ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" травня 2021 р. м. Київ Справа № 911/57/21

Суддя Господарського суду Київської області Подоляк Ю.В., за участю секретаря судового засідання Руденко Н.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження матеріали справи

за позовом Державної екологічної інспекції Столичного округу
до Вишгородського міського комунального підприємства «Водоканал»
про стягнення 593646,24 грн.
за участю представників:

позивача:Фалько М.М. дов. від 21.01.2021, наказ від 14.01.2021 № 11-0, посадова інструкція від 15.01.2021
відповідача:Пономаренко М.В. витяг з наказу від 07.12.2020 № 115-К, посадова інструкція від 08.12.2020
суть спору:

До Господарського суду Київської області надійшла позовна заява Державної екологічної інспекції Столичного округу (далі позивач) до Вишгородського міського комунального підприємства «Водоканал» (далі відповідач) про стягнення 593646,24 грн. збитків.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що Державною екологічною інспекцією Столичного округу у період з 13.06.2019 по 25.06.2019, під час проведення планового заходу державного нагляду (контролю) щодо додержання Вишгородським комунальним підприємством «Водоканал» вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів виявлено, що в період з 03.12.2017 по 14.03.2018 відповідачем самовільно використовувались водні ресурси за відсутності дозвільних документів, а саме здійснювався забір води із артезіанських свердловин без дозволу на спеціальне водокористування, що є порушенням п. 9 ч. 1 ст. 44, ст. 111 Водного кодексу України та п. «е» ст. 41 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» що призвело до заподіяння збитків державі в розмірі заявленої до стягнення суми.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 15.01.2021 у даній справі прийнято вказану позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи здійснювати у порядку загального позовного провадження. Призначено у даній справі підготовче судове засідання та встановлено відповідачу строк для подачі відзиву на позовну заяву та інші документи, що підтверджують заперечення проти позову до 09.02.2021. Запропоновано відповідачу надати суду у строк встановлений для подання відзиву докази сплати завданих державі збитків в розмірі заявленої до стягнення суми.

У встановлений судом строк відповідач подав до суду відзив на позовну заяву від 01.02.2021 № 50, в якому він заперечує проти позовних вимог та просить суд відмовити в їх задоволенні, з підстав, які зводяться до того, що підприємство відповідача завчасно розпочало дії щодо оформлення документів для отримання відповідного дозволу на спеціальне водокористування, разом з тим отримання дозволу на спеціальне водокористування з порушенням строків сталось не з вини відповідача. Прямий умисел у заподіянні шкоди у діях відповідача відсутній. Зупинення водопостачання Вишгородським міським комунальним підприємством «Водоканал» до моменту отримання дозвільних документів спричинило б епідеміологічну, соціальну та економічну катастрофу в місті. Відповідачем за час відсутності дозволу на спеціальне водокористування сплачено всі необхідні, передбаченні чинним законодавством України, податки. Акт № 3/4/00976 Державної екологічної інспекції Столичного округу, складений за результатами перевірки Вишгородського міського комунального підприємства «Водоканал» не відповідає вимогам постанови КМУ від 10.05.2018 № 342. Позивачем при здійсненні розрахунку суми штрафних санкцій неправомірно включено об`єм добутої води за 14.03.2018, оскільки це дата початку дії дозволу.

На адресу Господарського суду Київської області від позивача надійшла відповідь на відзив від 22.02.2012 № 8/07-33/570, в якій він не погоджується з доводами відповідача про те, що отримання дозволу на спеціальне водокористування з порушенням строків сталось не з вини відповідача. Позивач зазначає, що проходження процедури отримання дозволу на спеціальне водокористування не звільняє від відповідальності за самовільне їх використання. Твердження відповідача про неправомірне завищення позивачем показників добутої води не відповідає дійсності, розрахунок суми штрафних санкцій здійснено на підставі довідки від 19.06.2019 № 269 виданої відповідачем.

