РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

31.05.2021Справа № 910/4083/21

Господарський суд міста Києва у складі судді Маринченка Я.В. розглянувши матеріали справи

за позовом Приватного підприємства «Транс Логістик»

до Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія»

про стягнення 173950,38 грн

Без виклику представників сторін

ВСТАНОВИВ:

У березні 2021 року Приватне підприємство «Транс Логістик» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» про стягнення 173950,38 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що що 23.09.2020 відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів марки «MAN TGS 19.400» д.н.з НОМЕР_1 з причепом Kogel, реєстраційний номер НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_1 та «Renault» д.н.з НОМЕР_3 , з причепом Fliegz, реєстраційний номер НОМЕР_4 . Дане ДТП сталось в результаті порушення ПДР водієм автомобіля «MAN TGS 19.400». 16.07.2019 між ПП «Транс Логістик» та ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту №078999/920/190001043. Відповідно до умов вказаного договору, позивач надав Відповідачу рахунок №KYV_AVGOK-0008316 від 25.09.20 на оплату вартості ремонту автомобіля після ДТП у розмірі 173950,38 грн. Так, відповідачем порушено умови вищезазначеного Договору, в частині прийняття рішення про виплату (складання Страхового Акту) страхового відшкодування , або прийняття рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування у встановлений договором строк, у зв`язку з чим, позивач просить суд стягнути з відповідача суму страхового відшкодування в розмірі НОМЕР_1 у розмірі 173950,38 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.03.2021 відкрито провадження у справі №910/4083/21 та постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

21.04.2021 через загальний відділ діловодства Господарського суду міста Києва від відповідача надійшов відзив відповідача, у якому останній заперечив проти задоволення позовних вимог позивача у зв`язку з їх незаконністю та необґрунтованістю. Окрім того відповідач зазначив, що відмовив позивачу у виплаті страхового відшкодування керуючись п.п. 16.1.11 п. 16.1 укладеного між сторонами договору, з огляду на відсутність засвідченого підписом представника відповідача та печаткою товариства акту огляду транспортного засобу при укладенні договору страхування. Відповідач вказав, що надання йому, як страховику, транспортного засобу для огляду при укладенні договору страхування має істотне значення для здійснення індивідуальної оцінки страхового ризику, оскільки саме під час такого огляду страховик у акті огляду фіксує показники одометра транспортного засобу (чи експлуатувався раніше ТЗ), наявність/відсутність пошкоджень транспортного засобу на момент страхування тощо. Однак, транспортний засіб MAN TGS 19.400, д.н.з. НОМЕР_1 , що належить позивачу, не був наданий ним відповідачу для огляду та фотографування для встановлення стану транспортного засобу на момент укладення договору страхування. Враховуючи викладене, відповідач вважав заявлені позовні вимоги безпідставними та необґрунтованими, просив суд у їх задоволенні відмовити.

07.05.2021 до Господарського суду міста Києва надійшла відповідь на відзив позивача, в якій позивач виклав свої пояснення з приводу заперечень відповідача викладених у відзиві, зокрема вказав, що п. 16.1.11 укладеного сторонами договору страхування, на який посилається відповідач, жодним чином не стосується огляду автомобілів до моменту укладання договору, а стосується огляду автомобілів вже після їх пошкодження в результаті ДТП. Позивач зазначив, що навіть якщо припустити той факт, що укладений сторонами договір страхування дійсно передбачає необхідність огляду автомобіля перед його укладанням, то відповідач, підписавши цей договір добровільного страхування наземного транспорту № 078999/920/190001043 від 16.07.2019 і додаток №9 від 06.10.2019 до нього, здійснив усі необхідні заходи, спрямовані на встановлення страхової суми автомобіля, оскільки зазначив у вказаних документа, що страхова сума транспортного засобу MAN TGS 19.400, д.н.з. НОМЕР_1 , становить 2000000 грн. Викладене, на переконання позивача, підтверджує той факт, що відповідач оглянув вказаний автомобіль і погодився на вказану страхову суму з урахуванням того, що автомобіль 2013 року випуску. Крім того, позивач зазначив, що за період з 16.07.2019 по 08.02.2021 відповідач здійснив погашення по 227 страхових випадках на загальну суму 8409647,68 грн за договором добровільного страхування наземного транспорту № 078999/920/190001043 від 16.07.2019, і ПП «Транс Логістик» жодного разу не отримувало інформацію про необхідність надати акт огляду транспортного засобу. До того ж п. 11.4.6 укладеного сторонами договору встановлений обов`язок саме відповідача здійснити огляд пошкодженого ТЗ та/або вжити заходів для проведення незалежної експертизи після письмового повідомлення про настання страхового випадку.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 16.07.2019 між ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» (страховик, відповідач) та ПП «Транс Логістик» (страхувальник, відповідач) було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № 078999/920/190001043 відповідно до умов якого, предметом цього договору є майнові інтереси, що не суперечать закону, пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням визначеним у Частині І договору наземним транспортним засобом та стаціонарно встановленим на ньому додатковим обладнанням (п. 3.1 договору).

