ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

19.05.2021 Справа № 905/1604/19

Господарський суд Донецької області у складі головуючого судді Демідової П.В., за участі секретаря судового засідання Верещагіна Д.Р., розглянувши в судовому засіданні справу №905/1604/19

за позовом Державного підприємства Адміністрація морських портів України, м.Київ,

до Товариства з обмеженою відповідальністю Метінвест-Шіппінг, м. Маріуполь Донецької області,

від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: REC.NAV.MANAGEMENT CO.LTD (West area of Damietta port, plot № 03/40 Damietta 34517/34518, Egypt),

про стягнення заборгованості в сумі 13 080, 62 дол. США, що становить 342 712, 24 грн. за рахунками 567-В та 568-В

Представники сторін:

від позивача: Буніна Ю.Г. юрисконсульт на підставі положення та довіреності (в режимі відеоконференції);

від відповідача: Рабко Т.О (адвокат) в режимі відеоконференції;

від третьої особи: не з`явився.

Суть справи:

Позивач, Державне підприємство «Адміністрація морських портів України», в особі Маріупольської міської філії державного підприємства «Адміністрація морських портів України», звернувся до Господарського суду Донецької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Метінвест Шіппінг» про стягнення заборгованості у сумі 60377,98 дол. США, що становить 1581903,08 грн.

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 29.08.2019р у справі 905/991/19 позовні вимоги Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Метінвест Шіппінг» роз`єднано та позовні вимоги про стягнення заборгованості за рахунками за рахунками 567-В та 568-В, в сумі 13 080, 62 дол. США, що становить 342 712, 24 грн виділено у самостійне провадження з наступним присвоєнням цим вимогам окремого номеру справи № 905/1604/19.

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 02 вересня 2019 року прийнято до розгляду виділені у самостійне провадження позовні вимоги та визначено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначено судове засідання.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на невиконання відповідачем умов Договору від 03.12.2018 року №367-П-АМПУ-18 про взаємодію сторін під час агентування суден у морських портах України, внаслідок чого виникли підстави для стягнення заборгованості.

18 червня 2019 року від позивача до суду надійшла заява від 13.06.2019 №1328/17-01-02/вих/17 згідно якої останній повідомив про попередній розмір судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 25200грн.

Відповідач надав відзив згідно якого проти позовних вимог заперечує та вважає їх безпідставними зважаючи на те, що позивачем при виставленні рахунків за надані послуги в рамках Договору не були враховані положення наказу Мінінфраструктури від 26.12.2013р №1059 щодо тарифів на послуги із забезпечення проведення криголамних робіт у морському порту м.Маріуполя під час льодової компанії та після її закінчення. Крім того, відповідач вважає, що позивачем був прострочений термін виставлення попередніх рахунків на оплату портових зборів і тому він не має права на їх оплату.

Відповідач надав попередній розрахунок судових витрат на професійну правничу допомогу та заявою від 22.07.2019р повідомив, що докази оплати вартості послуг можуть з`явитися у нього після закінчення судових дебатів.

22.07.2019р на адресу Господарського суду Донецької області надійшла відповідь позивача на відзив №1574/17-01-02/вих/17 від 16.07.2019р, згідно якої позивач надав додаткове обґрунтування своїх вимог. Згідно Наказу Міністерства Інфраструктури України від 26.12.2013р №1059 «Про затвердження тарифів на послуги із забезпечення проведення криголамних робіт» нарахування плати за послуги із забезпечення проведення криголамних робіт припиняється після закінчення оголошеної льодової кампанії, у разі якщо оголошення закінчення льодової кампанії відбувається у дату протягом 30 діб починаючи із 01 лютого і тому позивач вважає, що були підстави для нарахування відповідачу сум за послуги із забезпечення проведення криголамних робіт починаючи із 01 лютого протягом 30 діб тобто у період з 05.02.2019р по 02.03.2019р за визначеним у наказі тарифом.

Щодо строків виставлення рахунків позивач зазначив, що діюче законодавство не передбачає обмежені строки для складання та надання Адміністрацією рахунків за спеціалізовані послуги.

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 10.10.2019р до участі у справі залучено REC.NAV.MANAGEMENT CO.LTD (West of Damietta port, plot № 03/40 Damietta 34517/34518, Egypt) у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, зупинене провадження у справі до моменту надходження на адресу суду виконаного судового доручення.

Господарський суд Донецької області ухвалив направити ухвалу від 10.10.2019р з додатками до неї та два екземпляра належним чином засвідчених перекладів ухвали з додатками до неї та інших документів, зазначених у п. 2 ухвали, на адресу уповноваженого Арабською Республікою Єгипет Центрального органу (Ministry of Justice, Department of International & Cultural Co-operation; Magles El Shaab Street, 9th floor Meedan, Lazoghly, CAIRO, Egypt ), для подальшого вручення третій особі.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, письмових пояснень по справі не надав.

Згідно з частинами першою та другою статті 367 ГПК України у разі, якщо в процесі розгляду справи господарському суду необхідно вручити документи, отримати докази, провести окремі процесуальні дії на території іншої держави, господарський суд може звернутися з відповідним судовим дорученням до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави (далі - іноземний суд) у порядку, встановленому цим Кодексом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України; судове доручення надсилається у порядку, встановленому цим Кодексом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, а якщо міжнародний договір не укладено - Міністерству юстиції України, яке надсилає доручення Міністерству закордонних справ України для передачі дипломатичними каналами.

Водночас, слід враховувати, що названою нормою встановлено право, а не обов`язок суду звертатися у разі необхідності, з урахуванням обставин конкретної справи та вимог закону, до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави з судовим дорученням.

