ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
У Х В А Л А
31.05.2021 Справа № 905/955/21
про видачу судового наказу
Товариство з обмеженою відповідальністю Перший дім звернулось до Господарського суду Донецької області із заявою про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю Вендс-трейд 225 934,27 гривень, з яких 179 177,20 гривень основного боргу, 30 511,72 гривень пені, 16 245,35 гривень інфляційних втрат.
В обґрунтування своїх вимог заявник посилається на неналежне виконання боржником своїх зобов`язань за договором про постачання матеріалів будівельного призначення №ДН0618/01 від 25.06.2018 в частині своєчасної оплати поставленого товару, у зв`язку з чим заявником нараховано пеню та інфляційні втрати.
Дослідивши вищевказану заяву та додані до неї документи, судом встановлено наступне.
Частиною другою статті 12 Господарського процесуального кодексу України визначено, що наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.
Згідно ч.1 ст.147 Господарського процесуального кодексу України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу.
Відповідно до ст.148 Господарського процесуального кодексу України судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Відтак, грошовим зобов`язанням, за змістом статей 524, 533-535, 625 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), є виражене в грошових одиницях (національній валюті України чи в грошовому еквіваленті в іноземній валюті) зобов`язання сплатити гроші на користь іншої сторони, яка, відповідно, має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Статтею 150 Господарського процесуального кодексу України наведено вимоги щодо форми і змісту заяви про видачу судового наказу, згідно з якими заява про видачу судового наказу подається до суду у письмовій формі та підписується заявником. У заяві повинно бути зазначено: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника (для фізичних осіб - громадян України), вказівку на статус фізичної особи - підприємця (для фізичних осіб - підприємців), а також офіційні електронні адреси та інші дані, якщо вони відомі заявнику, які ідентифікують боржника; 3) ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) представника заявника, якщо заява подається представником, його місце проживання; 4) вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються; 5) перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.
До заяви про видачу судового наказу додаються: 1) документ, що підтверджує сплату судового збору; 2) документ, що підтверджує повноваження представника, - якщо заява підписана представником заявника; 3) копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості; 4) інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.
Відповідно до частини 1, 2 статті 152 Господарського процесуального кодексу України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо: 1) заяву подано з порушеннями вимог статті 150 цього Кодексу; 2) заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано; 3) заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 148 цього Кодексу; 4) наявні обставини, зазначені у частині першій статті 175 цього Кодексу; 5) з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для пред`явлення позову в суд за такою вимогою; 6) судом раніше виданий судовий наказ за тими самими вимогами, за якими заявник просить видати судовий наказ; 7) судом раніше відмовлено у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 36 цієї статті; 8) із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу; 9) заяву подано з порушенням правил підсудності.
Про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.
Як вбачається з матеріалів заяви 25.06.2018 між товариством з обмеженою відповідальністю Перший дім (Постачальник, стягувач) та товариством з обмеженою відповідальністю Вендс-трейд (Покупець, боржник) підписаний договір про постачання матеріалів будівельного призначення №ДН0618/01, за умовами п.1.1 якого Постачальник, на підставі замовлення Покупця, зобов`язався передати у власність Покупця матеріали будівельного призначення (товар), а Покупець зобов`язався прийняти товар та оплатити його на умовах даного Договору. Назва, асортимент, кількість та ціна товарів визначається в рахунках-фактурах, що надані Постачальником та являють собою невід`ємну частину даного Договору.
В підтвердження прийняття замовлення постачальник, протягом 2 банківських днів надає Покупцю відповідний рахунок-фактуру (п.2.2. договору).
У випадку погодження Покупця з цінам, кількістю, асортиментом зазначеним у рахунку-фактурі Покупець зобов`язаний протягом 3 календарних днів від дати виписки рахунка-фактури провести попередню оплату, в розмірі зазначеному в п.3.3. договору (п.2.3. договору).
У пункті 3.3. договору сторони визначили, що покупець оплачує суму, зазначену в рахунку-фактурі у формі 100% попередньої оплати протягом 3 календарних днів від дня одержання рахунка-фактури, шляхом безготівкового перерахування коштів на поточний рахунок Постачальника. Постачальник не гарантує збереження ціни товару вказаної у відповідному рахунку-фактурі, якщо покупець не зробив оплату рахунка-фактури у встановлений термін, згідно п.2.3. договору.
