємством "Юрковецький спиртовий завод" (Замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія "Астекс" (Виконавець) укладено договір № 05/09 на виконання ремонтних робіт.

Відповідно до п. 1.1 договору ТОВ "Компанія "Астекс" зобов`язується здійснити власними чи залученими силами ремонт брагоректифікаційної установки, яка знаходиться на території ДП "Юрковецький спиртовий завод" (24040 Вінницька обл., Могилів-Подільський район, с. Юрківці, вул. Леніна, буд.291), а саме здійснити: ремонт ректифікаційної колони; ремонт епюраційної колони та реконструкцію газових комунікацій у бродильному відділенні, а "Замовник" зобов`язується прийняти та оплатити виконані роботи.

Загальна вартість робіт по договору складає 1 490 000,00 (один мільйон чотириста дев`яносто тисяч) гривень, в т.ч. ПДВ 248 333,33 грн. Вартість матеріалів входить у загальну вартість робіт за цим договором (п. 2.4 договору).

На виконання умов укладеного договору позивачем за первісним позовом на території відповідача за первісним позовом були виконані ремонтні роботи на загальну суму 1 490 000,00 грн, що підтверджується наданими актом здачі-приймання робіт (надання послуг) № 1 від 30.11.2019 та рахунком-фактурою № СФ-0000004 від 30.11.2019.

Таким чином, ціна договору складає 1 490 000,00 грн.

Відповідно до акту звіряння взаємних розрахунків за період з 15.10.2019 по 18.02.2020 між ДП «Юрковецький спиртовий завод» і ТОВ «КОМПАНІЯ «АСТЕКС» по договору №05/09 від 05.09.2019 встановлено, що за даними державного підприємства станом на 18.02.2019 сальдо на користь ТОВ «КОМПАНІЯ «АСТЕКС» складає 1 490 000,00 грн.

Колегія суддів зауважує, що згідно наявного в матеріалах справи балансу (звіт про фінансовий стан) ДП «Юрковецький спиртовий завод» станом на 31.12.2018 загальна сума активів підприємства станом на 31.12.2018 становить 3 063 000,00 грн. (а.с. 42, зворот, т.17)

Таким чином, уклавши договір №05/09 від 05.09.2019 ДП «Юрковецький спиртовий завод» зобов`язувалось оплатити послуги на загальну суму 1 490 000, 00 грн, з ПДВ, що складає 48,6 % балансової вартості активів боржника. Крім того, слід зазначити, що 10 % від загальної суми активів підприємства станом на 31.12.2018 становить 306 300,00 грн.

Отже, укладений договір № 05/09 від 05.09.2019 на суму 1 490 000,00 грн. є значним правочином, укладання якого має здійснюватися відповідно до чинного законодавства України, за обов`язковою згодою органу, до сфери управління якого належить ДП «Юрковецький спиртовий завод».

Станом на день укладання договору № 05/09 від 05.09.2019 органом управління ДП «Юрковецький спиртовий завод» було Міністерство аграрної політики та продовольства України.

Матеріали справи не містять відповідного рішення Міністерства аграрної політики та продовольства України про надання згоди на вчинення зазначеного правочину або подальшого його схвалення.

А отже, дозвіл уповноваженого органу управління ДП «Юрковецький спиртовий завод» на укладення договору № 05/09 від 05.09.2019 отримано не було, чим, на переконання колегії суддів, порушено приписи статті 73-2 ГК України та спеціального законодавства, а саме Закону України "Про управління об`єктами державної власності".

Посилання суду першої інстанції в оскарженому рішенні на докази, що обумовлюють необхідність укладення договору № 05/09 від 05.09.2019 на виконання ремонтних робіт, зокрема, наказ № 10А від 19.08.2019 «Про створення комісії з питань якості спирту», акт обстеження апаратного відділення від 27.08.2019, не спростовують факту відсутності погодження уповноваженого органу управління на укладання значного правочину. При цьому, погодження такого правочину арбітражним керуючим не може слугувати належним та допустимим доказом погодження договору на виконання ремонтних робіт № 05/09 від 05.09.2019 уповноваженим органом управління підприємства.

Висновок місцевого господарського суду щодо схвалення оскарженого договору боржником, а відтак відсутність у зв`язку із цим підстав для визнання його недійсним, на думку колегії суддів є помилковим, виходячи із наступного.

Згідно із ст. 241 ЦК України правочин, вчинений представником з перевищенням повноважень, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки особи, яку він представляє, лише у разі наступного схвалення правочину цією особою. Правочин вважається схваленим зокрема у разі, якщо особа, яку він представляє, вчинила дії, що свідчать про прийняття його до виконання. Наступне схвалення правочину особою, яку представляють, створює, змінює і припиняє цивільні права та обов`язки з моменту вчинення цього правочину.