Порядок передачі судових та позасудових документів для вручення за кордоном регулюється Конвенцією, до якої Україна приєдналася 19.10.2000 відповідно до Закону України "Про приєднання України до Конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах" від 19.10.2000.

Разом з тим, такий порядок повідомлення застосовується за умов необхідності повідомлення юридичної особи-нерезидента, який є відповідачем у справі (а не позивачем чи третьою особою), про наявність справи, яка розглядається судом, для надання відповідачу можливості вжиття заходів захисту.

Тобто не допускають винесення судом рішення у справі до виконання певних умов у разі неявки саме відповідача, а не будь-якого іншого учасника провадження.

Такий же правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 11.10.2019 у справі № 911/165/18 та від 27.01.2020 у справі №910/29287/15.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачі у справі є резидентами України, в той час як іноземними учасниками у цій справі є третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - REC.NAV.MANAGEMENT CO.LTD.

Отже, суд може прийняте рішення за результатами розгляду справи без встановлення факту, що документ був дійсно доставлений особисто третій особі нерезиденту та це було здійснено в належний строк, достатній для здійснення третьою особою захисту.

В ході провадження у справі суд з`ясовував позицію сторін щодо розгляду справи, в умовах відсутності доказів вручення процесуальних документів суду третьої особи. Позивач та відповідач наполягали на розгляді справи по суті.

Відповідно до частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Враховуючи тривалий розгляд справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, докази на їх підтвердження, виходячи з фактів, встановлених у процесі розгляду справи, суд дійшов висновку про розгляд справи по суті та

ВСТАНОВИВ:

Державним підприємством «Адміністрація морських портів України» (далі Адміністрація) було встановлено умови Договору за № 367-П-АМПУ-18 від 3 грудня 2018 року про взаємодію сторін під час агентування суден у морських портах України (далі Договір), який за своєю правовою природою є договором приєднання у розумінні ст. 634 Цивільного кодексу України. За змістом зазначеного Договору Адміністрація з однієї сторони, та Морський агент, який приєднався до Договору шляхом надання Адміністрації Декларації про приєднання до Договору, з іншої сторони, уклали цей Договір про взаємодію сторін під час агентування суден у морських портах України, згідно з яким цей Договір регулює взаємовідносини Адміністрації та Морського агента під час агентування суден у морських портах, зокрема, щодо порядку нарахування та оплати за заявками Морського агента портових зборів, спеціалізованої послуги та інших послуг (робіт), що надаються у морських портах України. (далі послуги). (п. 2.1. Договору).

Згідно із розділом Договору «Терміни та скорочення, які використовуються в цьому Договорі», спеціалізована послуга - це послуги із забезпечення проведення криголамних робіт.

П. 1.2. Договору визначено, що всі права та обов`язки Адміністрації (в тому числі, прийняття, узгодження та виконання заявок Морського агента, ведення бухгалтерського обліку, проведення розрахунків, підписання первинних документів тощо), які передбачені цим Договором, виконуються відповідною філією Державного підприємства «Адміністрація морських портів України», перелік яких визначений у Додатку № 3 до цього Договору.

Відповідно до Розділу 3 Договору Адміністрація має наступні зобов`язання:

- створювати сприятливі умови для виконання Морським агентом своїх функцій на режимній території морського порту та надавати Морському агенту оперативну інформацію, необхідну для його виробничої діяльності; (п. 3.1.3. Договору)

- виконувати заявки Морського агента, які пов`язані з обслуговуванням суден, за умови їх попереднього узгодження; (п. 3.1.4. Договору)

- надавати Морському агенту рахунки (у тому числі, попередні рахунки по портовим зборам) після отримання від Морського агента заявки на надання послуг, до якої додаються інформація про основні розміри судна та інші необхідні документи щодо наданих послуг; (п. 3.1.5. Договору)

- складати рахунки та акти наданих послуг за надання спеціалізованої послуги відповідно до чинного законодавства України. (п. 3.1.10 Договору)

Згідно з п. 3.3.2. Договору Морський агент зобов`язується своєчасно здійснювати усі розрахунки з Адміністрацією за надані судну і Морському агенту послуги в порядку, визначеному цим Договором, зокрема, здійснювати від імені судновласника розрахунки з Адміністрацією у тому числі за спеціальні послуги.

П. 3.3.5. Договору встановлено, що Морський агент зобов`язаний не пізніше ніж за 24 години до заходу судна в морський порт, надавати відповідному підрозділу Адміністрації заявку на оформлення попереднього рахунку по портовим зборам згідно з додатком № 2 з додаванням копії обмірного свідоцтва або документа, що його змінює, а також інші документи, передбачені Правилами.

Відповідно до п. 4.8. Договору оплата за спеціалізовану послугу здійснюється за державними регульованими цінами у відповідності до чинного законодавства, із суден під іноземним прапором у доларах США та суден під Державним Прапором України у національній валюті України.

Остаточні рахунки по суднозаходу, а також по інших Послугах, наданих Адміністрацією, оплачуються Морським агентом відповідно до затверджених вільних цін (тарифів) Адміністрації протягом 20-ти банківських днів з дати своєчасного виставлення рахунку, шляхом банківського переказу грошових коштів на поточний рахунок Адміністрації, згідно з Актом наданих послуг, або інших документів, які підтверджують надання послуг. Нарахування ПДВ здійснюється згідно з чинним податковим законодавством України. (п. 4.10. Договору)

Договір набуває чинності з моменту реєстрації Адміністрацією оригіналу Декларації про приєднання (Додаток № 1 до цього Договору, який є його невід`ємною частиною), але в будь-якому разі не раніше 01.01.2019р., та діє до 30 червня 2019 року, але у будь-якому разі до повного виконання Сторонами своїх зобов`язань. (п. 8.1. Договору)

Процедура акцептування Договору кодифікована у Розділі 12 Договору.