Датою поставки товару вважається дата, зазначена у видатковій накладній постачальника (п.2.5 договору).
Вказаний договір підписано уповноваженими представниками сторін, підписи скріплені печатками підприємств.
На підтвердження обставин виникнення боргу заявник надає видаткові накладні №Ф-ПД-000068/01 від 07.02.2020 на суму 158 564,09 гривень, №Ф-ПД-000152/01 від 11.03.2020 на суму 20 613,11 гривень, які підписані та скріплені печатками підприємств.
Рахунки-фактури на оплату та доказів отримання їх боржником суду не надано.
У зв`язку з несвоєчасною оплатою поставленого товару, заявником заявлено до стягнення пеню на підставі п.5.2 договору за період з 07.02.2020 по 27.04.2021.
Окрім того, у зв`язку із порушенням споживачем умов договору та згідно зі ст.625 Цивільного кодексу України заявник нараховує 16 245,35 гривень інфляційних втрат за період з лютого 2020 року по березень 2021 року.
Пунктом 5.2 договору сторони передбачили, що при порушенні покупцем терміну оплати товару визначеного в п.3.3 договору, покупець на першу вимогу постачальника повинен сплатити постачальникові пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє в період, за який платиться пеня, від вартості неоплаченого товару за кожний день прострочення платежу, та сплатити всю суму боргу.
Такий вид забезпечення виконання зобов`язання як пеня та її розмір встановлено частиною третьою статті 549 ЦК України, частиною шостою статті 231 ГК України, статтями 1, 3 Закону України Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань та частиною шостою статті 232 ГК України.
Так, відповідно до частини 6 статті 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано. Умовами Договору сторони не погодили інший період нарахування пені. Зокрема, відповідно до пункту 2.5 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013 №14 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань» умова договору про сплату пені за кожний день прострочення виконання зобов`язання не може розцінюватися як установлення цим договором іншого, ніж передбачений частиною 6 статті 232 Господарського кодексу України, строку, за який нараховуються штрафні санкції. Таким чином, нарахування пені в цьому випадку припиняється через шість місяців.
З розрахунку заявника вбачається, що ним здійснено розрахунок пені за 14 місяців в порушення умов законодавства.
Суд розглянувши заявлені вимоги про стягнення пені у сумі 30 511,72 гривень, встановивши неправильність здійснення відповідного розрахунку, дійшов висновку, що заявлені вимоги є не обґрунтованими.
Частиною третьою статті 152 Господарського процесуального кодексу України у разі якщо в заяві про видачу судового наказу містяться вимоги, частина з яких не підлягає розгляду в порядку наказного провадження, суд постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу лише в частині цих вимог. У разі якщо заявлені вимоги між собою взаємопов`язані і окремий їх розгляд неможливий, суд відмовляє у видачі судового наказу.
При цьому, в даному випадку положення даної статті не можуть бути застосовані, оскільки всі складові частини заявлених вимог підлягають розгляду в порядку наказного провадження, при цьому частина з них не підлягає задоволенню в силу неправильного розрахунку заявника.
Часткове задоволення заяви Господарським процесуальним кодексом не передбачено, адже згідно ч.2 ст. 154 цього Кодексу за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.
За таких обставин, суд відмовляє в задоволенні заяви товариством з обмеженою відповідальністю Перший дім про видачу судового наказу.
Про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу (ч.2 ст.152 ГПК України).
При цьому, суд зазначає, що відповідно до положень п. 1 ст. 153 Господарського процесуального кодексу України Відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.
У разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви (ч. 2 ст. 151 Господарського процесуального кодексу України).
Керуючись ст. ст. 147, 148, 150, 152 - 154, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю Перший дім у видачі судового наказу за вимогою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю Вендс-трейд 225 934,27 гривень, з яких 179177,20 гривень основного боргу, 30 511,72 гривень пені, 16 245,35 гривень інфляційних втрат.
Ухвала набрала чинності з моменту її підписання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом десяти днів з дня її підписання.

Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Східного апеляційного господарського суду через Господарський суд Донецької області (п.17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України).

Повідомити учасників справи про можливість ознайомитись з електронною копією ухвали суду в Єдиному державному реєстрі судових рішень за його веб-адресою: http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя С.М. Фурсова