Застрахованими є транспортні засоби, зазначені у Додатку №1 до цього договору (п. 5 договору).

Згідно з умовами вищевказаного договору, а також додатку №9 від 06.10.2019 до нього, були застраховані майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням транспортним засобом - автомобілем марки MAN TGS 19.400, д.н.з. НОМЕР_1 , 2017 року випуску.

Судом встановлено, що вищевказаний автомобіль MAN TGS 19.400, д.н.з. НОМЕР_1 ,, належить ПП «Транс Логістик» згідно зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5 .

У розділі 7 ч. І договору та п. 4.1.1. ч. ІІ договору (в редакції протоколу розбіжностей до нього) встановлено, що застрахованим є зокрема, ризик пошкодження та/або знищення чи втрата визначеного транспортного засобу (ТЗ) внаслідок ДТП (дорожньо-транспортної пригоди).

Згідно з п. 5.1 договору страховий випадок - передбачена договором подія (ризик, визначений страхувальником в ч. І договору), що відбулася в період дії договору, з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхового відшкодування страхувальнику/вигодонабувачу на умовах договору.

Страховик в межах страхової суми компенсує збитки, що виникли внаслідок страхового випадку та пов`язані з компенсацією за втрату або за відновлювальний ремонт ТЗ/ДО, шляхом виплати страхового відшкодування відповідно до умов договору (п. 5.2 договору).

Відповідно до п. 7.3 ч. ІІ договору (в редакції протоколу розбіжностей до нього) лімітом відшкодування по КАСКО та/або ДО за кожним ТЗ є страхова сума за кожним ТЗ, зазначена у додатку до договору страхування. Страхова сума є агрегатним лімітом відшкодування страховика по всіх страхових випадках, що відбулись під час дії договору. Договір вважається виконаним і припиняє свою дію з моменту виплати сумарного страхового відшкодування в розмірі, еквівалентному розміру страхової суми за мінусом франшизи по всіх страхових випадках, що сталися за договором. Договір діє до кінця обумовленого в частині І терміну в межах різниці між страховою сумою і розміром виплачених страхових відшкодувань, тобто страхова сума зменшується на розмір виплачених відшкодувань. Страхова сума може бути відновлена до початкового розміру шляхом внесення відповідних змін до договору та сплати додаткового страхового платежу.

Як вбачається з додатку №9 від 06.10.2019 до договору, сторони погодили страхову суму для транспортного засобу MAN TGS 19.400, д.н.з. НОМЕР_1 , у розмірі 2000000 грн.

Згідно з п. 8.1-8.3 договір укладається на строк, визначений в частині І договору. Строк дії може поділятися на періоди. Період страхування (період дії Договору) - частина строку, протягом якого діє договір. Договір набирає чинності з моменту, вказаного як початок строку дії договору, але не раніше 00 годин 00 хвилин дня наступного за днем надходження страхового платежу (першого платежу) в повному розмірі на поточний рахунок або в касу страховика чи його представника або через інші платіжні системи, дозволені законодавством України і які запроваджені у страховика, якщо інше не погоджено письмово сторонами.

У п. 10 частини І договору сторонами погоджено строк дії договору з 00 год. 00 хв. 18.07.2019 по 24 год. 00 хв. 17.07.2020.

При цьому у додатку №9 від 06.10.2019 до договору № 078999/920/190001043 від 16.07.2019 визначено строк дії цього договору з 07.10.2019 по 06.10.2021.

Згідно з п. 9.2 договору (в редакції протоколу розбіжностей до нього) договір діє стосовно страхових ризиків, що сталися в межах територій, позначених в п. 7 частини І договору.

Пунктом 7 частини І договору погоджено територію дії договору: Україна.