Відтак, ст. 12.1. Договору встановлено, що оприлюднення на офіційному веб-сайті Адміністрації Договору з додатками №№ 1-3, які є його невід`ємною частиною, є публічною офертою, умови якої однакові для усіх Морських агентів у розумінні приписів ст.ст. 634, 641 Цивільного кодексу України.

Підтвердженням повного та безумовного акцептування публічної оферти є оформлення (підписання) Морським агентом Декларації про приєднання до Договору (Додаток № 1 до цього Договору), що свідчить про прийняття ним публічної оферти. (п.12.2. Договору)

У відповідності до п. 12.8. Договору Морський агент, в момент акцептування Договору, автоматично погоджується з повним та безумовним прийняттям ним положень Договору та всіх додатків, що є його невід`ємною складовою частиною Договору.

Декларацією про приєднання від 20 грудня 2019 року за № 71 до Договору, Товариство з обмеженою відповідальністю «Метінвест Шіппінг»» підтвердило ознайомлення та згоду з усіма умовами Договору і всіма додатками до нього, які є його невід`ємною частиною.

Декларацію складено, підписано і скріплено печаткою відповідача без зауважень.

Згідно зі ст. 634 Цивільного кодексу України Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Враховуючи відносини, які склалися між учасниками справи, суд дійшов висновку про те, що учасники справи уклали Договір про взаємодію сторін під час агентування суден у морських портах України належним чином.

25 лютого 2019 року судно Rek Titan здійснило вхід в акваторію порту, перед заходом судна у порт відповідач надав інформацію для виставлення рахунку б/н б/д по судну та додав до неї обмірне свідоцтво. Вихід відбувся 1.03.2019 року.

Наказом Міністерства Інфраструктури «Про затвердження Тарифів на послуги із забезпечення проведення криголамних робіт» від 26.12.2013р №1059 (далі Наказ) затверджено тарифи на послуги із забезпечення проведення криголамних робіт

Так, п.2.1 Наказу передбачено, що нарахування плати за послуги із забезпечення проведення криголамних робіт здійснюється протягом періоду оголошеної льодової кампанії із суден груп А, Б за тарифами, визначеними в таблицях 1 та 2 додатка 2 до цих Тарифів, у такому порядку:

для забезпечення безпечних умов для входу, виходу, маневрування, швартування, перешвартування та руху суден в межах акваторії морського порту - за кожний вхід судна в межі акваторії морського порту та за кожний вихід судна за межі акваторії морського порту (за винятком випадків, коли такий вхід/вихід в межі/за межі акваторії морського порту пов`язаний виключно із проходженням судноплавним каналом та/або тимчасовою стоянкою на якірній стоянці (зовнішньому рейді) морського порту, які включено до меж акваторії відповідного морського порту, без виконання інших операцій в межах акваторії такого морського порту) за тарифами, наведеними у таблиці 1 додатка 2 до цих Тарифів;

для забезпечення криголамного проведення суден (караванів суден) спеціалізованим криголамним судном - за кожне таке проведення з кожного судна в каравані за тарифами, наведеними у таблиці 2 додатка 2 до цих Тарифів.

Відповідно до п. 2.2. Наказу, якщо вхід або вихід судна у межі акваторії морського порту відбувається в строки поза межами періоду оголошення льодової кампанії, плата за послуги із забезпечення проведення криголамних робіт за такий період не стягується, крім випадків, передбачених пунктом 2.3 цього розділу.

За умовами п.2.3 Наказу, у випадках, коли льодову кампанію в морському порту Маріуполь не оголошено до 31 січня включно, починаючи з 01 лютого протягом 30 діб, нарахування плати із суден груп А, Б здійснюється за тарифом 0,29 доларів США за 1 кубічний метр умовного об`єму судна за кожний вхід та вихід судна у/за межі акваторії морського порту Маріуполь.

Якщо початок льодової кампанії у морському порту Маріуполь оголошено після 01 лютого, плата за послуги із забезпечення проведення криголамних робіт у морському порту Маріуполь справляється до закінчення льодової кампанії за тарифами, наведеними у таблиці 1 додатка 2 до цих Тарифів. При цьому, якщо вхід або вихід судна у/за межі акваторії морського порту Маріуполь відбувається до початку оголошеної льодової кампанії у періоді, починаючи з 01 лютого протягом 30 діб, за такий вхід або вихід судна плата за послуги із забезпечення проведення криголамних робіт справляється за тарифом 0,29 доларів США за 1 кубічний метр умовного об`єму судна.

Державне підприємство «Адміністрація морських портів України» звернулось листом від 22.02.2019р №719/10-01-01 до Міністерства інфраструктури України із проханням надати роз`яснення щодо належного застосування норм Наказу, а саме п.2.2. та п.2.3 у випадку якщо льодова компанія розпочата та завершена у проміжку часу після 01 лютого до спливу 30 діб, передбачених п.2.3 Наказу.

Розглянувши лист Адміністрації морських портів Міністерство інфраструктури повідомило (лист №2983/27/10-19 від 12.03.2019р), що плата за послуги із забезпечення проведення криголамних робіт у морському порту Маріуполь справляється з початку до закінчення льодової кампанії за тарифом 0,5 дол. США за 1 кубічний метр умовного об`єму судна за кожний вхід та вихід судна у/за маже акваторії морського порту.

