ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

14.04.2021 Справа № 914/919/21

м. Львів

За заявою Малого приватного підприємства Виробничо-комерційна фірма «Гелікон»,

про забезпечення позову у справі № 914/919/21

до подання позовної заяви: Малого приватного підприємства Виробничо-комерційна фірма «Гелікон», м. Львів

до відповідача 1: Приватного нотаріуса Мельничук Ольги Василівни, м. Львів,

до відповідача 2: Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Приватні інвестиції», м. Київ

про скасування рішень про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень та зобов`язання здійснити державну реєстрацію.

Суддя Щигельська О.І.

Представники учасників справи не викликались

Мале приватне підприємство Виробничо-комерційна фірма «Гелікон» звернулось до Господарського суду Львівської області із заявою про забезпечення позову у справі № 914/919/21 до подання позовної заяви Малого приватного підприємства Виробничо-комерційна фірма «Гелікон» до Приватного нотаріуса Мельничук Ольги Василівни та Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Приватні інвестиції» про скасування рішень про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень та зобов`язання здійснити державну реєстрацію.

Згідно з ч.2 ст.136 ГПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

У відповідності до ч.ч. 1, 3 ст. 138 ГПК України, заява про забезпечення позову до подання позовної заяви подається за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для відповідного позову, або до суду за місцезнаходженням предмета спору - якщо суд, до підсудності якого відноситься справа, визначити неможливо. У разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен пред`явити позов протягом десяти днів.

У заяві зазначено, що Мале приватне підприємство Виробничо-комерційна фірма «Гелікон» має намір звернутися до суду з немайновою вимогою до Приватного нотаріуса Мельничук Ольги Василівни та Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Приватні інвестиції» про скасування рішень про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень та зобов`язання здійснити державну реєстрацію.

Судом встановлено, що вказану заяву подано з дотриманням вимог, встановлених ст.139 ГПК України, відтак, її прийнято до розгляду в порядку ч.1 ст.140 ГПК України без повідомлення учасників справи.

Розглянувши заяву Малого приватного підприємства Виробничо-комерційна фірма «Гелікон» про забезпечення позову, судом встановлено таке.

У 2019 році Мале приватне підприємство Виробничо-комерційна фірма «Гелікон» звернулося до Господарського суду Львівської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Приватні інвестиції» про скасування рішень про державну реєстрацію права власності та записів про право власності.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 29.12.2020 року у справі № 914/953/19 позов задоволено повністю. Рішення набрало законної сили 01.02.2021, в апеляційному порядку не оскаржено.

Враховуючи наведене, заявник звернувся до приватного нотаріуса Мельничук Ольги Василівни для внесення відповідних відомостей в реєстр речових прав на нерухоме майно. Однак, нотаріус, яка виконує функції державного реєстратора відмовилась:

- Скасувати запис про право власності №6866699 внесений державним реєстратором Реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції Величком Андрієм Степановичем на підставі рішення державного реєстратора Державної реєстраційної служби України про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) індексний номер 15499861 від 01.09.2014р. про державну реєстрацію права власності за Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Приватні інвестиції» на нежитлову будівлю, позначену на плані літерою «Б-3» - виробничий корпус зі станцією технічного обслуговування, загальною площею 2357,6 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Кульпарківська, 230 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01);

- Скасувати запис про право власності №6385657 внесений державним реєстратором Реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції Данилишиним Володимиром Івановичем на підставі рішення державного реєстратора Державної реєстраційної служби України про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) індексний номер 14521702 від 17.07.2014р. про державну реєстрацію права власності за Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Приватні інвестиції» на нежитлову будівлю, позначену на плані літерою «Б-5» - офісно-готельні приміщення з мансардою і підвалом, загальною площею 2159,1 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Кульпарківська, 230 (реєстраційний помер об`єкта нерухомого майна 01);

- Скасувати запис про право власності №8914722 внесений державним реєстратором Реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції Семенюк Жанною Валеріївною на підставі рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Державної реєстраційної служби України Дахно Артема Миколайовича про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) індексний номер 19685616 від 27.02.2015р. про державну реєстрацію права власності за Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Приватні інвестиції» на будівлі, позначені на плані літерою «А-3», «А'-3», що знаходяться за адресою: м. Львів, вул. Кульпарківська, 230 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01);

- Скасувати запис про право власності №8893770 внесений державним реєстратором Реєстраційної служби Радехівського районного управління юстиції Львівської області Ковалишин Любомиром Васильовичем на підставі рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Державної реєстраційної служби України Дахно Артема Миколайовича про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) індексний номер 19685133 від 27.02.2015 року про державну реєстрацію права власності за Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Приватні інвестиції» на нежитлову будівлю, що розташована за адресою: Львівська область, Радехівський район, с. Синьків, вул. Набережна, будинок 2, (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 39);

