ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" травня 2021 р. Справа№ 910/5749/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Зубець Л.П.

суддів: Мартюк А.І.

Алданової С.О.

без повідомлення (виклику) учасників справи

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Аву Біо-Енерджі"

на рішення Господарського суду міста Києва

від 14.01.2021 (повний текст складено - 19.01.2021)

у справі №910/5749/20 (суддя - Ващенко Т.М.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Аву Біо-Енерджі"

до Товариства з обмеженою відповідальністю

"Науково-технічна компанія "Метрополія"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Іноземне підприємство "Агро-Вільд Україна"

про розірвання договору та стягнення 55 800, 00 грн

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Аву Біо-Енерджі" (надалі - позивач, ТОВ "Аву Біо-Енерджі") звернулося до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-технічна компанія "Метрополія" (надалі - відповідач, ТОВ "НТК "Метрополія") про розірвання договору та стягнення 55 800, 00 грн авансового платежу.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідачем порушено умови укладеного між сторонами договору на виконання проектних робіт від 30.10.2017 №10/02-03/02 (надалі - Договір), а саме не виконано роботи у встановлений договором строк, відтак позивач, посилаючись на допущене відповідачем істотне порушення умов договору, просив суд розірвати укладений між сторонами Договір та стягнути з відповідача 55 800, 00 грн сплаченої попередньої оплати.

Під час розгляду спору, судом першої інстанції залучено до участі у справі №910/5749/20 в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Іноземне підприємство "Агро-Вільд Україна" (надалі - третя особа).

Рішенням Господарського суду міста Києва від 14.01.2021 у справі №910/5749/20 позов задоволено частково.

Розірвано Договір №10/02-03/02 від 30.10.2017 на виконання проектних робіт, укладений між ТОВ "АВУ Біогаз" (назву якого змінено на ТОВ "Аву Біо-Енерджі") та ТОВ "НТК "Метрополія". Присуджено до стягнення з відповідача на користь позивача 180, 00 грн авансу та 2 108, 78 грн судового збору.

В іншій частині позову відмовлено.

Місцевий господарський суд дійшов такого висновку, оскільки встановив, що приблизна ступінь виконання робіт позивачем визначена по Договору в цілому. При цьому, позивач у встановлений розділом 4 Договору строк Акт приймання-передавання виконаних робіт на 55 620, 00 грн з ПДВ не підписав, як і не надав мотивованої відмови від його підписання, з огляду на що такий Акт вважається підписаним та підлягає оплаті Замовником.

Водночас, судом встановлено прострочення боржника, виходячи з того, що згідно строків, встановлених Специфікацією робіт до Договору, такі роботи по всім трьом етапам мали були бути виконані відповідачем до березня 2018 року включно, натомість виконання частини робіт по другому етапу сторонами погоджено в серпні 2019 року, тобто з простроченням більше ніж на один календарний рік, що є істотним порушенням умов Договору.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, позивач (скаржник) звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 14.01.2021 у справі №910/5749/20 в частині відмови у задоволенні позовної вимоги щодо повернення сплаченого позивачем авансу, ухвалити в цій частині нове рішення, яким стягнути з відповідача на користь позивача 55 800,00 грн. Стягнути з відповідача судові витрати.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що рішення суду в оскаржуваній частині прийняте при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими, а також наявна невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи. Відтак, судове рішення в оскаржуваній частині ухвалене із порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Узагальнені доводи апеляційної скарги зводяться до того, що за умовами Договору відповідач зобов`язаний передати позивачу не частину проекту, а готову проектно-кошторисну документацію.

Скаржник наголошує, що предметом Договору є виконання певно визначеної проектної документації. Технічне завдання, вихідні дані, підготовка техніко-економічного обґрунтування - є лише передумовою виконання самого проекту.

При цьому, всупереч умовам Договору відповідач не повідомляв позивача у письмовій формі про будь-які обставини стосовно ненадання з боку Замовника необхідної інформації (п. 3.1. Договору); не надавав Замовнику результати робіт та підписаний у 2-х примірниках відповідний Акт приймання-передавання робіт за етапом (п. 4.1. Договору); не дотримався умов Договору щодо строків виконання робіт, які визначено у специфікації робіт (Додаток №3 до Договору). Відповідач не надав взагалі жодного доказу виконання саме проектної документації. Також, відповідач не надав будь-яких доказів, що ним було фактично виконано роботи саме в розмірі 15%. Готовність проектно-кошторисної документації можлива лише у розмірі 100%, а не 15%, як вказує відповідач та, відповідно з чим погодився суд першої інстанції. В оскаржуваному рішенні суд ототожнює результат виконаних робіт з актом приймання-передавання робіт, на який замовник не дав заперечень.