Розпорядженням капітану Маріупольської філії державного підприємства «Адміністрація морських портів України» від 01 лютого 2019р №01/02 було оголошено льодову кампанію в порту Маріуполь з 00 годин 00 хвилин 03 лютого 2019р та оголошено льодову кампанію в Азовському морі.

Розпорядженням капітану Маріупольського морського порту від 04 лютого 2019р №02/02 скасовано дію розпорядження від 01.02.2019р №01/02 щодо оголошення льодової кампанії в порту Маріуполь та оголошено завершення льодової кампанії в порту Маріуполь з 00 годин 00 хвилин 05 лютого 2019р.

Керуючись Наказом та Розпорядженнями Капітану Маріупольського морського порту відповідачу було проведено донарахування сум за послуги із забезпечення проведення криголамних робіт за період з 22.02.2019р по 01.03.2019р та виставлені рахунки від 25.03.2019р №567-В на суму 6540,31грн дол. США , №568-В на суму 6540,31 дол. США (дата виконання робіт 01.03.2019).

Як пояснює позивач, нарахування плати за криголамні роботи проводилось в періоди з 01.02.2019р по 02.02.2019р включно в розмірі 0,29 доларів США за кубічний метр умовного об`єму судна; з 03.02.2019р по 04.02.2019р включно в розмірі 0,5 доларів США за кубічний метр умовного об`єму судна та за період з 05.02.2019р до 02.03.2019р в розмірі 0,29доларів США за 1 кубічний метр умовного об`єму судна.

Відповідач, заперечуючи проти позову, наполягає на тому, що він не є відповідачем у справі про стягнення плати за криголамні роботи, оскільки відповідно до п.9.2.19 п.9.2 Обов`язкових постанов по Морському порту міста Маріуполь, затвердженим наказом ДП «Адміністрація морських портів України» №185 від 07.06.2016р капітан судна, що прямує в морський порт Маріуполь і виходить з порту зобов`язаний подати в письмовій формі заявку на криголамну проводку на адресу капітана порту і відповідно до п.9.2.15 п.9.2 усі витрати пов`язані із буксирним забезпеченням, необхідних для проведення швартових робіт з судном у тому числі буксирне проведення. Обколювання причалу для швартування судна, околювання судна перед відходом та виламування льоду між бортом судна і причальною стінкою у процесі швартування сплачується судновласником.

Таким чином, на думку відповідача, послуги із забезпечення організації проведення криголамних робіт необхідні для судна сплачуються судновласником і отримувачем таких послуг є також судновласник.

За клопотанням відповідача, суд залучив до участі у справі REC.NAV.MANAGEMENT CO.LTD (West area of Damietta port, plot № 03/40 Damietta 34517/34518, Egypt), у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору.

Як убачається із матеріалів справи відповідач приєднавшись до Договору № 367-П-АМПУ-18 про взаємодії сторін під час агентування суден у морських портах України від 3.12.2018 року врегулював взаємовідносин Адміністрації морських портів України та Морського агента під час агентування суден у морських портах.

13 квітня 2018 року між відповідачем та REC.NAV.MANAGEMENT CO.LTD (West area of Damietta port, plot № 03/40 Damietta 34517/34518, Egypt) (далі судновласник) укладено Договір-номінацію на здійснення послуг з морського агентування № 034-18, за змістом якого судновласник номінує відповідача у якості агента для надання послуг з морського агентування суден судновласника в портах України.

Розділом 3 Договору врегульовано порядок розрахунків.

Зокрема, п.п. 3.1.-3.2. Договору з метою належного виконання агентом своїх зобов`язань судновласник здійснює попередній платіж згідно з наданим агентом рахунком. Також умовами пунктів Договору передбачено виставлення остаточного рахунку Агентом для судновласника, який зобов`язаний сплатити його протягом 10 днів з моменту отримання усіх документів, підтверджуючих факт здійснення усіх необхідних послуг агентом у відповідному морському порту.

За змістом ст. 20 Кодексу торгового мореплавства України судновласником у цьому Кодексі визнається юридична або фізична особа, яка експлуатує судно від свого імені, незалежно від того, чи є вона власником судна, чи використовує на інших законних підставах.

Разом з тим, відповідно до статті 116 Кодексу торговельного мореплавства України у морському порту або поза його територією як постійні представники судновласника діють агентські організації (морський агент), які за договором морського агентування за винагороду зобов`язуються надавати послуги в галузі торговельного мореплавства.

Згідно з пунктом 2.1 Правил надання послуг у морських портах України, затверджених наказом Міністерства інфраструктури України від 05.06.2013 № 348, морський агент - суб`єкт господарювання, який відповідно до договору морського агентування діє від імені та за дорученням судновласника як постійний представник судновласника та за винагороду надає послуги в галузі торговельного мореплавства

Відповідно згідно з ч. 1 ст. 117 зазначеного Кодексу морський агент виконує формальності та дії, пов`язані з прибуттям, перебуванням і відходом судна, допомагає капітану судна у налагодженні контактів з адміністрацією морського порту і службою капітана морського порту, власником морського терміналу, підприємствами, установами, організаціями, що надають спеціалізовані послуги, портовими операторами, сплачує за розпорядженням судновласника і капітана судна суми, пов`язані з перебуванням у порту.

Умовами договору, укладеного між позивачем та відповідачем, останній прийняв на себе зобов`язання від імені судновласників своєчасно здійснювати всі розрахунки з Адміністрацією за надані судну і Морському агенту послуги в порядку, визначеному цим Договором, зокрема, здійснювати від імені судновласника розрахунки з Адміністрацією у тому числі за спеціальні послуги ( п.3.3.2 договору).

Ця умова є суттєвою , погодженою між сторонами та обов`язковою для реалізації предмету договору № 367-П -АМПУ-18, до якого поєднався відповідач.

