У Х В А Л А

26 травня 2021 року м. Чернігів справа № 927/392/21

Господарський суд Чернігівської області у складі судді А.С. Сидоренка, розглянувши матеріали клопотання розпорядника майна боржника - арбітражного керуючого Лященка П.В. про забезпечення вимог кредиторів по справі за заявою
КРЕДИТОРА: Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Батьківщина» 17311, с. Калюжинці Срібнянського району Чернігівської області, вул. Незалежності, 51 ()
БОРЖНИК: Публічне акціонерне товариство «ТРЕСТ»
17551, с. Переволочна Прилуцького району Чернігівської області, вул. Межиріченська, 16
про відкриття провадження у справі про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

19 квітня 2021 року до Господарського суду Чернігівської області надійшла заява Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Батьківщина» про відкриття провадження у справі про банкрутство Публічного акціонерного товариства «ТРЕСТ», яка ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 26.04.2021 була прийнята до розгляду.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 11.05.2021, зокрема:

відкрито провадження у справі про банкрутство Публічного акціонерного товариства «ТРЕСТ»;

введено мораторій на задоволення вимог кредиторів;

введено процедуру розпорядження майном боржника;

розпорядником майна боржника призначено арбітражного керуючого Лященка П.В.

25 травня 2021 року до Господарського суду Чернігівської області надійшло клопотання від 24.05.2021 № 01-05/2021 арбітражного керуючого Лященка П.В. про забезпечення вимог кредиторів (надалі - Клопотання), яким останній просить заборонити Публічному акціонерному товариству «ТРЕСТ» без згоди розпорядника майна вчиняти правочини щодо розпорядження рухомим та нерухомим майном, а також цінними паперами, належними товариству на праві власності.

В обгрунтування Клопотання арбітражний керуючий Лященко П.В. зазначає, що в.о. директора боржника Омельченко О.М. повідомив його про проведення незаконних зборів акціонерів товариства та обрання нового директора та голови наглядової ради з метою заволодіння та незаконного розпорядження майном юридичної особи; враховуючи дану обставину, в.о. директора боржника звернувся з відповідною заявою до Прилуцького районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області внаслідок чого за даним фактом в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 24.05.2021 зареєстровано кримінальне проваження № 0000516.

Нормативно-правовим обгрунтуванням Клопотання визначено ст. 40, 44 Кодексу України з процедур банкрутства.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини справи, дослідивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення Клопотання по суті, господарський суд ВСТАНОВИВ:

Згідно ст. 1, 44 Кодексу України з процедур банкрутства, розпорядник майна - арбітражний керуючий, призначений господарським судом для здійснення процедури розпорядження майном.

Під розпорядженням майном розуміється система заходів щодо нагляду та контролю за управлінням і розпорядженням майном боржника з метою забезпечення збереження, ефективного використання майнових активів боржника, здійснення аналізу його фінансового стану, а також визначення наступної процедури (санації чи ліквідації).

Розпорядник майна зобов`язаний вживати заходів для захисту майна боржника (абз. 5 ч. 3 ст. 44 Кодексу України з процедур банкрутства).

Як вбачається зі змісту Клопотання та доданих до нього документів, зокрема заяви від 21.05.2021 в.о. директора Публічного акціонерного товариства «ТРЕСТ» ОСОБА_1 про скоєння злочину, з якою останній звернувся до правоохоронних органів, «19.05.2021 року від бухгалтера підприємства мені стало відомо про те що було проведено загальні збори акціонерів ПАТ «Трест». Бухгалтером підприємства є ОСОБА_2 . Збори проводились за адресою: вул. Межиріченська, 16, село Переволочна на ганку контори підприємства біля 10 години 30 хвилин. Бухгалтеру попередньо був здійснений дзвінок по мобільному телефону від ОСОБА_3 прийняти участь у зібранні з метою обрання нового директора та голови наглядової ради. Мотивом для зібрання він зазначив той факт, що в відношенні ПАТ «Трест» було відкрито провадження в справі про банкрутство.

В ході проведеного зібрання був обраний голова наглядової ради ОСОБА_3 та призначений новий директор ОСОБА_4 . Також в ході зібрання, ОСОБА_3 представив учасникам зборів ОСОБА_4 як заінтересовану особу в управлінні підприємством.

Вважаю, що проведення таких зборів є незаконним і ініційованим з метою протиправного заволодіння майном підприємства.

Мені також відомо, що ОСОБА_4 вже 20.05.2021 року представлявся в податковій інспекції як керівник ПАТ «Трест». Бухгалтеру ОСОБА_2 він ставив певні виробничі завдання, в тому числі і по наданню йому документів.

Таким чином, як я вважаю, в діях громадян ОСОБА_3 та ОСОБА_4 знаходяться ознаки злочинів, передбачених ст.ст. 190, 2051, 2061, 3641 КК України.

В зв`язку з вищенаведеним, прошу перевірити вищезазначені факти і дати їм належну правову оцінку.»

На підставі вказаної вище заяви в.о. директора Публічного акціонерного товариства «ТРЕСТ» Омельченка О.М., яка була подана ним до Прилуцького районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області, 24.05.2021 16:18:26 до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені відомості про неї; правова кваліфікація кримінального правопорушення: (КК України 2001) Ст. 15 ч. 2; Ст. 190 ч. 2; номер кримінального провадження: 0000516; дата реєстрації провадження (виділення матеріалів досудового розслідування): 24.05.2021 16:19:49.