Відповідач своїм правом на подачу заперечень на відповідь на відзиву не скористався, заперечень на відповідь на відзиву до суду не надав.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 06.04.2021 у даній справі, закрито підготовче провадження у даній справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 18.05.2021 о 10:50.

Присутній в судовому засіданні представник позивача повністю підтримав позовні вимоги та просив суд їх задовольнити з мотивів, викладених в позові.

Присутній в судовому засіданні представник відповідача проти позовних вимог заперечив, з підстав наведених у відзиві на позовну заяву.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, присутніх в судовому засіданні, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, суд

встановив:

Державною екологічною інспекцією Столичного округу на підставі наказу від 06.06.2019 № 989-П та направлення від 06.06.2019 № 3/4/000976 у період з 13.06.2019 по 25.06.2019 проведено планову перевірку дотримання відповідачем Вишгородським міським комунальним підприємством «Водоканал» вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища.

Під час проведення перевірки виявлені порушення Вишгородським міським комунальним підприємством «Водоканал» положень ст. 44 Водного кодексу України, які полягали в тому, що відповідачем здійснювалось самовільне водокористування у період з 03.12.2017 по 14.03.2018.

За наслідками проведеної перевірки Державною екологічною інспекцією Столичного округу складено акт № 3/4/00976, завірена копія якого залучена до матеріалів справи, в якому, зокрема, вказані вищезазначені порушення природоохоронного законодавства.

Проведення вказаної перевірки дотримання Вишгородським міським комунальним підприємством «Водоканал» вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища було здійснено в присутності директора відповідача, який отримав акт перевірки № 3/4/00976, складений за наслідками проведеної перевірки, про що свідчить його підпис на вказаному акті. В даному акті перевірки в розділі VIII «Пояснення, зауваження або заперечення щодо проведеного заходу державного нагляду (контролю) та цього акта», директор відповідача зазначив, що зауважень та заперечень щодо проведеної перевірки немає, пояснення щодо водокористування з 03.12.2017 по 14.03.2018 будуть надані офіційним листом.

Згідно з Довідкою Вишгородського міського комунального підприємства «Водоканал» про кількість спожитої води від 19.06.2019 № 269, завірена копія якої залучена до матеріалів, спожито води за період з 03.12.2017 до 14.03.2018 496256 м3.

Згідно розрахунку розміру відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок самовільного використання води із підземних джерел на виробничі потреби без спеціального дозволу на спеціальне водокористування, завірена копія якого залучена до матеріалів справи, розмір збитків, заподіяних державі внаслідок користування підземними водами без спеціального дозволу на спеціальне водокористування становить 593646,24 грн. за об`єм використаної води 496256 м3.

Розрахунок розміру відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок самовільного використання води із підземних джерел на виробничі потреби без спеціального дозволу на спеціальне водокористування здійснено державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Столичного округу згідно Методики розрахунку розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів, затвердженої наказом Мінприроди від 20.07.2009 № 389.

Державна екологічна інспекція Столичного округу звернулась до Вишгородського міського комунального підприємства «Водоканал» з претензією від 17.06.2019 № 69/2019 про відшкодування збитків в сумі 593646,24 грн., заподіяних державі внаслідок самовільного користування водою із підземних джерел без спеціального дозволу на спеціальне водокористування.

Разом з тим, відповідач вимоги претензії не виконав, збитки завдані державі внаслідок водокористування за відсутності дозволу у розмірі 593646,24 грн. не відшкодував, що стало підставою звернення позивача до суду з даним позовом.

Відносини у галузі охорони навколишнього природного середовища в Україні регулюються Законом України «Про охорону навколишнього природного середовища», а також земельним, водним, лісовим законодавством, законодавством про надра, про охорону атмосферного повітря, про охорону і використання рослинного і тваринного світу та іншим спеціальним законодавством (ст. 2 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища»).

