ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.05.2021м. ДніпроСправа № 904/1148/21
за позовом: Товариство з обмеженою відповідальністю "Зенит-Імпекс", м. Кривий Ріг Дніпропетровської області

до Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат", м. Жовті Води Дніпропетровської області

про стягнення 1696037,19грн.

Суддя Євстигнеєва Н.М.

Секретар судового засідання Чернявська Е.О.

Представники:

Від позивача: Вірко В.В., адвокат; Шилко С.А., керівник

Від відповідача: не з`явився

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Зеніт-Імпекс" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області із позовом, яким просить стягнути з Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" заборгованість у розмірі 1 696 037,19 грн., з яких:

- основний борг у розмірі 1 117 927,50 грн.;

- пеня у розмірі 412 512,48 грн.;

- штраф у розмірі 78 254,92 грн;

- 3 % річних у розмірі 33 905,36 грн.;

- інфляційні втрати у розмірі 53 436,93 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору №913/13/293Е про закупівлю товарів від 28 жовтня 2019 року в частині повної та своєчасної оплати за поставлений товар. У зв`язку з простроченням виконання грошового зобов`язання позивачем на підставі частини 2 статті 625 ЦК України нараховані три відсотки річних за період прострочки з 08.02.2020 по 10.02.2021 у сумі 33 905,36 грн. та інфляційні збитки за період лютий-грудень 2020 року у розмірі 53 436,93грн.

На підставі пункту 7.4 договору та статті 231 Господарського кодексу України позивач нарахував пеню за порушення строків оплати за поставлений товар у розмірі 412 512,48 грн. за загальний період з 08.02.2020 по 10.02.2021 та штраф 7% у розмірі 78 254,92 грн.

В позовній заяві зазначено про судові витрати, які складаються з витрат по сплаті судового збору у сумі25 440,57грн та витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 28 000,00грн.

До позовної заяви додана заява про виклик свідків.

Відповідач проти задоволення позову заперечує та зазначає, що положення абз. 3 ч. 2 ст. 231 ГК України не можуть застосовуватись до грошових зобов`язань, а тому нарахування пені та штрафу є безпідставним та таким, що не підлягає задоволенню.

Згідно Витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.02.2021 справу №904/1148/21 передано на розгляд судді Євстигнеєвої Н.М.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 17.02.2021 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 10.03.2021. Ухвалою суду від 10.03.2021 позивачу відмовлено в задоволенні заяви про виклик та допит свідків директора Шилка Сергія Анатолійовича, головного бухгалтера Куріло Лілію Іванівну, менеджера Буторіна Сергія Сергійовича; підготовче засідання з 10.03.2021 відкладено на 06.04.2021.

Судове засідання, призначене на 06.04.2021, не відбулось у зв`язку з перебуванням судді Євстигнеєвої Н.М. у відпустці.

Листом Господарського суду Дніпропетровської області від 06.04.2021 повідомлено учасників справи про призначення наступного судового засідання на іншу дату після повернення судді з відпустки.

Ухвалою суду від 08.04.2021 продовжено строк підготовчого провадження по справі № 904/1148/21 на тридцять призначено розгляд справи на 11 травня 2021 року.

У судовому засіданні 11.05.2021 закрито підготовче провадження у справі, справу призначено до судового розгляду на 31.05.2021.

У судове засідання представник відповідача не з`явився, про дату, час, місце розгляду справи повідомлявся належним чином (рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення № 236 міститься в матеріалах справи).

31.05.2021 від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату, мотивоване тим, що представник перебуває у службовому відрядженні.

Суд не вбачає підстав задовольнити клопотання відповідача про відкладення розгляду справи з огляду на те, що явка відповідача у судове засідання обов"язковою не визнавалась, доказів перебування представника в службовому відрядженні в наведену дату (31.05.2021) та неможливості забезпечити явку у судове засідання іншого представника, до клопотання не додано.

