ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

24.05.2021 р. Справа № 464/2725/19

Суддя Господарського суду Львівської області Гоменюк З.П., розглянувши матеріали

за позовом ОСОБА_1 , м.Львів

до Обслуговуючого кооперативу «Кооперативний автогараж легкових автомобілів «Автобусник», м.Львів

про визнання незаконним та скасування рішення правління

ВСТАНОВИВ

На розгляд Сихівського районного суду м.Львова було подано позовну заяву ОСОБА_1 до Обслуговуючого кооперативу «Кооперативний автогараж легкових автомобілів «Автобусник» про визнання незаконним та скасування рішення правління.

Ухвалою Сихівського районного суду м.Львова від 20.05.2019 р. у справі №464/2725/19 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито загальне позовне провадження, призначено підготовче судове засідання на 13.06.2018 р.

Рішенням Сихівського районного суду м.Львова від 07.10.2019 р., залишеним без змін постановою Львівського апеляційного суду від 28.01.2020 р., у позові відмовлено.

Постановою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 17.02.2021 р. у справі №464/2725/19 ухвалено: касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволити частково; рішення Сихівського районного суду м.Львова від 07.10.2019 р. та постанову Львівського апеляційного суду від 28.01.2020 р. скасувати; провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до обслуговуючого кооперативу «Кооперативний автогараж легкових автомобілів «Автобусник», третя особа ОСОБА_2 , про визнання незаконним та скасування рішення правління обслуговуючого кооперативу «Кооперативний автогараж легкових автомобілів «Автобусник» закрити; повідомити ОСОБА_1 , що розгляд вказаної справи віднесено до суду господарської юрисдикції; роз`яснити ОСОБА_1 , що у разі закриття судом касаційної інстанції провадження у справі на підставі пункту 1 частини першої статті 255 ЦПК України суд за заявою позивача вправі постановити в порядку письмового провадження ухвалу про передачу справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, до юрисдикції якого віднесено розгляд такої справи.

У березні 2021 року до Верховного Суду надійшла заява ОСОБА_1 про направлення справи за встановленою юрисдикцією, у якій заявник просив направити справу №464/2725/19 для розгляду до Господарського суду Львівської області.

У зв`язку з тим, що постановою Верховного Суду від 17.02.2021 р. встановлено, що спір між учасниками справи виник стосовно розпорядження корпоративними правами, а місцезнаходженням відповідача є територія міста Львова, Касаційний цивільний суд у складі Верховного Суду своєю ухвалою від 14.04.2021 р. задоволив заяву ОСОБА_1 та передав справу №464/2725/19 для продовження розгляду до Господарського суду Львівської області.

Після надходження матеріалів справи №464/2725/19 до Господарського суду Львівської області відповідно до проведеного 19.05.2021 р. автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано для розгляду судді Гоменюк З.П.

Розглянувши позовну заяву у справі №464/2725/19, що надійшла з Верховного Суду, господарський суд дійшов висновку про необхідність залишити її без руху з огляду на таке.

Відповідно до абз.2 ч.1 ст.174 Господарського процесуального кодексу України, у разі надходження до суду справи, що підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства, після закриття провадження Верховним Судом чи судом апеляційної інстанції в порядку цивільного чи адміністративного судочинства, суд перевіряє наявність підстав для залишення позовної заяви без руху відповідно до вимог господарського процесуального закону, чинного на дату подання позовної заяви.

Як визначено судом, позивач подав позовну заяву у травні 2019 року.

За умовами п.2 ч.1 ст.164 Господарського процесуального кодексу України (тут і надалі норми законодавства наводяться в редакції, чинній на дату звернення з позовом), до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно з ч.2 ст.123 Господарського процесуального кодексу України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Як передбачено ч.1 ст.4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Частиною другою ст.4 Закону встановлено, що із позовних заяв немайнового характеру, які подаються до господарських судів, судовий збір сплачується в розмірі 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2019 рік» було визначено, що прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2019 року дорівнював 1921 грн.

Як випливає з прохальної частини позовної заяви, позивач просить суд визнати незаконним та скасувати рішення правління відповідача, тобто заявляє одну вимогу немайнового характеру, за яку при поданні позову до господарського суду у травні 2019 року сплаті підлягало 1921 грн судового збору, тобто сума, яка дорівнювала одному розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 1 січня 2019 року.

Позивач, звертаючись з позовом в порядку цивільного судочинства, на підтвердження сплати судового збору долучав до позовної заяви квитанцію на суму 768,40 грн, відтак, виходячи з норм абз.2 ч.1 ст.174 ГПК України та Закону України «Про судовий збір», позивачеві слід доплатити ще 1152,60грн судового збору з позовних вимог у цій справі, яку належить розглядати за правилами господарського судочинства.

Враховуючи все вищенаведене, суд прийшов до висновку, що позовна заява не відповідає вимогам, які встановлювались до неї Господарським процесуальним кодексом України та Законом України «Про судовий збір» у травні 2019 року, а саме вимогам щодо долучення до позову документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Згідно з ч.1 та ч.2 ст.174 ГПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

З огляду на вищенаведене, відповідно до вказаних норм ГПК України позовну заяву слід залишити без руху, встановивши позивачеві спосіб і строк для усунення недоліків.

Керуючись ст.ст.162, 164, 172, 174, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву залишити без руху.

2. Встановити позивачу десятиденний строк з дня вручення цієї ухвали на усунення допущених недоліків шляхом надання суду:

- доказів доплати судового збору в сумі 1152,60 грн.

У випадку невиконання цієї ухвали у встановлений судом строк, позовна заява вважається неподаною і підлягає поверненню позивачу зі всіма доданими до неї документами.

Ухвала набирає законної сили в порядку ст.235 ГПК України та не підлягає оскарженню.

Суддя З.П. Гоменюк