Згідно з ч. 1, 3 ст. 38 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» використання природних ресурсів в Україні здійснюється в порядку загального і спеціального використання природних ресурсів. В порядку спеціального використання природних ресурсів громадянам, підприємствам, установам і організаціям надаються у володіння, користування або оренду природні ресурси на підставі спеціальних дозволів, зареєстрованих у встановленому порядку, за плату для здійснення виробничої та іншої діяльності, а у випадках, передбачених законодавством України, - на пільгових умовах.

Водні відносини в Україні регулюються Водним кодексом України, Законом України «Про охорону навколишнього природного середовища» та іншими актами законодавства (ч. 2 ст. 2 Водного кодексу України).

Завданням водного законодавства є регулювання правових відносин з метою забезпечення збереження, науково обгрунтованого, раціонального використання вод для потреб населення і галузей економіки, відтворення водних ресурсів, охорони вод від забруднення, засмічення та вичерпання, запобігання шкідливим діям вод та ліквідації їх наслідків, поліпшення стану водних об`єктів, а також охорони прав підприємств, установ, організацій і громадян на водокористування (ст. 2 Водного кодексу України).

Згідно з ст. 3 Водного кодексу України усі води (водні об`єкти) на території України становлять її водний фонд.

Відповідно до ст. 1 Водного кодексу України водокористування - використання вод (водних об`єктів) для задоволення потреб населення, промисловості, сільського господарства, транспорту та інших галузей господарства, включаючи право на забір води, скидання стічних вод та інші види використання вод (водних об`єктів).

Статтею 46 Водного кодексу України водокористування може бути двох видів - загальне та спеціальне

Спеціальне водокористування - це забір води з водних об`єктів із застосуванням споруд або технічних пристроїв, використання води та скидання забруднюючих речовин у водні об`єкти, включаючи забір води та скидання забруднюючих речовин із зворотними водами із застосуванням каналів. Спеціальне водокористування здійснюється юридичними і фізичними особами насамперед для задоволення питних потреб населення, а також для господарсько-побутових, лікувальних, оздоровчих, сільськогосподарських, промислових, транспортних, енергетичних, рибогосподарських (у тому числі для цілей аквакультури) та інших державних і громадських потреб (ст. 48 Водного кодексу України).

Відповідно до ч. ч. 1, 5 ст. 17 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання» підприємство питного водопостачання провадить свою діяльність відповідно до порядку спеціального водокористування, пов`язаного із застосуванням водопровідних мереж, споруд, технічних пристроїв для забору води безпосередньо з водних об`єктів. У разі використання підземних вод для питного водопостачання відповідне підприємство повинно одержати згідно з законом дозвіл на користування надрами.

Згідно з ст. 49 Водного кодексу України спеціальне водокористування є платним та здійснюється на підставі дозволу на спеціальне водокористування.

Пунктом 9 ч. 1 ст. 44 Водного кодексу України визначено, що водокористувачі зобов`язані здійснювати спеціальне водокористування лише за наявності дозволу;

Відповідно до ст.ст. 110, 111 Водного кодексу України порушення водного законодавства тягне за собою дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно з законодавством України. Відповідальність за порушення водного законодавства несуть особи, винні у недотриманні умов дозволу або порушенні правил спеціального водокористування. Підприємства, установи, організації і громадяни України, а також іноземці та особи без громадянства, іноземні юридичні особи зобов`язані відшкодувати збитки, завдані ними внаслідок порушень водного законодавства, в розмірах і порядку, встановлених законодавством України.

Згідно положень ст. 68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» порушення законодавства України про охорону навколишнього природного середовища тягне за собою встановлену цим Законом та іншим законодавством України дисциплінарну, адміністративну, цивільну і кримінальну відповідальність. Відповідальність за порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища несуть особи, винні у самовільному спеціальному використанні природних ресурсів. Підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України.

Шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі (ст. 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища»).