Позивач зазначає про те, що відповідачем було надіслано акт про виконання лише частини робіт, що не передбачено Договором, самі роботи не були передані замовнику. Тому у замовника був відсутній предмет розгляду (самого проекту) та, відповідно - не виникло обов`язку прийняття робіт, оскільки вони були відсутні. Пункт 4.3. Договору має пряме відсилання до пункту 4.2. Договору, в якому вказано, що замовник протягом 5-ти робочих днів від дати одержання Акту приймання- передавання робіт за етапом повинен надати відповідь. Формулювання умов Договору "надання відповіді за Актом приймання-передавання робіт за етапом" означає лише одне: є виконаний етап - є акт приймання-передавання робіт; скільки етапів - стільки актів. Вказані формулювання умов Договору є чіткими та не потребують спеціальних технічних знань або проведення лінгвістичних експертиз. Надісланий акт виконаних робіт на 15% не відповідає умовам Договору, тому у замовника не виник обов`язок його розгляду.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.02.2021, апеляційну скаргу ТОВ "Аву Біо-Енерджі" передано на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючої судді - Зубець Л.П. (суддя - доповідач), суддів: Мартюк А.І., Алданової С.О.

Судова колегія зазначає, що визначений за допомогою автоматизованої системи розподілу судової справи склад колегії суддів, є судом, встановленим законом, про що Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово наголошував, зокрема, у справі "Zand v. Austria", висловлено думку, що термін "судом, встановленим законом" у ч. 1 ст. 6 Конвенції передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів".

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 22.02.2021 відкрито апеляційне провадження у справі №910/5749/20 за апеляційною скаргою ТОВ "Аву Біо-Енерджі" на рішення Господарського суду міста Києва від 14.01.2021.

Відповідно до ч. 3 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється у судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених частиною десятою цієї статті та частиною другою статті 271 цього Кодексу.

Частиною 10 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України визначено, що апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

У відповідності до ч. 13 ст. 8 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до п. п. 4, 5 ч. 3 ст. 247 Господарського процесуального кодексу України при вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує категорію та складність справи, обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначити експертизу, викликати свідків тощо.

З огляду на викладене, розгляд апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Аву Біо-Енерджі" на рішення Господарського суду міста Києва від 14.01.2021 у справі №910/5749/20 вирішено здійснювати у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Також роз`яснено учасникам справи право та встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу, пояснень, заяв та клопотань до суду апеляційної інстанції.

Відповідач у порядку ст. 263 Господарського процесуального кодексу України скориставшись своїм правом, подав до Північного апеляційного господарського суду відзив на апеляційну скаргу, в якому просить суд залишити скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення без змін.

Зокрема, відповідач у своєму відзиві зазначає про те, що позивач у своєму листі від 26.07.2019 №11 визнав виконаними 15% всього обсягу робіт за Договором, розрахував суму грошових коштів на які були виконані роботи, і невикористаний залишок авансового платежу (допустивши при розрахунку помилку, пов`язану із застосуванням сум без врахування ПДВ 20%), тобто фактично підтвердив прийняття частково виконаних робіт за Договором, оскільки не вимагав повернення всієї суми авансового платежу, а лише його невикористану частину.

24.03.2021 через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від позивача надійшло клопотання про врахування правової позиції у подібних правовідносинах, викладеної у постанові Верховного Суду у складі касаційного господарського суду по справі №910/5816/20.

Щодо процесуального строку наданого для розгляду справи в суді апеляційної інстанції, колегія суддів вважає за необхідне зазначити про те, що одним із основних принципів (засад) господарського судочинства є, зокрема, розумність строків розгляду справи.

Приписами статті 2 Господарського процесуального кодексу України визначено, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Поняття розумного строку не має чіткого визначення, проте розумним вважається строк, який необхідний для вирішення справи у відповідності до вимог матеріального та процесуального законів.