Прийнятий відповідачем обов`язок щодо оплати послуг Адміністрації обґрунтовано нівелює ризики позивача, пов`язані із гарантією оплати наданих послуг та забезпечує повноцінне виконання Агентами функцій посередників у відносинах між портом та судновласниками.

Аналогічна позиція щодо наявності зобов`язань по сплаті рахунків відповідно до умов змішаного договору саме у морського агента, а не судновласника-нерезидента, міститься у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 13.07.2018 у справі № 916/2393/17.

Приймаючи до уваги укладений між сторонами справи договір, суд погоджується з позицією позивача, що належним відповідачем в межах цієї справи є відповідач, оскільки саме він як морський агент інформував про виставлення рахунків за вхід та вихід судна REK TITAN до акваторії порту Позивача.

Такий висновок суду не спростовує позицію про залучення до справи судновласника, оскільки стягнення плати з агента, породжує для останнього регресні права до судновласника.

Стосовно позовних вимог та заперечень відповідача щодо правомірності стягнення плати після закінчення криголамної компанії, суд зазначає наступне.

Як свідчать обставини справи льодова кампанія в порту Маріуполь тривала з 03.02.3019р. по 04.02.2019р включно. Перебування судна REK TITAN у Маріупольському морському порту відбувалося з 26.02.2019р по 01.03.2019р, тобто вже після завершення льодової кампанії в порту.

Проте, позивач здійснив донарахування сум за послуги із забезпечення проведення криголамних робіт за період з 22.02.2019р по 01.03.2019р. та виставив рахунки за криголамні роботи (вхід/вихід) від 25.03.2019р № 567-В, 568-В на суму 13080,62 дол. США та просив його оплатити в строки, визначені Договором від 03.12.2018р.№ 367-П-АМПУ-18.

Предметом спору у даній справі є вимоги Позивача про стягнення з Відповідача вартості наданої спеціалізованої послуги по проведенню криголамних робіт в період поза межами льодової компанії, що були розраховані позивачем на підставі Переліку і Тарифів.

Відповідно до ст.19 Закону України "Про морські порти України" у морських портах надаються послуги з обслуговування суден, здійснення операцій з вантажами, у тому числі проведення вантажно-розвантажувальних робіт, послуги з обслуговування пасажирів та інші послуги, передбачені законодавством.

Частиною 2 ст.21 вказаного Закону встановлено, що перелік спеціалізованих послуг, що надаються у морському порту суб`єктами природних монополій, які підлягають державному регулюванню, визначає Кабінет Міністрів України.

Згідно з Переліком спеціалізованих послуг, що надаються у морському порту суб`єктами природних монополій, які підлягають державному регулюванню, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 405 від 03.06.2013, до спеціалізованих послуг віднесено, зокрема, забезпечення проведення криголамних робіт.

Порядок нарахування плати за послуги із забезпечення проведення криголамних робіт встановлений наказом Міністерства інфраструктури України 26.12.2013 № 1059 «Про затвердження Тарифів на послуги із забезпечення проведення криголамних робіт» (надалі за текстом - Наказ).

Правовий аналіз наведених вище нормативних приписів свідчить, що дії позивача по забезпеченню проведення криголамних робіт в період дії льодової кампанії з метою забезпечення безпечних умов для входу, виходу, маневрування, швартування, перешвартування та руху суден в межах акваторії морського порту, є послугою, яка надається заздалегідь невизначеному колу суб`єктів господарювання, що провадять господарську діяльність у морському порту протягом періоду оголошеної льодової кампанії, які в силу самого лише факту входу/виходу судна в/за межі акваторії морського порту в указаний період, є споживачами такої послуги.

З урахуванням зазначених пунктів Наказу та строку дії льодової кампанії, Позивач нараховував плату за послуги із забезпечення проведення криголамних робіт за період з 26.02.2019р. по 01.03.2019р. - в розмірі 0,29 доларів США за 1 кубічний метр умовного об`єму судна, тобто після завершення льодової кампанії, а тому плата за послуги із забезпечення проведення криголамних робіт за такий період не мала стягуватися відповідно до 2.2. вказаного вище Наказу.

Відносно того, чи є вказані обставини винятковими та на які має розповсюджуватися дія п 2.3 вказаного Наказу, суд зазначає наступне.

Перший абзац цього пункту відображає ситуацію, коли не оголошена до 31 січня льодова кампанія не оголошується і після 01 лютого. Проте, у цій справі льодова кампанія була оголошена після 01 лютого і тривала з 03.02.2019р. по 05.02.2019р., а тому Позивач мав стягувати плату за послуги із забезпечення проведення криголамних робіт у морському порту Маріуполь до закінчення льодової кампанії за тарифами, наведеними у таблиці 1 додатка 2 до цих Тарифів. (1 речення абзацу 2 п.2.3 Наказу).

Суд дійшов висновку, що норма другого речення абзацу 2 п. 2.3 , якою встановлено, що «якщо вхід або вихід судна у/за межі акваторії морського порту Маріуполь відбувається до початку оголошеної льодової кампанії у періоді, починаючи з 01 лютого протягом 30 діб, за такий вхід або вихід судна плата за послуги із забезпечення проведення криголамних робіт справляється за тарифом 0,29 доларів США за 1 кубічний метр умовного об`єму судна» , не має застосовуватись до спірних правовідносин, оскільки і вхід і вихід т/х " REK TITAN " до/з порту Маріуполь відбувались після завершення оголошеної льодової кампанії - 26.02.2019р - 01.03.2019р., а вказаний 30 денний період має застосовуватися лише у випадку входу або виходу суден до початку оголошеної льодової кампанії, а не після її завершення.