Всупереч згаданих приписів закону, відповідач не відшкодував збитків, заподіяних навколишньому природному середовищу внаслідок самовільного водокористування без відповідного дозволу, в зв`язку з чим останній зобов`язаний відшкодувати заподіяні збитки в розмірі 593646,24 грн. Доказів сплати зазначеної суми збитків відповідач суду не надав.

Таким чином, суд вважає, що позивачем правомірно заявлено позов про стягнення з відповідача 593646,24 грн. збитків.

З огляду на викладене, вимога позивача про відшкодування відповідачем завданих державі збитків в сумі 593646,24 грн. є доведеною, обґрунтованою, відповідачем не спростованою, а відтак підлягає задоволенню.

Заперечення відповідача проти позовних вимог з підстав того, що позивачем при здійсненні розрахунку суми штрафних санкцій неправомірно включено об`єм добутої води за 14.03.2018, оскільки це дата початку дії дозволу не приймаються судом до уваги при вирішені спору та відхиляються з огляду на те, що розрахунок розміру збитків здійснено позивачем за об`єм використаної води 496256 м3 на підставі довідки про кількість спожитої води від 19.06.2019 № 269 наданої Вишгородським міським комунальним підприємство «Водоканал».

Заперечення відповідача проти позовних вимог з підстав того, що акт № 3/4/00976 Державної екологічної інспекції Столичного округу, складений за результатами перевірки Вишгородського міського комунального підприємства «Водоканал» не відповідає вимогам постанови КМУ від 10.05.2018 № 342, не приймаються судом до уваги при вирішені спору та відхиляються з огляду на те, що вказане не спростовує виявлених фактів порушення відповідачем вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища та не є підставою для звільнення відповідача від відповідальність за порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища.

Посилання відповідача на те, що підприємство відповідача завчасно розпочало дії щодо оформлення документів для отримання відповідного дозволу на спеціальне водокористування, разом з тим отримання дозволу на спеціальне водокористування з порушенням строків сталось не з вини відповідача, не приймаються судом до уваги при вирішені спору та відхиляються з огляду на те, що у відповідності до ч. 1 ст. 96 Цивільного кодексу України юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов`язаннями.

Відшкодування витрат по сплаті судового збору відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладається судом на відповідача.

Керуючись ст. 1291 Конституції України, ст. 13, 74, 123, 129, 232, 233, 236-238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив:

1. Позов Державної екологічної інспекції Столичного округу до Вишгородського міського комунального підприємства «Водоканал» про стягнення 593646,24 грн. збитків, задовольнити повністю.

2. Стягнути з Вишгородського міського комунального підприємства «Водоканал» (07301, Київська обл., Вишгородський р-н, м. Вишгород, вул. Набережна, 8А, ідентифікаційний код 03346615) на розподільчий рахунок Вишгородської міської ради, код класифікації доходів бюджету 24062100 «Грошові стягнення за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності» 593646 (п`ятсот дев`яносто три тисячі шістсот сорок шість) грн. 24 коп. збитків.

3. Стягнути з Вишгородського міського комунального підприємства «Водоканал» (07301, Київська обл., Вишгородський р-н, м. Вишгород, вул. Набережна, 8А, ідентифікаційний код 03346615) на користь Державної екологічної інспекції Столичного округу (01042, м. Київ, провулок Новопечерський, 3, корпус 2, ідентифікаційний код 42163667) 8904 (вісім тисяч дев`ятсот чотири) грн. 69 коп. витрат зі сплати судового збору.

Видати накази після набрання судовим рішенням законної сили.

Дане рішення Господарського суду Київської області набирає законної сили у строк та порядку передбаченому ст. 241 ГПК України та може бути оскаржено у строк визначений ст. 256 ГПК України в порядку передбаченому ст. 257 ГПК України з врахуванням пп. 17.5 п. 17 ч. 1 розділу ХІ «Перехідні положення» ГПК України.

Дата складання та підписання повного тексту рішення 31.05.2021.

Суддя Ю.В. Подоляк