В силу вимог частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає здійснення перевірки оскаржуваного рішення у даній справі в апеляційному порядку в межах розумного строку, який необхідний для вирішення справи.

Відповідно до ст. 269, ч. 1 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. У суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених при перегляді справ в порядку апеляційного провадження.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, відзиву на неї, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, Північний апеляційний господарський суд дійшов наступних висновків.

Як встановлено судом першої інстанції та перевірено судом апеляційної інстанції, 30.10.2017 між ТОВ "АВУ Солар", яке в подальшому змінило своє найменування на ТОВ "Аву Біо-Енерджі" (замовник) та ТОВ "НТК "Метрополія" (виконавець) укладено Договір №10/02-03/02 на виконання проектних робіт (Договір), за умовами п. 1.1 якого виконавець зобов`язався виконати роботи щодо проектування схеми видачі потужності біогазової електростанції 10 МВт поблизу с. Озерна Білоцерківського району Київської області.

Відповідно до п. 1.3 Договору технічні, економічні та інші вимоги до проведення робіт визначаються Специфікацією робіт (Додаток 1) та Технічним завданням на виконання техніко-економічного обґрунтування схеми видачі потужності біогазової електростанції (БгЕС) потужністю 10 МВт (Додаток 2), які є невід`ємними частинами Договору.

Положеннями п. 2.1 Договору сторони погодили, що роботи поділено наступним чином: 1 етап виконання робіт - 0, 00 грн, 2 етап виконання робіт - 186 000, 00 грн, 3 етап виконання робіт - 123 000, 00 грн, разом вартість робіт складає 309 000, 00 грн, з ПДВ 370 800, 00 грн.

За умовами п. 3.1 Договору якщо замовник надає всю необхідну інформацію своєчасно, як у письмовій, так і в усній формі, виконавець зобов`язаний негайно розпочати заплановану роботу. Якщо замовник не виконує свої обов`язки щодо надання всієї необхідної інформації та/або виконує несвоєчасно, виконавець зобов`язаний письмово повідомити замовника про цей факт з зазначенням розумних строків для цього замовника.

Відповідно до п. 3.5 Договору у випадку невиконання або несвоєчасного виконання замовником п.п.3.1-3.2 цього Договору виконавець не несе відповідальності за своєчасне та повне виконання робіт.

Після закінчення виконання робіт за кожним етапом виконавець передає замовнику результати робіт та підписаний у 2 (двох) примірниках відповідний Акт приймання-передавання робіт за етапом (п. 4.1 Договору).

Відповідно до п. 4.2 Договору замовник протягом 5 (п`яти) робочих днів від дати одержання Акту приймання-передавання робіт за етапом повинен надіслати Виконавцю підписаний Акт або надати мотивовану відмову від приймання робіт. Прийняття може бути відмовлено та / або заявлено Замовником у письмовій формі лише у виправданих випадках. У разі падання мотивованої відмови, протягом 10 (десяти) робочих днів сторонами укладається двосторонній Акт виявлених порушень вимог цього Договору та/або інших порушень, в тому числі порушень норм чинного законодавства України, з переліком необхідних додаткових робіт, доопрацювань, інших заходів та термінів їх виконання. Замовник не має права використовувати передані йому результати робіт до їх прийняття та повної оплати за кожним етапом.

За змістом п. 4.3 Договору у разі непідписання або неповернення Акту приймання-передавання робіт за етапом у строк, зазначений в п. 4.2 Договору, та ненадання мотивованої відмови, Акт приймання-передавання робіт за етапом вважається підписаним та підлягає оплаті Замовником згідно умов п. 2.1 Договору.

Цей Договір вступає в силу з моменту підписання повноважними представниками сторін і скріплення їх печатками та діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань (п. 9.1 Договору).

Розірвання договору можливе тільки з поважної причини (п. 9.2 Договору).

Додатком 1 до Договору "Специфікація робіт" сторони визначили найменування робіт, їх вартість та строк виконання по кожному етапу:

1 етап - аналіз вихідних даних за проектом, перевірка наявних дозвільних та землевпорядних документів;

2 етап - розробка схеми видачі потужності БгЕС, в тому числі:

- підготовка та погодження ТЗ на розробку ТЕО схеми видачі потужності БгЕС;

- отримання вихідних даних в ПрАТ "Київобленерго" та ДП "НЕК "Укренерго", узгодження розрахункової моделі на виконання ТЕО;

- розробка та оформлення ТЕО схеми видачі потужності БгЕС (Технічне завдання наведене в Додатку 2).