Отже, вказаний Наказ взагалі не передбачає стягнення плати за послуги із забезпечення проведення криголамних робіт у морському порту Маріуполь, якщо і вхід і вихід суден з порту Маріуполь відбуваються після завершення льодової кампанії.

З урахуванням викладеного, суд зазначає, що позивач безпідставно здійснив нарахування сум за спеціалізовану послугу із забезпечення проведення криголамних робіт за період з 26.02.2019. по 01.03.2019р. та виставив Відповідачу спірні рахунки.

Така позиція суду узгоджується з позицією Верховного Суд у складі Касаційного господарського суду викладеної у постанові від 24.07.2020р у справі 908/1489/19. Верховний суд зазначив, що в Звіті про періодичне відстеження результативності наказу Міністерства інфраструктури України від 26.12.2013 №1059, розміщеному на сайті Міністерства інфраструктури України 28.05.2019, зазначено, що проблемним питанням Наказу № 1059 є застосування пункту 2.3 у морському порту Маріуполь у випадку відсутності оголошеної льодової кампанії (абзац 4 розділу 8). При цьому проблемні питання будуть вирішені шляхом внесення відповідних змін до Наказу № 1059.

Отже, оскільки положення абзацу пункту 2.3 цих Тарифів сформульовано не чітко, колегія суддів касаційного суду вважає обґрунтованим висновок про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог про стягнення оплати за послуги із забезпечення проведення криголамних робіт за період після звершення криголамної кампанії.

Враховуючи позицію суду в межах цієї справи та позицію Верховного суду в межах справи № 908/1489/19, суд вважає вимоги позивача необґрунтованими, у зв`язку з чим відмовляє у їх задоволені.

Висновки суду про незаконність стягнення плати нівелюють необхідність надання оцінки доводам відповідача про порушення строків виставлення рахунку.

Щодо розподілу судових витрат за результатами розгляду справи суд зазначає наступне.

У відповідності до ч.1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

06.05.2021р від представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Метінвест шіппінг» надійшла заява про розподіл судових витрат із перекладу судових документів, їх нотаріальним посвідченням по справі №905/1604/19 у розмірі 3378,24грн та витрат на правову допомогу у сумі 9 828,37грн.

В якості обґрунтування відповідачем до матеріалів справи надано: договір №МШ АО 01 від 16.03.2018р про надання юридичних послуг (правової допомоги), копії Додаткових Угод №2 від 14.06.2019р, №5 від 12.09.2019р. №7 від 31.10.2019р, №8 від 30.12.2020р, копія акту приймання передачі наданих послуг №5 від 09 березня 2021р переданих за Додатковим угодами №2 та №5, копія розрахунку винагороди приймання передачі наданих послуг за договором про надання юридичних послуг, копія рахунку на оплату №104 від 09.03.2021р в підтвердження сплати юридичних послуг за договором у розмірі 9828,37грн.

Представник позивача, заперечуючи проти вимог відповідача, посилається на недостатність доказів понесених витрат, відсутність доказів перебування адвоката Рабко Т.О., яка представляла інтереси відповідача, у відносинах з адвокатським об`єднанням, з яким відповідачем укладено угоду та відсутність доказів фактичних витрат, які відповідач поніс за договором про надання правової допомоги. Також позивач зазначає про не співмірність вартості послуг із фактичним виконання адвокатом обов`язків в межах справи.

Розглянувши клопотання представника відповідача щодо розподілу судових, суд вважає його таким, що підлягає задоволенню з огляду на наступне.

14.06.2019р Товариство з обмеженою відповідальністю Метінвест Шіппінг разом із відзивом надало суду попередній розрахунок витрат, які відповідач очікує понести у зв`язку із розглядом справи. Сума за розрахунком складає 27582,03 грн.

Враховуючи викладене, суд зазначає про виконання відповідачем вимог ст. 124 ГПК України.

Досліджуючи надані в підтвердження понесених витрат докази судом встановлено, що 16.03.2018р між Адвокатським об`єднанням Всеукраїнська адвокатська допомога (адвокатське об`єднання) та Товариством з обмеженою відповідальністю Метінвест Шіппінг (Клієнт) укладено договір №МШ АО 01 про надання юридичних послуг (правової допомоги).

За умовами даного договору Клієнт доручає, а адвокатське об`єднання бере на себе зобов`язання надавати клієнту правову допомогу (юридичні послуги) з питань, що виникають у процесі господарської діяльності Клієнта та в порядку та на умовах, визначених цим Договором.

Відповідно до п.5.2 Клієнт відшкодовує витрати Адвокатського об`єднання, понесені у зв`язку з виконанням покладених клієнтом завдань, вартість яких попередньо узгоджена із Клієнтом.

Оплата послуг Адвокатського об`єднання здійснюється клієнтом шляхом безготівкового розрахунку на підставі Актів надання послуг (актів прийому передачі наданих послуг), оформлених у двосторонньому порядках та рахунків, наданих Адвокатським об`єднанням, який оформлюється станом на останній день місяця в якому надавалися послуги за цим Договором (п.5.3 Договору).

Договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами та діє до 31 грудня 2018 року.

Додатковою угодою №2 від 14.06.2019р сторони Договору внесли зміни до договору про надання юридичних послуг (правової допомоги) №МШ АО 01 від 16.03.2018р, зокрема визначили порядок оплати юридичних послуг Адвокатського об`єднання за надання юридичних послуг (правової допомоги) та узгодили вартість послуг; порядок оплати гонорару і порядок приймання передачі наданих юридичних послуг (правової допомоги).