У судовому засіданні 31.05.2021 проголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Під час розгляду справи судом досліджені докази, наявні в матеріалах справи.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши доводи представника позивача, господарський суд,

В С Т А Н О В И В:

28.10.2019 Товариство з обмеженою відповідальністю "Зеніт-Імпекс" (постачальник) та Державне підприємство "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" (покупець) уклали договір про закупівлю товару № 013/13/293Е, відповідно до умов якого постачальник зобов`язується поставити покупцеві товар, зазначений в п.1.2 договору, а покупець прийняти і оплатити такий товар.

Відповідно пункту 1.2. договору постачальник зобов`язується поставити Вироби з дроту, код 4431 (Емальпровід) за найменуванням, кількістю та ціною відповідно до специфікації № 1, яка є невід`ємною частиною договору.

Сума (ціна) договору, відповідно до специфікації № 1 становить 931 606,25 грн. (девятсот тридцять одна тисяча шістсот шість грн. 25коп.), крім того податок на додану вартість 20% - 186 321,25 грн.). Загальна сума становить 1117927,50 грн з урахуванням ПДВ 20% (п.3.1. договору).

За змістом п.3.2. договору, відповідно до п. 7 ч. 4 ст. 36 Закону України "Про публічні закупівлі", порядок зміни ціни одиниці товару залежно від зміни курсу іноземної валюти встановленого на дату проведення електронного аукціону, більш ніж на 10% по відношенню до курсу іноземної валюти, встановленого Національним банком України (далі - НБУ) на дату, що передує даті поставки Товару, здійснюється за наступною формулою:

Ц1=(Ц/КхК1, де

Ц1 - ціна одиниці Товару, яка підлягає оплаті після коригування;

Ц-ціна одиниці Товару, зафіксована у Договорі;

К - курс іноземної валюти (НБУ) по відношенню до гривні на дату проведення електронного аукціону;

К1 - курс іноземної валюти (НБУ) по відношенню до гривні на дату поставки товару.

Порядок оплати за поставлений товар визначений розділом 4 договору.

Товари, які поставляються відповідно до цього договору, сплачується покупцем за погодженими цінами в національній валюті України. Покупець здійснює оплату отриманої партії товарів по факту його поставки з відстрочкою платежу 30-ть календарних днів (п.п.4.1, 4.2. договору).

Договір набирає чинності з моменту підписання його сторонами і діє до 31.12.2019, але в будь якому разі до повного виконання сторонами своїх зобов`язань (п.11.1 договору).

Дія Договору про закупівлю може продовжуватися на строк, достатній для проведення процедури закупівлі на початку наступного року, в обсязі, що не перевищує 20 відсотків суми, визначеної в договорі, якщо видатки на цю мету затверджено в установленому порядку, про що сторони підписують додаткову угоду (п.11.2 договору).

На виконання умов договору про закупівлю товару від 28.10.2019 № 913/13/293Е Товариство з обмеженою відповідальністю "Зеніт-Імпекс" поставило Державному підприємству "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" товар за найменуванням, одиницею виміру, кількістю та ціною, зазначених в підписаних сторонами специфікації № 1 до Договору № 913/13/293Е від 28.10.2019 на загальну суму 1117748,59грн, що підтверджується видатковою накладною № 13 від 09.01.2020 та товарно-транспортною накладною № 3 від 09.01.2020.

Згідно актів звірки розрахунків № 31288 від 31.08.2020, №м31294 від 23.11.2020, № 31330 від 31.12.2020, який складено позивачем та відповідачем за станом на 31.08.2020 та на 23.11.2020 заборгованість за поставлений товар відповідачем не сплачена та складає 1117748,59грн (а.с.21-23).

Товариство з обмеженою відповідальністю "Зеніт-Імпекс" просить стягнути з Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" заборгованість у розмірі 1 696 037,19 грн., з яких: - основний борг у розмірі 1 117 927,50 грн.; - пеню у розмірі 412 512,48 грн.; - штраф у розмірі 7% у сумі 78 254,92 грн; - 3 % річних у розмірі 33 905,36 грн.; - інфляційні втрати у розмірі 53 436,93 грн.