3 етап - погодження схеми видачі потужності БгЕС, в тому числі:

- погодження ТЕО схеми видачі потужності в ПрАТ "Київобленерго";

- погодження ТЕО схеми видачі потужності в ДП "НЕК "Укренерго" (через "єдине вікно");

- організація укладення договору на приєднання в ПрАТ "Київобленерго" та оптимізація технічних умов на приєднання;

- погодження ТУ в ДП "НЕК "Укренерго".

Строк виконання робіт по 1 етапу становить 0,5 міс, по 2 етапу - 1,5 міс., по 3 етапу - 2,5 міс. після виконання етапу 2, всього 4,5 міс.

Додатком 2 до Договору сторонами погоджено Технічне завдання на виконання техніко-економічного обґрунтування схеми видачі потужності біогазової електростанції (БгЕС) потужністю 10 МВт, спорудження якої планується поблизу с. Озерна Білоцерківського району Київської області.

17.11.2017 між відповідачем (сторона 1), третьою особою у справі (сторона 2) та позивачем (сторона 3) було підписано Договір №11/02-03/02 про виконання обов`язку третьою особою та припинення зобов`язання зарахуванням, в пункті 1.1 якого визначено, що в порядку та на умовах, визначених договором сторони домовились, що третя особа виконає зобов`язання по сплаті боргу за позивача перед відповідачем, які виникли внаслідок укладення Договору, шляхом перерахування 55 800, 00 грн на поточний рахунок виконавця.

Платіжним дорученням №20027 від 21.11.2017 на виконання Договору №11/02-03/02 від 17.11.2017 третя особа замість позивача сплатила відповідачу 55 800, 00 грн (з ПДВ 9 300, 00 грн) по Договору з призначенням платежу "за розробку схеми видачі потужності електростанц зг рах №181 від 17.11.17р. дог про вик обов`язку боржника №11/02-03/02 від 17.11.17р. (Озерна)". Вказана сума була прийнята відповідачем без будь-яких зауважень та заперечень.

Відтак, правовою природою перерахованої суми в розмірі 55 800,00 грн є аванс на виконання робіт за Договором, який перераховано третьою особою на користь відповідача в рахунок виконання зобов`язання позивача зі сплати обумовленого авансу згідно Договору.

Сплата авансу в розмірі 55 800, 00 грн платіжним дорученням №20027 від 21.11.2017 в сукупності з двосторонньо погодженим сторонами Додатком №1 до Договору "Специфікація робіт" свідчить про те, що позивачем було виконано свої зобов`язання щодо сплати авансу за Договором, внаслідок чого у відповідача виник обов`язок виконати обумовлені Договором роботи у визначені ним строки.

Звертаючись з позовом до господарського суду, позивач вказував на те, що відповідачем всупереч умовам Договору не дотримано строків виконання робіт та не надано замовнику результатів робіт, не підписано у 2-х примірниках Акт приймання-передавання виконаних робіт, відтак позивач, посилаючись на допущення відповідачем істотного порушення умов Договору, просив суд розірвати укладений між сторонами Договір та стягнути суму попередньої оплати в розмірі 55 800, 00 грн.

Місцевим господарським судом встановлено істотне порушення відповідачем умов Договору, а відтак вимоги про розірвання Договору №10/02-03/02 від 30.10.2017 на виконання проектних робіт, укладеного між позивачем та відповідачем задоволено повністю.

Водночас, задовольняючи частково вимоги позивача щодо стягнення з відповідача попередньої оплати, в розмірі 55 800, 00 грн, суд першої інстанції виходив з того, що позивач у встановлений розділом 4 Договору строк, 5 (п`яти) робочих днів від дати одержання Акту приймання-передавання робіт, акт не підписав як і не надав мотивованої відмови від його підписання, з огляду на що такий Акт вважається підписаним та підлягає оплаті замовником.

Зі змісту апеляційної скарги вбачається, що рішення суду першої інстанції в частині розірвання Договору №10/02-03/02 від 30.10.2017 на виконання проектних робіт не оскаржується, а тому згідно з ч. 1 ст. 269 ГПК України в цій частині рішення місцевого господарського суду в апеляційному порядку не переглядається.