12 вересня 2019р між Адвокатським об`єднанням Всеукраїнська адвокатська допомога та відповідачем укладено додаткову угоду №5, за якою визначено порядок оплати юридичних послуг (гонорару) за позовними вимогами, які роз`єднані у справі 905/991/19, шляхом виділення у п`ять самостійних позовних проваджень :№905/1601/19, №905/1602/19, №905/1603/19, №905/991/19.

Додатковими Угодами №7 від 31 жовтня 2019р та № 8 від 30 грудня 2020 року сторони подовжили дію договору, остаточно визначивши строк його дії до 31.12.2021р.

Згідно пункту 1 акту №5 приймання передачі наданих послуг за Додатковими угодами №2 від 14.06.2019р та №5 від 12.09.2019р адвокатське об`єднання надало, а клієнт прийняв юридичні послуги (правову допомогу) відповідно до Додаткових угод №2 від 14.06.2019р та №5 від 12.09.2019р та згідно з розрахунком розміру винагороди за надання правової допомоги.

Вартість послуг Адвокатського об`єднання за цим Актом приймання передачі послуг становить 9828,37грн (п.2 акту), які були надані об`єднанням протягом жовтня 2020 року та за участь в судовому засіданні 1.12.2020 року, з урахуванням гонорару складності справи, та складається з таких послуг:

- усна консультація клієнта, узгодження правової позиції -480,25грн;

- перевірка та підготовка документів 480,25грн;

- складання додаткових пояснень по справі (15.10.2020р) 960,25грн;

- складання додаткових пояснень по справі (06.11.2020р) 480,25грн;

- участь у судових засіданнях суду першої інстанції 4000грн;

- гонорар за складність справи 3427,12грн (1% від ціни позову).

Також, до матеріалів справи відповідач, в підтвердження понесених витрат надав копію платіжного доручення №426087 від 29 березня 2021р на суму 40384,53грн., призначенням платежу за яким є (мовою оригіналу):оплата за правову помощь.

У відповідності до ст. 129 ГПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За приписами статті 123 Господарського процесуального кодексу України до судових витрат відпостяться витрати на правову допомогу.

Право на правову допомогу в Україні гарантовано статтею 59 Конституції України та статтею 16 Господарського процесуального кодексу України.

Приписами ч. 2 ст.126 ГПК України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 3 статті 126 цього Кодексу).

За змістом частини 4 статті 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

За змістом пункту 1 частини 2 статті 126, частини 8 статті 129 ГПК України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 126 цього Кодексу). Аналогічну правову позицію викладено у постановах Об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 та від 22.11.2019 у справі № 910/906/18.

Враховуючи надання відповідачем доказів оплати виконаних робіт в межах отриманої правової допомоги, а також приймаючи до уваги вимоги ст. 126 ГПК України та сталу судову практику, суд зазначає про підтвердження відповідачем понесених витрат та хибність позиції позивача щодо безпідставності вимог щодо компенсації витрат на правову допомогу.

Що стосується застосування критерію співмірності витрат в межах цієї справи, суд зазначає наступне.У застосуванні зазначеного критерію суд користується досить широким розсудом, який водночас повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у ч. 4 ст. 126 ГПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям.

Аналогічну правову позицію викладено у постановах Верховного Суду від 21.05.2019 у справі №903/390/18, від 21.01.2020 у справі №916/2982/16, від 07.07.2020 у справі №914/1002/19).

Отже, при здійсненні розподілу між сторонами спору судових витрат на професійну правничу допомогу, суд враховує результат розгляду спору, умови договору про надання правничої допомоги, укладеного між стороною спору та адвокатом (адвокатським об`єднанням, бюро), обсяги наданих стороні, як клієнту, послуг правничої допомоги щодо представництва її інтересів в суді під час розгляду справи, а також в порядку статті 86 ГПК України надати належну оцінку поданим стороною, яка понесла витрати на професійну правничу допомогу, доказам фактичного надання їй адвокатських послуг, їх прийняття стороною спору на підставі акта приймання-передачі послуг з виставленням адвокатом (адвокатським об`єднанням, бюро) клієнту рахунка на оплату таких послуг.

Позивач заперечуючи проти розміру понесених відповідачем витрат на правову допомогу, не надав достатніх доказів в підтвердження своїх доводів та не спростував пояснення відповідача, якими він обґрунтовує необхідність понесених витрат.

Проте, за змістом Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону).

Дослідивши умови договору щодо встановлення порядку обчислення винагороди адвоката за представництво інтересів відповідача у справі № 905/1604/19, розрахунок розміру винагороди, здійснений сторонами в акті приймання передачі від 9.03.2021 року, та дослідивши матеріали справи на предмет виконання адвокатом обов`язків представництва в межах справи, суд зазначає що розрахунок та витрати, які заявляє відповідач є обґрунтованими та співмірними.

До того ж, суд не може залишити по заувагою, що позивачем до стягнення заявляється частини витрат за жовтень 2020 року та за участь адвоката в засіданні 1.12.2020 року, проте, як свідчать матеріали справи представництво у суді відбувалося протягом всього періоду розгляду справи.

Стосовно заперечень відповідача відносно того, що матеріалами справи не підтверджено зв`язок адвоката Рабко Т.О. із Адвокатським об`єднанням, з яким відповідачем укладений договір, суд зазначає, що відповідач надав до матеріалів справи рішення Адвокатського об`єднання Всеукраїнська адвокатська допомога №22 від 21 травня 2019р, згідно якого адвокат Рябко Тетяна Олексіївна прийнята до складу учасників Адвокатського об`єднання Всеукраїнська адвокатська допомога.