Однак, в даній справі мова не йде про укладення правочину із перевищенням повноважень його представником, а зазначається про укладення правочину без згоди органу управління боржника, відтак ст. 241 ЦК України не підлягає застосуванню до даних правовідносин.

За наведеного, оскільки на момент вчинення правочину шляхом укладення договору від 05.09.2019 № 05/09 на виконання ремонтних робіт юридична особа - відповідач за первісним позовом не мав відповідного погодження уповноваженого органу управління на вчинення значного правочину, колегія суддів прийшла до висновку що спірний договір суперечить положенням ст.ст. 203, 215 ЦК України, у зв`язку з чим договір на виконання ремонтних робіт від 05.09.2019 № 05/09 визнається судом недійсним на підставі вищевикладеного.

При цьому, доводи скаржника викладені в апеляційній скарзі з приводу необхідності згоди комітету кредиторів на вчинення значних правочинів, з посиланням на ст. 44 КУзПБ колегія суддів не бере до уваги, оскільки така норма ст. 44 КУзПБ не діяла на момент виникнення спірних правовідносин.

Вирішуючи питання щодо первісних позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Астекс" до Державного підприємства "Юрковецький спиртовий завод" третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору: Міністерство розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України про стягнення заборгованості на підставі договору від 05.09.2019 № 05/09 на виконання ремонтних робіт, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 236 ЦК України нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення.

Частиною 1 статті 216 ЦК України визначено, що недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю.

Враховуючи визнання судом недійсним договору від 05.09.2019 № 05/09 на виконання ремонтних робіт, який в силу ст. 236 ЦК України є недійсним з моменту його вчинення, апеляційний суд дійшов висновку, що вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Астекс" до Державного підприємства "Юрковецький спиртовий завод" третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору: Міністерство розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України про стягнення 1 732 645,46 грн заборгованості задоволенню не підлягають, оскільки право вимоги позивача ґрунтувалось саме на підставі зазначеного договору.

Згідно із п.2 ч.1 ст.275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.

На підставі вищевикладеного, враховуючи, що рішення місцевого господарського суду винесено за неправильного застосування норм матеріального права, неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, а висновки не відповідають вказаним вище обставинам справи (п.п.1, 3, 4 ч.1 ст.277 ГПК України), рішення є таким, що підлягає скасуванню, а апеляційна скарга задоволенню.

За наведених обставин, в силу вимог ст. 129 ГПК України, судовий збір за подачу зустрічного позову та апеляційної скарги покладається на Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія "Астекс".

Керуючись ст. ст. 269, 270, 273, 275, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України (вх.№1622/21 від 15.04.2021) на рішення Господарського суду Вінницької області від 22.02.2021 у справі №10/189-09 (902/186/20) задоволити.

2. Рішення Господарського суду Вінницької області від 22.02.2021 у справі №10/189-09 (902/186/20) скасувати. Прийняти нове рішення:

« 1. Зустрічний позов Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України № 2431-05/298 від 30.03.2020 року до ТОВ "Компанія "Астекс" та до ДП "Юрковецький спиртовий завод" про визнання недійсним договору на виконання ремонтних робіт № 05/09 від 05.09.2019 року по справі № 10/189-09(902/186/20), в межах справи №10/189-09 про банкрутство ДП "Юрковецький спиртовий завод", задоволити.

Визнати недійсним договір на виконання ремонтних робіт № 05/09 від 05.09.2019, укладений між ТОВ "Компанія "Астекс" та ДП "Юрковецький спиртовий завод".

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Астекс" (вул. Марії Луганової, 4Б, офіс 5, м. Бровари, Київська обл., 07400; ) на користь Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України (вул. Грушевського, 12/2, м. Київ, 01008, ) 2102 грн витрат зі сплати судового збору за подачу зустрічного позову.

3. В задоволенні первісного позову ТОВ "Компанія "Астекс" б/н від 19.02.2020 року (вх. № 02.1-36/128/20) про стягнення з ДП "Юрковецький спиртовий завод" 1 732 645,46 грн по справі № 10/189-09(902/186/20), в межах справи № 10/189-09 про банкрутство ДП "Юрковецький спиртовий завод", відмовити.

4. Видати наказ».

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Астекс" (вул. Марії Луганової, 4Б, офіс 5, м. Бровари, Київська обл., 07400; ) на користь Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України (вул. Грушевського, 12/2, м. Київ, 01008, ) 3153 грн витрат зі сплати судового збору за подачу апеляційної скарги.

4. Господарському суду Вінницької області на виконання даної постанови видати накази.

5. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду в строк та в порядку встановленому ст. ст. 287-291 ГПК України.

6. Справу №10/189-09 (902/186/20) повернути до Господарського суду Вінницької області.

Повний текст постанови складений "28" травня 2021 р.

Головуючий суддя Миханюк М.В.

Суддя Дужич С.П.

Суддя Коломис В.В.