Предметом доказування є обставини, пов`язані з виконанням сторонами прийнятих на себе договірних зобов`язань в частині поставки й оплати товару за спірними видатковими накладними; наявність/відсутність підстав для застосування відповідальності на підставі ч.2 ст. 625 ЦК України.

Згідно з частиною першою статті 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

За приписами частини другої статті 712 Цивільного кодексу України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (частина перша статті 655 Цивільного кодексу України).

Суб`єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином, відповідно до закону, інших правових актів, договору (частина перша статті 193 Господарського кодексу України).

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

За частиною першою статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Судом встановлено, що оплата товару, що поставляється за цим договором, здійснюється покупцем по факту його поставки з відстрочкою платежу 30-ть календарних днів. Поставка товару відбулася за видатковою накладною № 13 від 09.01.2020, тож строк оплати, з урахуванням положень пунктів 4.1, 4.2. договору, є таким, що настав 10.02.2020 (граничний строк оплати припадає на 08.02.2020 - субота, тому строк оплати переноситься на перший за ним робочий день, ч.5 ст.254 Цивільного кодексу України).

Прострочка виконання зобов`язання настає з 11.02.2020.

Згідно зі ст.ст. 74, 77 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 79 Господарського процесуального кодексу України).

В установлений договором строк, відповідач свої зобов`язання не виконав.

Наявність заборгованості у сумі 1 117 748,59грн підтверджується актом звірки взаємних розрахунків № 31288 від 31.08.2020.

Доказів оплати вартості поставленого товару у сумі 1 117 748,59грн станом на дату звернення з позовом відповідач суду не надав, доводів, наведених в обґрунтування позову, не спростував.

За таких обставин, вимога позивача про стягнення заборгованості за поставлений товар у розмірі 1 117 748,59грн є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Окрім вимоги про стягнення заборгованості за поставлений товар позивач, на підставі пункту 7.4 договору та статті 231 Господарського кодексу України, нарахував пеню за порушення строків оплати за поставлений товар у розмірі 412 512,48 грн. за загальний період з 08.02.2020 по 10.02.2021 та штраф 7% у розмірі 78 254,92 грн.

Порушенням зобов`язання, відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки, а згідно з ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України).

Відповідно до ст. 546 ЦК України (в редакції, яка діяла станом на дату укладення договору оренди) виконання зобов`язання може забезпечуватись згідно з законом або договором неустойкою (штрафом, пенею), заставою поручительством. Крім того, неустойка водночас є мірою відповідальності у порушення зобов`язання.

Згідно з ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен сплатити кредиторові у разі невиконання неналежного виконання зобов`язання, зокрема в разі прострочення виконання.

За змістом п.7.4. договору за порушення строків оплати за поставлений товар передбачених договором, покупець сплачує постачальнику штрафні санкції у розмірі, передбаченому ст. 231 Господарського кодексу України.

Відповідно до статті 231 Господарського кодексу України законом щодо окремих видів зобов`язань може бути визначений розмір штрафних санкцій, зміна якого за погодженням сторін не допускається. У разі якщо порушено господарське зобов`язання, в якому хоча б одна сторона є суб`єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки, або порушення пов`язане з виконанням державного контракту, або виконання зобов`язання фінансується за рахунок Державного бюджету України чи за рахунок державного кредиту, штрафні санкції застосовуються, якщо інше не передбачено законом чи договором, у таких розмірах:

за порушення умов зобов`язання щодо якості (комплектності) товарів (робіт, послуг) стягується штраф у розмірі двадцяти відсотків вартості неякісних (некомплектних) товарів (робіт, послуг);

за порушення строків виконання зобов`язання стягується пеня у розмірі 0,1 відсотка вартості товарів (робіт, послуг), з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості.

Законом може бути визначений розмір штрафних санкцій також за інші порушення окремих видів господарських зобов`язань, зазначених у частині другій цієї статті (ч.3 цієї статті).

У разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг) (ч.4 цієї статті).

У разі недосягнення згоди між сторонами щодо встановлення та розміру штрафних санкцій за порушення зобов`язання спір може бути вирішений в судовому порядку за заявою заінтересованої сторони відповідно до вимог цього Кодексу.

Штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором (ч.6 ст. 231 ГК України).

З аналізу положень статті 231 ГК України вбачається, що частина друга статті 231 ГК України визначає уніфікований розмір штрафних санкцій за певні види правопорушень (порушення вимог щодо якості (комплектності) товарів (робіт, послуг), порушення строків виконання негрошового зобов`язання) у господарському зобов`язанні, в якому хоча б одна сторона є суб`єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки, або порушення пов`язане з виконанням державного контракту, або виконання зобов`язання фінансується за рахунок Державного бюджету України чи за рахунок державного кредиту, якщо інше не передбачено законом або договором. Частина третя цієї статті передбачає можливість законодавчого встановлення розміру штрафних санкцій і за інші види правопорушень у окремих видах господарських зобов`язань, перелічених у частині другій статті 231 ГК України.

Частиною четвертою статті 231 ГК України законодавець передбачає застосування штрафних санкцій, у разі якщо їх розмір законом не визначено, у розмірі, визначеному умовами господарського договору, а також надає сторонам право встановлювати різні способи визначення штрафних санкцій, - у відсотковому відношенні до суми зобов`язання (виконаної чи невиконаної його частини) або у певній визначеній грошовій сумі, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Положення частини шостої статті 231 ГК України регулюють виключно правовідносини сторін щодо їх відповідальності за невиконання грошових зобов`язань, передбачаючи їх встановлення у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором. На відміну від, наприклад, частини другої статті 231 ГК України, у частині шостій цієї статті не вказано про застосування штрафної санкції у певному розмірі, а йдеться про спосіб її визначення.

Разом з тим за частиною другою статті 343 ГК України, як спеціальною нормою, яка регулює відповідальність за порушення строків розрахунків, платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Також за статтями 1 та 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Нарахування пені у відповідному відсотковому розмірі від суми простроченого платежу на підставі спеціального нормативного акта, який регулює відповідні правовідносини, передбачено, зокрема, частиною першою статті 1 Закону України "Про відповідальність суб`єктів підприємницької діяльності за несвоєчасне внесення плати за спожиті комунальні послуги та утримання прибудинкових територій", частинами чотирнадцятою-шістнадцятою статті 14 Закону України "Про державний матеріальний резерв", частиною другою статті 36 Закону України "Про телекомунікації".

За змістом п.6.31 постанови Великої Палати Верховного Суду у справі № 904/4156/18 від 10.12.2019, розмір пені за порушення грошових зобов`язань встановлюється в договорі за згодою сторін. У тому випадку, коли правочин не містить в собі умов щодо розміру та бази нарахування пені, або містить умову про те, що пеня нараховується відповідно до чинного законодавства, сума пені може бути стягнута лише в разі, якщо обов`язок та умови її сплати визначено певним законодавчим актом.

Позивач просить стягнути пеню у розмірі 412512,48грн та штраф у розмірі 78254,92грн на підставі ст. 231 Господарського кодексу України та п.7.4 договору.

Позивач зазначав про те, що нарахував відповідачеві пеню виходячи з обсягу простроченого зобов`язання та розміру облікової ставки Національного банку України у відповідний день прострочення в межах періоду нарахування, вважаючи, що частиною шостою статті 231 ГК України розмір штрафної санкції за прострочення грошового зобов`язання визначений саме в такому розмірі і застосування штрафної санкції за прострочення грошового зобов`язання передбачено пунктом 7.4 договору.

Як вже зазначено вище, пунктом 7.1 договору сторони погодили, що у випадку порушення своїх зобов`язань за цим договором сторони несуть відповідальність, визначену цим договором та чинним законодавством, а пункт 7.4. договору містить положення про те, що за порушення строків оплати покупець сплачує постачальнику штрафні санкції у розмірі, передбаченому статтею 231 ГК України.

Між тим, частина шоста статті 231 ГК України, на яку посилається позивач в обґрунтування розміру нарахованої пені, не встановлює розмір штрафної санкції за порушення грошового зобов`язання, а визначає певний спосіб її формування (у відсотковому відношенні, розмір відсотків визначається через облікову ставку Національного банку України), а відтак не може бути застосована у даному випадку як законна підстава для визначення розміру стягуваної пені.