Враховуючи наведене, судом апеляційної інстанції переглядається судове рішення в частині відмови в задоволенні вимоги позивача про стягнення з відповідача попередньої оплати, в розмірі 55 620, 00 грн.

Так, місцевий господарський суд відмовляючи в задоволенні вимоги позивача про стягнення з відповідача попередньої оплати, в розмірі 55 620, 00 грн зазначив наступне.

Платіжним дорученням №20027 від 21.11.2017 на виконання Договору №11/02-03/02 від 17.11.2017 третя особа замість позивача сплатила відповідачу 55 800, 00 грн (з ПДВ 9 300, 00 грн) по Договору з призначенням платежу "за розробку схеми видачі потужності електростанц зг рах №181 від 17.11.17р. дог про вик обов`язку боржника № 11/02-03/02 від 17.11.17 р. (Озерна)".

Вказана сума це 46 500, 00 без ПДВ, що становить 25% від вартості другого етапу за Специфікацією (вартістю 186 000, 00 грн без ПДВ).

Отже 21.11.2017 відповідач отримав в порядку п. 2.1 Договору передплату 25% за 2 етап виконання робіт.

Листом №11 від 26.07.2019 позивач звернувся до відповідача з вимогою повернути 9 450, 00 грн з ПДВ з 55 800, 00 грн з ПДВ, вказавши, що ступінь виконання робіт по Договору становить близько 15%.

Надаючи правову оцінку такому листу суд першої інстанції встановив, що приблизна ступінь виконання робіт позивачем визначена по Договору в цілому (не другому етапу).

Вимагаючи повернути 9 450, 00 грн з ПДВ позивач не заперечив факт виконання робіт відповідачем по другому етапу на суму 46 350, 00 грн з ПДВ, що становить 20,77% від вартості робіт другого етапу (223 200, 00 грн з ПДВ = 186 000, 00 грн без ПДВ + 37 200, 00 грн ПДВ).

Листом №01/03-01/211 від 02.08.2019 на лист позивача №11 від 26.07.2019 відповідач вказав на виконання робіт на суму 55 620, 00 грн з ПДВ, направивши 12.08.2019 разом з таким листом Акт приймання-передавання виконаних робіт за Договором на суму 55 620, 00 грн. Означений акт позивачем отримано 19.08.2019.

Однак позивач у встановлений розділом 4 Договору строк (5 (п`яти) робочих днів від дати одержання Акту приймання-передавання робіт) - до 26.08.2019 включно акт не підписав як і не надав мотивованої відмови від його підписання, з огляду на що такий Акт вважається підписаним та підлягає оплаті замовником.

Апеляційний господарський суд не погоджується з такими висновками місцевого господарського суду, з огляду на наступне.

Як встановлено судом апеляційної інстанції, внаслідок укладення Договору між сторонами виникли правовідносини підряду, зокрема, щодо проведення проектних робіт, які врегульовано главою 61 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 846 ЦК України строки виконання робіт або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду.

Відповідно до ст. 861 ЦК України підрядник зобов`язаний передати замовникові разом з результатом роботи інформацію щодо експлуатації або іншого використання предмета договору підряду, якщо це передбачено договором або якщо без такої інформації використання результату роботи для цілей, визначених договором, є неможливим.

За договором підряду на проведення проектних та пошукових робіт підрядник зобов`язується розробити за завданням замовника проектну або іншу технічну документацію та (або) виконати пошукові роботи, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити їх. До договору підряду на проведення проектних і пошукових робіт застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено законом (ст. 887 ЦК України).

Як зазначалось вище, Додатком 1 до Договору "Специфікація робіт" сторони визначили найменування робіт, їх вартість та строки виконання по кожному етапу:

1 етап - аналіз вихідних даних за проектом, перевірка наявних дозвільних та землевпорядних документів;

2 етап - розробка схеми видачі потужності БгЕС, в тому числі:

- підготовка та погодження ТЗ на розробку ТЕО схеми видачі потужності БгЕС;

- отримання вихідних даних в ПрАТ "Київобленерго" та ДП "НЕК "Укренерго", узгодження розрахункової моделі на виконання ТЕО;

- розробка та оформлення ТЕО схеми видачі потужності БгЕС (Технічне завдання наведене в Додатку 2).