Страховик зобов`язаний:

- протягом 2-х робочих днів, після отримання письмової заяви про настання страхового випадку, вжити заходів щодо оформлення всіх необхідних документів для своєчасної виплати страхового відшкодування (п. 11.4.2 договору);

- у разі відмови у виплаті страхового відшкодування протягом 10 (десяти) робочих днів з дати прийняття рішення, письмово повідомити про це страхувальника та вигодонабувача з обґрунтуванням причин відмови (п. 11.4.10 договору);

- здійснити виплату страхового відшкодування (страхової виплати) протягом 14 (чотирнадцяти) робочих днів від дати прийняття рішення про виплату страхового відшкодування (страхової виплати).

Страхувальник зобов`язаний:

- своєчасно вносити страхові платежі (п. 11.2.4 договору);

Страховик має право:

- перевіряти надану страхувальником інформацію і документи стосовно ТЗ, умов його експлуатації та зберігання, факт і обставини настання страхового випадку, розмір завданих збитків, та виконання страхувальником та/або довіреними особами зобов`язань за договором (п. 11.3.2 договору);

- відмовити у виплаті страхового відшкодування у випадках, зазначених в розділі 16 цього договору та Правилах страхування (п. 11.3.7 договору).

Страхувальник має право:

- отримати страхове відшкодування при настанні страхового випадку в порядку та на умовах, передбачених договором (п. 11.1.1 договору).

Згідно з п. 12.1 частини ІІ договору (в редакції протоколу розбіжностей до нього) при виникненні події, що може бути кваліфікована як страховий випадок, у зв`язку з якою страхувальник/вигодонабувач звертається до страховика з вимогою про виплату страхового відшкодування, страхувальник/вигодонабувач або його довірені особи /водій зобов`язані:

- з місця настання події негайно але не пізніше 24-ох годин з моменту настання події, що має ознаки страхового випадку, повідомити про таку подію диспетчерську службу технічного асистансу страховика (п. 12.1.1 договору);

- негайно, але не пізніше 3 (трьох) годин з моменту, коли страхувальникові (водію) стало відомо про її настання, повідомити державні компетентні органи, що згідно з законодавством уповноважені реєструвати, розслідувати обставини та причини події, що може бути визнана страховиком страховим випадком (п. 12.1.2 договору).

- вжити всіх можливих заходів, які залежать від страхувальника щодо зменшення розміру збитку і порятунку ТЗ та /або ДО (п. 12.1.6 договору);

- письмово подати страховику повідомлення про настання страхового випадку не пізніше 3 (трьох) робочих днів з моменту як страхувальник/вигодонабувач або його довірені особи/водій довідався або повинен був довідатись про випадок, якщо такий випадок відбувся на території України, а якщо випадок відбувся за межами України, то з моменту як страхувальник/вигодонабувач або його довірені особи/водій повернувся в Україну (п.12.1.10 договору).

23.09.2020 року близько 08 год. 05 хв. на автодорозі М-02 Кіпті-Глухів-Бачівськ, сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки MAN TGS 19.400, д.н.з. НОМЕР_1 з причепом Kogel, реєстраційний номер НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_1 , та «Renault» д.н.з НОМЕР_3 , з причепом Fliegz, реєстраційний номер НОМЕР_4 , яким керував ОСОБА_2 . Внаслідок вказаної ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. Дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення ОСОБА_1 п.п. 1.5, 13.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001

Постановою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 26.10.2020 по справі №740/4248/20 ОСОБА_1 визнано винними у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що відповідає сумі 340 грн.

У вищевказаній постанові Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області також було встановлено, що ОСОБА_1 працював водієм ПП «Транс Логістик».

З матеріалів справи вбачається, що 25.09.2020 позивач звернувся до ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» з заявою-повідомленням про настання події №89, що має ознаки страхового випадку.

Листом №1957 від 22.12.2020 ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» керуючись п.п. 11.3.7 п. 11.3 договору страхування, та на підставі п.п. 16.1.11 п. 16.1 вказаного договору відмовило у виплаті страхового відшкодування у зв`язку з відсутністю акту огляду, завіреного підписом та печаткою представника страховика, що засвідчує факт проведення огляду та фотографування транспортного засобу, зазначивши при цьому, що страхувальник при укладенні договору страхування не виконав свого обов`язку щодо надання страховику транспортного засобу MAN TGS 19.400, д.н.з. НОМЕР_1 , для огляду та фотографування з метою оцінки страхового ризику, у зв`язку з чим відсутній акт огляду цього транспортного засобу.