Таким чином, суд дійшов висновку, що умовами договору не встановлений розмір пені та штрафу за порушення виконання грошового зобов`язання, а частина шоста статті 231 ГК України також не встановлює конкретного розміру (відсотку) належної до стягнення пені, а лише встановлює порядок його визначення у договорі виходячи з облікової ставки Національного банку України та період, протягом якого може бути застосовано таку санкцію.

Наведене узгоджується з висновком Великої Палати Верховного Суду від 10.12.2019 у справі №904/4156/18 (http://reyestr.court.gov.ua/Review/87053617).

За викладеного, вимога позивача про стягнення пені та штрафу задоволенню не підлягає.

У зв`язку з простроченням виконання грошового зобов`язання позивачем на підставі частини 2 статті 625 ЦК України нараховані три відсотки річних за період прострочки з 08.02.2020 по 10.02.2021 у сумі 33 905,36 грн. та інфляційні збитки за період лютий-грудень 2020 року у розмірі 53 436,93грн.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Дослідивши здійснений позивачем розрахунок трьох відсотків річних суд встановив, що позивачем при визначення періоду прострочки не враховано, що у разі, якщо граничний строк оплати припадає на вихідний день, то строк оплати переноситься на перший за ним робочий день. Відповідно позивачем невірно встановлена кількість днів прострочки. Також позивачем помилково нараховано три відсотка річних на суму поставки товару, яка вказана в Специфікації № 1 до договору, замість суми фактично здійсненої поставки за видатковою накладною.

За розрахунком суду три відсотка річних складають 33542,75грн, виходячи з наступного:1117748,60грн.х3%/365х366дн (кількість днів прострочки).

Перевіривши розрахунок втрат від інфляції, судом помилок не виявлено.

Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню частково, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає сума 1 204728,28грн, з яких: основний борг у сумі 1117748,60грн, три відсотки річних у сумі 33542,75грн, втрати від інфляції у сумі 53436,93грн.

В решті позовних вимог слід відмовити.

Разом з тим, у судовому засіданні представником позивача до закінчення судових дебатів у справі було заявлено про розподіл судових витрат по справі. Позивач просить стягнути витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 28 000,00 грн.

Відповідно до договору ДП №02/01-21 про надання правової допомоги від 19.01.2021, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Зенит - Імпекс" (Клієнт) та Адвокатом Вірко Віктором Вікторивичем, адвокат бере на себе зобов`язання надавати правову допомогу в обсязі та на умовах, передбачених цим договором, а замовник зобов`язаний оплатити замовлення у порядку та строки обумовлені сторонами.

Згідно п. 1.2 договору адвокат відповідно до узгоджених сторонами доручень: надає замовнику за цим договором наступну правничу допомогу: супроводження, захист та представництво інтересів ТОВ "Зеніт-Імпекс" вивчення документів щодо суті спору, вивчення та аналіз судової практики, підготовка та обґрунтування правової позиції, консультації клієнта з питань збирання доказів, відкриття провадження у справі, порядку і строків судового розгляду, порядку оскарження рішень суду та ухвал з процесуальних питань; а також складання документів під час підготовки позовної заяви та представництво інтересів у Господарському суді Дніпропетровської області під час розгляду судової справи за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Зеніт-Імпекс" до Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" про стягнення про стягнення заборгованості за договором про закупівлю товарів № 913/13/293Е від 28.10.2019.

Гонорар адвоката погоджується за взаємною угодою сторін за надання правової допомоги; поверненню не підлягає та оформляється додатковою угодою в розмірі визначеної доповненням № 1 (додатком) до цього договору (п. 1.4.6 договору).

Згідно п. 1.4.9 за результатами надання юридичної допомоги складається акт, що підписується сторонами - адвокатом та замовником. Акт може надсилатися клієнту адвокатом замовнику засобами електронного зв`язку або поштою. На письмову вимогу клієнта, адвокат може надавати акт про надання правової допомоги, в якому буде вказано перелік наданої правової допомоги із ідентифікацією. Акт про надання правової допомоги вважається підписаним, якщо протягом 5 днів з моменту його отримання клієнтом останній не надав адвокату письмові аргументовані заперечення на акт.