3 етап - погодження схеми видачі потужності БгЕС, в тому числі:

- погодження ТЕО схеми видачі потужності в ПрАТ "Київобленерго";

- погодження ТЕО схеми видачі потужності в ДП "НЕК "Укренерго" (через "єдине вікно");

- організація укладення договору на приєднання в ПрАТ "Київобленерго" та оптимізація технічних умов на приєднання;

- погодження ТУ в ДП "НЕК "Укренерго".

Строк виконання робіт по 1 етапу становить 0,5 міс, по 2 етапу - 1,5 міс., по 3 етапу - 2,5 міс. після виконання етапу 2, всього 4,5 міс.

За умовами п. 2.1 Договору загальна вартість робіт складає 370 800, 00 грн разом з ПДВ. Оплата повинна проводитись відповідно після виставлення рахунку виконавцем протягом 5 банківських днів. Виконавець повинен подати рахунок-фактуру, а також як тільки він приступив до початку роботи за певним етапом, повинен повідомити замовника в письмовій формі про початок роботи й про завершення роботи за кожним етапом окремо.

Положеннями п. 3.1 Договору сторони погодили, що якщо замовник надає всю необхідну інформацію своєчасно, як у письмовій, так і в усній формі, виконавець зобов`язаний негайно розпочати заплановану роботу. Якщо замовник не виконує свої обов`язки щодо надання всієї необхідної інформації та/або виконує несвоєчасно, виконавець зобов`язаний письмово повідомити замовника про цей факт з зазначенням розумних строків для цього замовника.

Після закінчення виконання робіт за кожним етапом виконавець передає замовнику результати робіт та підписаний у 2 (двох) примірниках відповідний Акт приймання-передавання робіт за етапом (п. 4.1 Договору).

Проте, всупереч наведеним умовам Договору відповідач (виконавець) не повідомляв замовника в письмовій формі про початок роботи та про ії завершення за кожним етапом окремо (п. 2.1 Договору); не повідомляв замовника в письмовій формі про будь-які обставини з приводу ненадання замовником необхідної інформації (п. 3.1 Договору); не надавав замовнику результати робіт та підписаний у 2-х примірниках відповідний Акт приймання-передавання робіт за кожним етапом (п. 4.1 Договору); не дотримався умов Договору щодо строків виконання робіт, які визначено у Специфікації робіт (Додаток № 1 до Договору). Доказів протилежного відповідачем матеріали справи не містять.

Наданий відповідачем лист №11 від 26.07.2019, в якому позивач вимагав повернути кошти в розмірі 9 450, 00 грн, в силу приписів ст. ст. 76-77 ГПК України не може бути належним та допустимим доказом часткового виконання відповідачем обов`язку за Договором. Крім цього, вказаний лист містить посилання на ступінь виконання зобов`язань по Договору в розмірі близькому до 15%,

Так, на підтвердження виконання робіт за Договором на 15% відповідач надав лист від 12.08.2019 № 01/03-01/211 у відповідь на лист позивача №11 від 26.07.2019, в якому зазначалось, що відповідач виконав на користь позивача, як замовника, зобов`язання в розмірі, близькому до 15% від загальної вартості робіт за Договором на суму 55 620, 00 грн, а решта робіт не могла бути виконана в зв`язку з порушенням змовником п.п. 3.1-3.2 Договору. До цього листа було долучено Акт приймання-передавання виконаних робіт від 12.08.2019 на суму 55 620, 00 грн, який підписано в односторонньому порядку лише відповідачем.

Дослідивши вищезгаданий акт, підписаний в односторонньому порядку лише відповідачем, апеляційний господарський суд дійшов висновку, що він не є належним та допустимим доказом в розумінні ст. ст. 76-77 ГПК України як виконання відповідачем, так і прийняття позивачем визначеного Договором обсягу робіт.

Матеріали справи не містять доказів на підтвердження виконання відповідачем проектних робіт, як і їх вартості у визначеному відповідачем у Акті розмірі.

При цьому, надсилання відповідачем позивачу вказаного Акту не є обставиною, яка підтверджує фактичне виконання відповідачем робіт на згадану у ньому суму, так і фактичне їх прийняття позивачем на підставі п. 4.1, 4.2 Договору.