- Скасувати запис про право власності №7158240 внесений державним реєстратором Кам`янка-Бузького районного управління юстиції Львівської області Вавринюком Данилом Анатолійовичем на підставі рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Державної реєстраційної служби України Сидорчука Андрія Вікторовича про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) індексний номер 16110406 від 29.09.2014 року про державну реєстрацію права власності за Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Приватні інвестиції» () на земельну ділянку, що розташована за адресою: Львівська область, Кам`янка-Бузький район, смт. Запитів, вул. Весела, 27 , кадастровий номер земельної ділянки :01:001:0125;

- Скасувати запис про право власності №8893456 внесений державним реєстратором Реєстраційної служби Кам`янка-Бузького районного управління юстиції Львівської області Браташ Оксаною Ярославівною на підставі рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Державної реєстраційної служби України Дахно Артема Миколайовича про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) індексний номер 19684333 від 27 лютого 2015 року про державну реєстрацію права власності за Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Приватні інвестиції» () на будівлю, готельно-відпочинковий комплекс, що розташована за адресою: Львівська область, Кам`янка - Бузький район , смт. Запитів , вул. Весела, 25а, (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 21).

Мале приватне підприємство Виробничо-комерційна фірма «Гелікон» стверджує,що в результаті відповідних дій по невиконанню рішення Господарського суду Львівської області від 29.12.2020 року у справі № 914/953/19 позивач фактично позбавлений права на власність на об`єкти нерухомого майна.

Заявник вважає, що до подання позову слід вжити заходи до його забезпечення, оскільки існує реальна загроза того, що до моменту подання позову вищезазначене нерухоме майно буде протиправно відчужене або обтяжене на користь інших осіб, а невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, за захистом якого заявник має намір звернутися в подальшому.

Заявник вважає накладення арешту на об`єкти нерухомого майна адекватним та співмірним заходом забезпечення позову.

При винесенні ухвали суд керувався таким.

Відповідно до положень ст.136 ГПК України, господарський суд, за заявою учасника справи, має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно правового висновку Верховного суду від 17.10.2019 року у справі №640/7285/19, забезпечення позову - це надання позивачеві тимчасової правової охорони його прав та інтересів, за захистом яких він звернувся до суду, до вирішення спору судом та набрання рішенням суду законної сили. Заходи забезпечення позову є втручанням суду у спірні правовідносини до їх вирішення, тому вони повинні застосовуватися судом з підстав та в порядку, прямо передбаченому законом. Слід також зазначити, що забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення (аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного суду України від 25.05.2016 року).

При здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року № ETS N 005 (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»).

У відповідності до приписів ст. 6 Конвенції, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до ст. 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Держава Україна несе обов`язок перед зацікавленими особами забезпечити ефективний засіб захисту порушених прав, зокрема - через належний спосіб захисту та відновлення порушеного права. Причому обраний судом спосіб захисту порушеного права має бути ефективним та забезпечити реальне відновлення порушеного права.

На це вказується, зокрема, і у пункті 4 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 2 листопада 2004 року №15-рп/2004 у справі №1-33/2004, де зазначено, що верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, яка здійснюється, зокрема і судом як основним засобом захисту прав, свобод та інтересів у державі.

Крім того, Конституційний Суд України у п. 9 мотивувальної частини рішення від 30 січня 2003 року №3-рп/2003 у справі № 1-12/2003 наголошує на тому, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

Суд звертає увагу на те, що приписами ст.136 ГПК України, передбачено можливість забезпечення позову не лише у разі, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити виконання рішення суду, а також у разі, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся (наведена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 17.04.2019 у справі №914/1257/18). Тобто, за замістом ч.2 ст.136 ГПК України, у вирішенні питання щодо забезпечення позову слід також враховувати за захистом якого порушеного чи оспорюваного права або інтересу звертається (має намір звернутися) позивач, не обмежуючись лише неможливістю виконання рішення суду та позовними вимогами (аналогічної позиції дотримується Верховний Суд у постанові від 23.05.2019 у справі №915/1792/18).

Предметом спору між Малим приватним підприємством Виробничо-комерційна фірма «Гелікон» та Приватним нотаріусом Мельничук Ольгою Василівною та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Приватні інвестиції», який заявник має намір передати на вирішення суду, є скасування рішень про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень та зобов`язання здійснити державну реєстрацію.

Відтак, виконання в майбутньому судового рішення у цій справі, у разі задоволення позовних вимог, безпосередньо залежить від тієї обставини, чи вищезазначене нерухоме майно не буде протиправно відчужене або обтяжене на користь інших осіб.