Перевіривши відповідність заявленої до стягнення суми наданому обсягу адвокатських послуг, а також з огляду на їх розумність та доцільність для даної справи та дослідивши співмірність витрат на послуг адвоката із складністю справи та часом витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), суд вважає що заява відповідача про стягнення витрат на правову допомогу у розмірі 9828,37грн є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Стосовно клопотанням відповідача б/н від 22.03.2021р про стягнення з ДП «Адміністрація морських портів України» витрат по нотаріальному перекладу судових документів по справі №905/1604/19 у сумі 3378,24грн, суд зазначає наступне.

Ухвалою Господарського суду Донецької області у справі №905/1604/19 від 01.12.2020р суд зобов`язав відповідача в десятиденний строк з дня отримання ухвали суду здійснити переклад даної ухвали з додатками до неї та надати суду у трьох екземплярах належним чином (нотаріально) засвідчених перекладів зазначених документів на англійську мову для забезпечення вручення зазначених документів третій особі.

Відповідач виконав вимоги ухвали та надав суду процесуальні документи із перекладом та засвідченням перекладу належним чином.

При зверненні із клопотанням про стягнення витрат на переклад позивач фактично просить стягнути витрати понесені лише за переклад комплекту документів на підставі ухвали суду 01.12.2020р.

В підтвердження понесених витрат надав копію рахунку №11-03/250216 від 02.11.2020р та копію платіжного доручення №374363 від 01.12.2020р, за яким ТОВ Метінвест-Шіпінг сплатило послуги з письмового перекладу у розмірі 12432грн.

До матеріалів справи відповідач також надав специфікацію вартості послуг згідно рахунку №11-03/250216 від 02 листопада 2020р та акт приймання - передачі наданих послуг від 02.11.2020р за рахунком №11-03/250216 від 02.11.2020р.

Згідно наданого акту приймання передачі наданих послуг Виконавець Товариство з обмеженою відповідальністю Консалтинг груп Україна надало послуги з письмового перекладу та засвідчення перекладу на суму 12432грн, а Замовник ТОВ МетінвестШіппінг отримав послуги.

Специфікацією відповідач підтвердив отримання послуг з письмового перекладу з української мови на англійську мову: комплект по справі 905/1604/19 та засвідчення підпису перекладача на загальну суму 3378,24грн.

Господарський суд вважає, що клопотання відповідача про стягнення витрат по перекладу судових документів та нотаріальному їх посвідченню у сумі 3378,24грн підлягає задоволенню.

Частиною 2 статті 127 ГПК України передбачено, що експерт, спеціаліст чи перекладач отримують винагороду за виконану роботу, пов`язану із справою, якщо це не входить до їхніх службових обов`язків. Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити в зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів.

Оплата робіт перекладача встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів (ч.4 ст.127 ГПК України).

Представник відповідача надав належні докази оплати вартості здійсненного перекладу судових документів на виконання вимог суду. Проте, позивач належними та допустимими доказами не спростував неадекватність витрат.

Судом враховане, що відповідачеві було доручено здійснювати переклади процесуальних документів ухвалами від 11.02.2020р, від 22.04.2020р, які були виконані відповідачем належним чином, проте відповідач просить компенсувати тільки переклад, який зроблений ним на підставі ухвали від 01.12.2020р.

При прийнятті рішення щодо покладання витрат, пов`язаних з перекладом, на позивача, судом враховане, що переклад ухвали суду від 1.12.2020 року та додані до неї документи були направлені в процесуальному порядку до компетентного органу Єгипту за місцем резидентства третьої особи, з доповненням додаткової інформації, яка ідентифікує третю особу. На час розподілу витрат з перекладу, інформація про невиконання доручення до суду не надходила, проте це не є підставою для ухилення від прийняття рішення по справі. Незалежно від отримання відповіді компетентного органу Єгипту від 4.09.2020 року, але враховуючи данні синопсису, додаткову інформацію відповідача, яка була врахована при прийнятті ухвали від 1.12.2020 року, суд зауважує, що на час розподілу витрат у суду не має сумніву у повній ідентифікації третьої особи, правомірності перекладу в межах виконання ухвали від 1.12.2020 року та правомірності направлення доручення до іноземної держави, резидентом якої є третя особа.

З огляду на викладене, суд покладає витрати із письмового перекладу судових документів на позивача.

У відповідності до вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати та витати по сплаті судового збору покладаються на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 74, 76, 129, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог Державного підприємства «Адміністрація морських портів України», м. Київ до Товариства з обмеженою відповідальністю «Метінвест Шіппінг», м. Маріуполь Донецької області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача REC.NAV.MANAGEMENT CO.LTD (West of Damietta port, plot № 03/40 Damietta 34517/34518, Egypt) про стягнення заборгованості в сумі 13 080, 62 дол. США, що становить 342 712, 24 грн. за рахунками 567-В та 568-В - відмовити.

Стягнути з Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (01135 місто Київ, проспект Перемоги,14, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Метінвест - Шіппінг» (87510, Донецька область, місто Маріуполь, вулиця Ширшова,6а, ) витрати на професійну правничу допомогу у сумі 9828,37грн, витрати з нотаріального перекладу судових документів у сумі 3378,24грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення може бути оскаржене в Східний апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку передбаченому розділом IV ГПК України з урахуванням приписів перехідних положень.

Суддя П.В. Демідова

В судовому засіданні 19.05.2021р оголошено вступну та резолютивну частини рішення. Повний текст рішення складено та підписано 27.05.2021р.

Інформацію щодо руху справи можна отримати на інформаційному сайті http://www.reyestr.court.gov.ua, веб-порталі "Судова влада України" (dn.arbitr.gov.ua).