Надані відповідачем вказані вище листи не свідчать про виконання відповідачем робіт за узгодженої сторонами Специфікації та у визначені нею строки, тим більше про прийняття таких робіт позивачем, адже за умовами Договору та приписами чинного законодавства відповідач (виконавець) зобов`язаний був передати позивачу (замовнику) не частину проекту, не робоче листування між сторонами, а готову проектно-кошторисну документацію, яка б відповідала погодженим сторонами умовам.

При цьому, відповідачем не надано жодних доказів на підтвердження виконаних ним робіт згідно погоджених сторонами етапів та саме у визначених Договором обсягах та строках, тобто не надав доказів, що роботи ним виконано саме в розмірі 15%.

Слід зазначити, що за договором підряду на проведення проектних та пошукових робіт підрядник зобов`язується розробити за завданням замовника проектну або іншу технічну документацію та (або) виконати пошукові роботи, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити їх (ч. 1 ст. 887 ЦК України).

За приписами п. 3 ст. 890 ЦК України підрядник зобов`язаний передати замовникові готову проектно-кошторисну документацію та результати пошукових робіт.

Як вбачається з наведених вище норм права, у підряді на проектні роботи оплата здійснюється за виконання підрядником обумовленої сторонами проектної документації. Сама по собі робота не є метою замовника, задля досягнення якої він вступає в договірні відносини з підрядником. Інтерес замовника пов`язаний безпосередньо з конкретним результатом - передання йому готової проектно-кошторисної документації.

Аналогічного правового висновку дійшов касаційний господарський суд у складі Верховного Суду у постановах від 14.02.2018 у справі №910/13195/17, від 17.03.2021 у справі №910/5816/20.

З огляду на наведене, апеляційний господарський суд дійшов висновку про виконання позивачем своїх зобов`язань за Договором шляхом сплати авансового платежу, внаслідок чого у відповідача виник обов`язок виконати обумовлені Договором роботи у визначений ним строк, чого ним не здійснено, відтак позивач за наявності в роботі істотних відступів від умов Договору правомірно реалізував своє право заявити вимоги про розірвання Договору та відповідно стягнення перерахованого авансу в розмірі 55 800, 00 грн.

Порушенням зобов`язання на підставі ст. 610 ЦК України є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Оскільки матеріали справи не містять жодних доказів повного та належного виконання відповідачем обумовлених Договором робіт у встановлені ним строки, останнім не доведено обставин, за наявності яких виконані ним роботи могли б вважаються прийнятими позивачем, або обставин, які звільняють його від виконання умов Договору, апеляційний господарський суд дійшов висновку про істотне порушення відповідачем умов Договору, яке полягає в тому, що станом на момент звернення до суду з позовом у даній справі позивач був позбавлений того, на що він розраховував при укладанні Договору з відповідачем, адже позивач очікував отримати від відповідача проектну документацію.

Відтак, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що Акт приймання-передавання виконаних робіт (Договір) на суму 55 620, 00 грн, який підписано в односторонньому порядку лише відповідачем, не є належним та допустимим доказом в розумінні ст. ст. 76-77 ГПК України як виконання відповідачем, так і прийняття позивачем визначеного Договором обсягу робіт на вказану у ньому суму.

В свою чергу, наведена обставина в сукупності з тим, що матеріали справи взагалі не містять будь-яких документальних підтверджень виконання відповідачем проектних робіт (як повністю, так і частково), зазначений Акт не приймається апеляційним судом як належний доказ на підтвердження факту виконаних робіт на вищезгадану суму.

Посилання господарського суду, що позивач не надав доказів (п. 4.3 Договору та вимог ч. 1 ст. 853 ЦК України) щодо його вмотивованої відмови від прийняття робіт, а тому роботи за Актом виконані, позивачем прийняті, колегія суддів вважає помилковими, адже сторони погодили строк, порядок виконання робіт за Договором та порядок їх прийняття, такого порядку підрядник не дотримався, вищезгаданий Акт приймання-передавання складено на частину робіт, чого не передбачено Договором, зокрема, без конкретизації, які саме роботи та за яким етапом були виконані.

Таким чином, враховуючи порушення відповідачем своїх зобов`язань за Договором щодо повного та належного виконання у встановлені строки обумовлених Договором робіт, що є істотним порушенням його умов, в наслідок чого позивач був позбавлений того, на що розраховував при укладенні Договору з відповідачем, апеляційний суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині стягнення на користь позивача 55 800, 00 грн попередньої оплати, відповідно про задоволення позову в цій частині у повному обсязі.