Одним із заходів забезпечення позову, згідно з п.1 ч.1 ст. 137 ГПК України, є накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Відтак, обраний заявником захід забезпечення позову пов`язаний із предметом позовної вимоги.

У відповідності до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Статтею 1 Протоколу № 1 до Європейської Конвенції з прав людини встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

При цьому, з метою недопущення порушення прав сторін в частині обмеження виконавцем права користування нерухомим майном на котре накладається арешт, здійснення його опечатування або вилучення його та передачі на зберігання іншим особам, суд вважає за необхідне роз`яснити наступне.

Передбачене ст.56 Закону України «Про виконавче провадження» право виконавця за потреби, обмежувати право користування арештованим майном, опечатувати чи вилучати його реалізується ним на виконання обов`язків щодо вжиття усіх передбачених Законом України «Про виконавче провадження» заходів саме на виконання рішення суду як завершальної стадії судового провадження, а не ухвали суду про вжиття заходів забезпечення позову.

В цей же час, завданням накладення арешту на майно в господарському процесі як заходу забезпечення позову є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. А тому, ухвала господарського суду про забезпечення позову як виконавчий документ містить усі заходи, що їх зобов`язаний застосувати виконавець на виконання цієї ухвали з метою забезпечення позову до розгляду справи по суті та прийняття остаточного рішення.

Вказаної позиції притримується також Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду у справі № 910/608/19 від 04.10.2019р.

З огляду на вищенаведене, суд, здійснивши оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу, прийшов до висновку, що заява про забезпечення позову підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 140, 234, 235 ГПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

1. Заяву Малого приватного підприємства Виробничо-комерційна фірма «Гелікон» про вжиття заходів забезпечення позову у справі № 914/919/21 до подання позовної заяви Малого приватного підприємства Виробничо-комерційна фірма «Гелікон» до Приватного нотаріуса Мельничук Ольги Василівни та Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Приватні інвестиції» про скасування рішень про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень та зобов`язання здійснити державну реєстрацію - задовольнити.

2. Забезпечити позов шляхом:

- накладення арешту на нежитлову будівлю, позначену на плані літерою «Б-3» (виробничий корпус зі станцією технічного обслуговування), загальною площею 2357,6 по вул. Кульпарківській, 230 у м. Львові (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01), власник Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Приватні інвестиції», ;

- накладення арешту на нежитлову будівлю, позначену на плані літерою «Б-5» (офісно-готельні приміщення з мансардою і підвалом), загальною площею 2159,1 кв.м., по вул. Кульпарківській, 230 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01), власник Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Приватні інвестиції», ;

- накладення арешту на будівлі, позначені на плані літерами «А-3», «А'-3», що знаходяться за адресою: м.Львів, вул. Кульпарківська, 230 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01), власник Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Приватні інвестиції», ;

- накладення арешту на нежитлову будівлю, що розташована за адресою: Львівська область, Радехівський район, с. Синьків, вул. Набережна, будинок 2, (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 39), власник Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Приватні інвестиції», ;

- накладення арешту на земельну ділянку, що розташована за адресою: Львівська область, Кам`янка-Бузький район, смт. Запитів, вул. Весела, 27 , кадастровий номер земельної ділянки .01:001:0125, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 21, власник Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Приватні інвестиції», ;

- накладення арешту на будівлю, готельно-відпочинковий комплекс, що розташована за адресою: Львівська область, Кам`янка-Бузький район, смт. Запитів, вул. Весела, 25а, (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 21), власник Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Приватні інвестиції», .

Стягувачем за цією ухвалою є:

Мале приватне підприємство Виробничо-комерційна фірма «Гелікон» (79071, м. Львів, вул. Кульпарківська, 230, ідентифікаційний код 13840859).

Боржниками за цією ухвалою є:

Приватний нотаріус Мельничук Ольга Василівна (АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1 );

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Приватні інвестиції» (04112, м. Київ, вул. Жамбила Жабаєва, буд. 7, ідентифікаційний код 37356981).

3. Ухвала набирає законної сили 14.04.2021 року і може бути оскаржена до Західного апеляційного господарського суду у порядку, передбаченому ст.255 ГПК України.

4. Ця ухвала Господарського суду Львівської області є виконавчим документом в розумінні п.2 ч.1 ст.3 Закону України «Про виконавче провадження» та дійсна для пред`явлення до виконання протягом трьох років з наступного дня після набрання нею законної сили.

5. Роз`яснити, що суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи в порядку, передбаченому ст.145 ГПК України.

Інформацію по справі, яка розглядається можна отримати за наступною веб-адресою: http://lv.arbitr.gov.ua/sud5015.

Суддя О.І. Щигельська