Доповненнями №1 до договору ДП №02/01-21 від 19.01.2021 передбачено, що сума фіксованої винагороди (гонорару) адвоката з урахуванням її обсягу роботи, складності, обґрунтованості та пропорційності предмета спору, фінансового стану позивача та значенням справи для нього, ціни позову як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті і (або буде сплачена) стороною замовника, складає загалом: 28 000,00 грн., яка не змінюється в залежності від обсягу послуг та витраченого адвокатом часу по одній конкретній судовій справі; та яку замовник повинен сплатити адвокату шляхом авансування на початку виконання ним доручення за цим договором; в строк не пізніше 01.03.2021.

Так, до фіксованої суми винагороди (гонорару) адвоката входить детальний перелік, необхідних завчасно узгоджених сторонами дій адвоката (опис робіт), які будуть вчинені ним під час надання правничої допомоги клієнту, згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 27,04.2006 №590 "Про граничні розміри компенсації витрат, пов`язаних з розглядом цивільних, адміністративних та господарських справ, і порядок їх компенсації за рахунок і держави" (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2018. №155).

Кількість часу, затраченого адвокатом на вчинення цих дій із правової допомоги за цим договором складає не більше 40 годин в межах цієї справи, що за домовленістю сторін включає:

вивчення документів щодо суті спору - 1000 грн.;

вивчення та аналіз судової практики (додатковий пошук нормативної бази через мережу Інтернет, а також пошук судової практики з використанням юридичної літератури, на сайті "Державний реєстр судових рішень" тощо) - 2000 грн.;

надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань клієнта по справі, збирання належних доказів, а також з питань відкриття провадження у справі, порядку і строків судового розгляду, порядку оскарження рішень суду та ухвал з процесуальних питань тощо (за розрахунку усної консультації за 1 годину - не менш ніж 800 грн.);

підготовка та складення позовної заяви та інших документів правового характеру (заяв, скарг, клопотань та інших процесуальних документів) до суду враховуючи вартість роботи адвоката, а саме: за один підготовлений письмовий документ об`ємом до 2 (двох) сторінок (тобто, 1 аркуш) - 1000 грн. (із розрахунку 500 грн. за 1 сторінку друкованого тексту документу); якщо кількість аркушів збільшується - пропорційною до кількості аркушів у документі; тобто, відповідно за 4 (чотири) сторінки (тобто два листа) - 2000 грн., за б (шість) сторінок - 4000 грн. тощо;

вартість роботи адвоката за одне судове засідання в Господарському суді Дніпропетровської області - 3000 грн.;

сума добових на відрядження в межах Дніпропетровської області - 2000 грн;

сума добових на відрядження за /межами Дніпропетровської області по території України - 4000 грн.;

вартість проїзду - відповідно представленим квиткам транспортної компанії.

10.02.2021 між позивачем та адвокатом Вірко В.В. складено та підписано Акт приймання - передачі наданих послуг (правничої допомоги) виконаних робіт, згідно якого адвокатом було надано, а клієнтом прийнято наступні послуги:

- усні консультації з правових питань, співбесіда із замовником (погодження дій, складання договору з надання правничої допомоги) (3 години);

- ознайомлення адвоката з письмовими матеріалами та документами замовника. Визначення та уточнення правової позиції (2 години).