Апеляційним господарським судом враховано, що обов`язком суду при вирішенні спору є належна правова кваліфікація правовідносин учасників спору і застосування відповідної норми права, яка регулює спірні правовідносини, тобто, саме на суд покладено обов`язок надати правову кваліфікацію відносинам сторін виходячи із фактів, установлених під час розгляду справи, та визначити, яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору. Самостійне застосування судом для прийняття рішення саме тих норм матеріального права, предметом регулювання яких є відповідні правовідносини, не призводить до зміни предмета позову та/або обраного позивачем способу захисту.

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 13, ч. 1 ст. 14 Господарського процесуального кодексу України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Колегія суддів зазначає, що враховуючи положення ч. 1 ст. 9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997 N475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів N 2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006 N3477-IV (3477-15) "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Трофимчук проти України" no. 4241/03 від 28.10.2010 Європейським судом з прав людини зазначено, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод сторін.

У відповідності з п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України та ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. ГПК України).

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ст. 76 Господарського процесуального кодексу України).

Статтею 79 ГПК України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, що їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї (ч. 8 ст. 80 ГПК України).

Ч. 1 статті 277 ГПК України визначено, що підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:

1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

З огляду на викладене, Північний апеляційний господарський суд приходить до висновку, що доводи, викладені скаржником в апеляційній скарзі, знайшли своє підтвердження під час розгляду справи в апеляційному порядку, у зв`язку з чим на підставі п. 1-4 ч. 1 статті 277 Господарського процесуального кодексу України рішення в оскаржуваній частині підлягає скасуванню в апеляційному порядку з прийняттям нового рішення про задоволення позову повністю.

Пунктом 2 ч. 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України визначено, що у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Частиною 14 статті 129 Господарського процесуального кодексу України визначено, якщо суд апеляційної, касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

На підставі п. 2 ч. 1, ч. 14 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції здійснює розподіл судових витрат наступним чином: за подачу позову судовий збір покладається на відповідача, за подачу апеляційної скарги судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 124, 126, 129, 267-271, 273, 275-277, 284-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Аву Біо-Енерджі" на рішення Господарського суду міста Києва від 14.01.2021 у справі №910/5749/20 задовольнити.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 14.01.2021 у справі №910/5749/20 в оскаржуваній частині скасувати, прийняти нове рішення в цій частині про задоволення позову.

3. Резолютивну частину рішення Господарського суду міста Києва від 14.01.2021 у справі №910/5749/20 викласти в наступній редакції:

"Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Аву Біо-Енерджі" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-технічна компанія "Метрополія" про розірвання договору та стягнення 55 800, 00 грн задовольнити.

Розірвати Договір №10/02-03/02 від 30.10.2017 на виконання проектних робіт, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "АВУ Біогаз" (ідентифікаційний код 41616992) (назву якого змінено на Товариство з обмеженою відповідальністю "Аву Біо-Енерджі" (ідентифікаційний код 41616992)) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Науково-технічна компанія "Метрополія" (ідентифікаційний код 40094822).

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-технічна компанія "Метрополія" (03189, м. Київ, вул. Ломоносова, б. 75-А, офіс 129; ідентифікаційний код 40094822) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Аву Біо-Енерджі" (19250, с. Острожани Жашківського району Черкаської області, вул. Людвіга Свободи, б. 2; ідентифікаційний код 41616992) 55 800 (п`ятдесят п`ять тисяч вісімсот) грн 00 коп. попередньої оплати, 4 204, 00 грн судового збору за подання позову.".

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-технічна компанія "Метрополія" (03189, м. Київ, вул. Ломоносова, б. 75-А, офіс 129; ідентифікаційний код 40094822) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Аву Біо-Енерджі" (19250, с. Острожани Жашківського району Черкаської області, вул. Людвіга Свободи, б. 2; ідентифікаційний код 41616992) 3 142 (три тисячі сто сорок дві) грн 83 коп. судового збору за подання апеляційної скарги.

5. Видачу наказів доручити Господарському суду міста Києва.

6. Матеріали справи №910/5749/20 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених статтею 287 Господарського процесуального кодексу та у строки, встановлені статтею 288 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено - 28.05.2021.

Головуючий суддя Л.П. Зубець

Судді А.І. Мартюк

С.О. Алданова