За умовами п. 12.5 частини ІІ договору (в редакції протоколу розбіжностей до нього) страхувальник повинен здійснювати відновлювальний ремонт пошкодженого ТЗ лише на СТО, що погоджена з страховиком. Сторони домовились, що за цим договором погодженими з страховиком вважаються СТО, на яких відповідно до вимог заводу-виробника ремонтуватимуться застраховані ТЗ після страхових випадків. Дана умова діє тільки для ТЗ, що знаходяться на обслуговування сервісного дилеру MAN, SCANIA.

Позивач відповідно до п. 12.5 договору надав відповідачу рахунок-фактуру №KYV_AVGOK-0008316 від 25.09.2020 на суму 173950,38 грн., який був наданий офіційним сервіс-партнером MAN в Україні ТОВ «Аванті Груп» , що є офіційним дилером автомобільної марки MAN в якій визначена вартість ремонту автомобіля у розмірі 173950,38 грн.

Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 980 ЦК України, предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані з: життям, здоров`ям, працездатністю та пенсійним забезпеченням (особисте страхування); володінням, користуванням і розпоряджанням майном (майнове страхування); відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності).

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про страхування» страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів громадян та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати громадянами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

Статтею 4 Закону України «Про страхування» визначено, що майнові інтереси, які пов`язані із володінням, користуванням і розпорядженням майном, а також інтереси, пов`язані з відшкодуванням страхувальником заподіяної ним шкоди особі або її майну, а також шкоди, заподіяної юридичній особі (страхування відповідальності) віднесені до об`єктів страхування.

Згідно з ч. 1 ст. 6 Закону України «Про страхування» добровільне страхування - це страхування, яке здійснюється на основі договору між страхувальником і страховиком. Загальні умови і порядок здійснення добровільного страхування визначаються правилами страхування, що встановлюються страховиком самостійно відповідно до вимог цього Закону. Конкретні умови страхування визначаються при укладенні договору страхування відповідно до законодавства.

За змістом ст. 9 Закону України «Про страхування» страховою виплатою є грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. Розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством. Страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону України «Про страхування» договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

За приписами ч. 3 ст. 16 Закону України «Про страхування» договори страхування укладаються відповідно до Правил страхування.

Правила страхування розробляються страховиком для кожного виду страхування окремо і підлягають реєстрації в Уповноваженому органі при видачі ліцензії на право здійснення відповідного виду страхування (ч. 1 ст. 17 Закону України «Про страхування»).

Судом встановлено, що ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» були розроблені та зареєстровані в установленому законом порядку Правила добровільного страхування наземного транспорту (крім залізничного), розміщені на офіційному сайті відповідача за посиланням: https://upsk.com.ua/dbs.8.files/upload/file/214_final.pdf.

У п. 1.1 частини ІІ договору зазначено, що цей договір укладено відповідно до чинного законодавства України на умовах "Правила добровільного страхування наземного транспорту (крім залізничного)", затверджених Головою правління АТ "УПСК" 31.03.2009 та зареєстрованих Державною комісією з регулювання ринків фінансових послуг України 07.05.2009 за реєстраційним №0690302 (далі - Правила страхування).

Положеннями п. 11.2.1 частини ІІ договору на страхувальника покладений обов`язок при укладення цього договору надати достовірну інформацію страховику про всі відомі йому обставини, що мають істотне значення для оцінки страхового ризику, і надалі інформувати його про будь-яку зміну умов експлуатації, зберігання тощо, що може вплинути на ступінь страхового ризику щодо ТЗ, не пізніше 3 робочих днів після виникнення таких факторів.

Відповідно до п. 8.3 Правил страхування при страхуванні ТЗ, перед укладанням, оновленням чи зміною умов Договору страхування Страхувальник зобов`язаний надати Страховику ТЗ та додаткове обладнання для огляду.

Згідно з п. 9.2.18 Правил страхування страхувальник зобов`язаний надати транспортний засіб для огляду, проведення розслідування або експертного дослідження страховику під час укладання договору страхування, після настання страхового випадку, під час або після закінчення відновлювального ремонту, та в інших випадках на вимогу страховика протягом дії договору страхування.

Поряд з наведеним за умовами договору страховику надано право відмовити у виплаті страхового відшкодування у випадках, зазначених в розділі 16 цього договору та Правилах страхування (п. 11.3.7 частини ІІ договору).