- додатковий пошук нормативної бази через мережу Інтернет, а також пошук судової практики з використанням юридичної літератури, а також на сайті "Державний реєстр судових рішень" (3 години);

- підготовка адвокатом позовної заяви про стягнення заборгованості за договором про закупівлю товарів №913/13/293Е від 28.10.2019 (збирання доказів, виготовлення копій, сплата судового збору тощо) до Господарського суду Дніпропетровської області ( 20 годин);

- надання додаткової правової інформації замовнику, консультацій і роз`яснень з правових питань клієнта по справі за позовною заявою про стягнення заборгованості до Господарського суду Дніпропетровської області; а також з питань відкриття провадження у господарській справі, порядку і строків судового розгляду, порядку оскарження рішень суду та ухвал з процесуальних питань тощо (2 години);

- направлення поштою на адресу відповідача копій позовної заяви і доданими до неї документами (цінним поштовим листом) (2 години);

- додаткові спілкування із замовником за договором, усні консультації з правових питань, роз`яснення діючого законодавства України. Співбесіда із замовником (погодження дій за договором); та складання проміжного акту приймання-передачі наданих послуг (правничої допомоги) із надання адвокатом правової допомоги (1 година);

- виїзд адвоката разом із замовником до Господарського суду Дніпропетровської області (м. Дніпро). Участь у 1-ому судовому засіданні господарського суду (7 годин).

Підписанням цього акту, сторони досягли домовленості в тому, що адвокатом було витрачено часу при наданні правничої допомоги (юридичних послуг, робота) за Договором, не менш ніж - 40 (сорок) годин 00 хвилин.

Сторони досягли домовленості та підписали цей проміжний акт приймання - передачі наданих послуг (правничої допомоги) виконаних робіт; та взаємно підтвердили, що адвокатом (юристом) здійснені послуги (робота) за вказаним договором із надання правової допомоги на час підписання цього акту; а також те, що вони жодних претензій матеріального характеру за виконану роботу адвоката один до одного не мають. Претензій по якості та обсягу робіт замовник немає.

Доказом повноважень адвоката на представництво інтересів позивача у справі є: свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю Вірко В.В. № 617 від 11.02.2011 (а.с.54) та Ордер на представника №1000038 від 09.02.2021 (а.с.53).

За змістом статті 123 цього Кодексу судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частин першої - третьої статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з частиною четвертою статті 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до частини п`ятої статті 129 Господарського процесуального кодексу України, вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Позивач просить стягнути витрати на професійну правничу допомогу у сумі 28 000,00 грн.

Дослідивши надані позивачем документи, суд дійшов висновку, що останні є достатніми доказами на підтвердження наявності підстав для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу.

Витрати на професійну правничу допомогу на вказану суму є співмірними зі складністю цієї справи, наданим адвокатом обсягом послуг у суді, відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру.

За таких обставин, витрати позивача на професійну правничу допомогу підлягають задоволенню у розмірі 19 888,95 грн. пропорційно до розміру задоволених вимог.

При зверненні до господарського суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 25 440,57грн, що підтверджується платіжним дорученням №5544 від 09.02.2021.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених вимог у сумі 18070,92грн. (1 204728,28грн х 1,5%).

Керуючись ст.ст. 2, 46, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Зенит-Імпекс" до Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" про стягнення 1 696 037,19грн. задовольнити частково.

Стягнути з Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" (52210, Дніпропетровська область, м. Жовті Води, вул. Горького, буд.2, ідентифікаційний код 14309787) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Зенит - Імпекс" (юридична адреса: 50086, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Леоніда Бородича, буд.7, ідентифікаційний код 32693804; поштова адреса: 50103, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Героїв АТО, 78/61) основний борг у сумі 1 117 748 (один мільйон сто сімнадцять тисяч сімсот сорок вісім) грн 60коп, три відсотка річних у сумі 33 542 (тридцять три тисячі п`ятсот сорок дві) грн 75 коп, втрати від інфляції у сумі 53 436 (п`ятдесят три тисячі чотириста тридцять шість) грн 93 коп, витрати по сплаті судового збору у сумі 18 070 (вісімнадцять тисяч сімдесят) грн 92коп, витрати на професійну правничу допомогу у сумі 19 888 (дев`ятнадцять тисяч вісімсот вісімдесят вісім) грн 95коп., видати наказ.

В задоволенні решти вимог, вимоги про стягнення пені у сумі 412 512,48 грн. та штрафу у розмірі 7% у сумі 78 254,92 грн відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Центрального апеляційного господарського суду безпосередньо або через Господарський суд Дніпропетровської області. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 03.06.2021

Суддя Н.М. Євстигнеєва