Пунктом 16.1.11 частини ІІ договору (в редакції протоколу розбіжностей до нього) передбачено, що підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування є відсутність акту огляду, завіреного підписом та печаткою представника страховика, що засвідчує факт проведення огляду та фотографування ТЗ.

Обґрунтовуючи необхідність складення акту огляду транспортного засобу на момент укладення договору, страхування відповідач вказав, що складення такого документу має істотне значення для здійснення індивідуальної оцінки страхового ризику, оскільки саме під час такого огляду страховик у акті огляду фіксує показники одометра транспортного засобу (чи експлуатувався раніше ТЗ), наявність/відсутність пошкоджень транспортного засобу на момент страхування тощо.

Таким чином, згідно з поясненнями відповідача оцінка страхових ризиків та транспортного засобу, як предмету майбутнього договору страхування, здійснюється страховиком саме під час складення акту огляду транспортного засобу на момент укладення договору страхування.

Поряд з наведеним суд зазначає, що встановлені ним фактичні обставини справи свідчать про визначення відповідачем, як страховиком, страхової суми для транспортного засобу MAN TGS 19.400 д.н.з. НОМЕР_1 , у розмірі 2000000 грн і погодження такого розміру страхової суми позивачем, що підтверджується додатком №9 від 06.10.2019 до договору страхування, підписаним представниками обох сторін та засвідченим їх печатками.

Отже, попри твердження відповідача про невиконання позивачем обов`язку надати автомобіль MAN TGS 19.400 д.н.з. НОМЕР_1 , для огляду та складення відповідного акту під час укладення договору страхування, відповідач все ж визначив страхову суму для вказаного автомобіля. З урахуванням викладеного, суд критично оцінює твердження відвідача про невиконання позивачем вказаного обов`язку.

З урахуванням встановлених судом фактичних обставин справи, суд вважає, що підстави для відмови у виплаті страхового відшкодування на користь позивача відсутні.

Положеннями ст. 9 Закону України «Про страхування» визначено, що франшиза - це частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування.

Судом встановлено, що за умовами частини І договору франшиза за страховим випадком ДТП становить 0 грн.

Таким чином, сума страхового відшкодування, що підлягає сплаті на користь позивача, становить 173950,38 грн.

При цьому суд вказує, що згідно з п. 11.4.6 частини ІІ договору саме на страховика покладений обов`язок протягом 5 робочих днів з дня отримання письмового повідомлення про настання страхового випадку здійснити огляд пошкодженого ТЗ та/або вжити заходів для проведення незалежної експертизи.

Тому відсутність доказів проведення відповідачем огляду автомобіля марки MAN TGS 19.400 д.н.з НОМЕР_1 , після його пошкодження у ДТП, що трапилась 23.09.2020, не може стати підставою для невиконання обов`язку виплатити страхове відшкодування позивачу, як власнику вказаного транспортного засобу.

Крім того, враховуючи, що матеріали справи містять інформацію, яка не заперечується сторонами, про здійснення одної страхової виплати по вказаному транспортному засобу в період дії договору, наявні підстави вважати, що відповідач в силу положень п.11.4.6 договору здійснював огляд зазначеного автомобіля.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Згідно із ч.2-3 ст.13 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Частиною 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч.1 ст.73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч.1 ст.77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч.1 ст.86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідач під час розгляду справи не надав суду жодних доказів, які б спростовували заявлені позовні вимоги та свідчили про виконання взятих на себе зобов`язань за Договором в частині виплати страхового відшкодування.

На підставі викладеного, враховуючи положення ст.129 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача в повному обсязі.

Враховуючи вкладене та керуючись ст.ст.13, 73, 74, 76, 77, 86, 129, ст.ст.232, 233, 237, 238, 240, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» (04080, м. Київ, вул. Кирилівська, буд. 40; ідентифікаційний код 20602681) на користь Приватного підприємства «Транс Логістик» (52005, Дніпропетровська обл., Дніпровський р-н, селище міського типу Слобожанське, вул. Теплична, буд. 27-С; ідентифікаційний код 34307753) суму страхового відшкодування у розмірі 173950 (сто сімдесят три тисячі дев`ятсот п`ятдесят) грн 38 коп., витрати по сплаті судового збору в розмірі 2609 (дві тисячі шістсот дев`ять) грн 26 коп.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено: 31.05.2021

Суддя Я.В. Маринченко