При цьому, у витязі з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 24.05.2021 вказаний короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення: «24.05.2021 до Прилуцького РВП надійшла заява від директора ПАТ «Трест» ОСОБА_1 про те, що працівники підприємства ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , шляхом введення в оману колективу ПАТ «Трест», вчиняють спроби заволодіння майном підприємства».

Враховуючи наведені вище обставини, арбітражний керуючий Лященко П.В. вважає, що існує необхідність в забезпеченні вимог кредиторів та збереженні майна боржника.

За змістом ст. 40 Кодексу України з процедур банкрутства, господарський суд має право за клопотанням сторін або учасників справи чи за своєю ініціативою вжити заходів до забезпечення вимог кредиторів. Господарський суд за клопотанням розпорядника майна, кредиторів або з власної ініціативи може заборонити боржнику вчиняти без згоди арбітражного керуючого правочини, а також зобов`язати боржника передати цінні папери, майно, інші цінності на зберігання третім особам, вчинити чи утриматися від вчинення певних дій або вжити інших заходів для збереження майна боржника (у тому числі шляхом позбавлення боржника права розпорядження його нерухомим майном або цінними паперами без згоди розпорядника майна або суду, який розглядає справу про банкрутство; накладення арешту на конкретне рухоме майно боржника), про що виноситься ухвала. Заходи щодо забезпечення вимог кредиторів діють відповідно до дня введення процедури санації і призначення керуючого санацією або до прийняття постанови про визнання боржника банкрутом, відкриття ліквідаційної процедури і призначення ліквідатора, або до закриття провадження у справі.

Системний аналіз норм ст. 40, 44 Кодексу України з процедур банкрутства дозволяє зробити висновок про те, що цим Кодексом, як спеціальним законом, визначено особливі різновиди заходів на забезпечення вимог кредиторів боржника, які є учасниками провадження у справі та надано право їх застосування як за клопотанням учасника справи (в т.ч. розпорядника майна), так і за ініціативою суду. Разом з тим, загальні принципи застосування забезпечувальних заходів (на будь - якій стадії розгляду справи, якщо їх незастосування може істотно ускладнити ефективний захист порушених прав кредитора як учасника провадження), дотримання доцільності, адекватності та співмірності застосованих заходів мають застосовуватися як загальні забезпечувальні норми відповідно до статті 136 ГПК України.

Положеннями статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожному гарантовано право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував на тому, що пункт 1 статті 6 Конвенції забезпечує всім «право на суд», яке охоплює право на виконання остаточного рішення, ухваленого будь - яким судом. ЄСПЛ в контексті права на виконання остаточного рішення зауважує, що метою заходу забезпечення є підтримання status quo, поки суд не визначиться щодо виправданості цього заходу. Крім того, тимчасовий захід спрямований на те, щоб протягом судового розгляду щодо суті спору суд залишався в змозі розглянути позов заявника за звичайною процедурою. ЄСПЛ також звернув увагу на те, що тимчасові забезпечувальні заходи мають на меті забезпечити протягом розгляду продовження існування стану, який є предметом спору (рішення ЄСПЛ від 13.01.2011 у справі «Кюблер проти Німеччини»).

Отже, заходи забезпечення позову (вимог), без застосування яких існує ризик такої зміни обставин, внаслідок якої подальше ухвалення остаточного рішення суду на користь заявника вже не призведе до захисту прав або інтересів заявника, за яким він звертався до суду, слід розглядати як такі, що охоплені «правом на суд».

В рішенні ЄСПЛ «Кузнєцов та інші проти Росії» від 11.01.2007, аналізуючи право особи на справедливий розгляд її справи відповідно до статті 6 Конвенції, зазначено, що обов`язок національних судів щодо викладу мотивів своїх рішень полягає не тільки у зазначенні підстав, на яких такі рішення ґрунтуються, але й у демонстрації справедливого та однакового підходу до заслуховування сторін.

Розглянувши Клопотання розпорядника майна боржника - арбітражного керуючого Лященка П.В., суд вважає його достатньо обґрунтованим, оскільки із поданих доказів вбачається, що керівник боржника звернувся до правоохоронних органів із заявою про те, що працівники підприємства ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , шляхом введення в оману колективу ПАТ «ТРЕСТ», вчиняють спроби заволодіння майном підприємства.

Захід забезпечення вимог кредиторів, який просить вжити розпорядник майна боржника, є співмірним й адекватним заходом забезпечення вимог кредиторів, оскільки у разі зміни керівництва ПАТ «ТРЕСТ» його посадові особи зможуть відчужити майно боржника, внаслідок чого задоволення вимог кредиторів може стати неможливим.

Такий захід забезпечить збалансованість інтересів сторін, а також інших учасників справи про банкрутство, і зможе забезпечити досягнення мети процедури розпорядження майном боржника - збереження, ефективне використання майнових активів боржника, здійснення аналізу його фінансового стану, а також визначення наступної процедури (санації чи ліквідації).

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про можливість задоволення Клопотання.

Керуючись ст. 1, 40, 44 Кодексу України з процедур банкрутства, ст. 233, 234 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

Клопотання від 24.05.2021 № 01-05/2021 розпорядника майна боржника - арбітражного керуючого Лященка П.В. про забезпечення вимог кредиторів задовольнити.

Вжити заходи до забезпечення вимог кредиторів та заборонити Публічному акціонерному товариству «ТРЕСТ» (17551, с. Переволочна Прилуцького району Чернігівської області, вул. Межиріченська, 16; код 35583857) вчиняти без згоди розпорядника майна боржника правочини щодо розпорядження його рухомим, нерухомим майном та цінними паперами, належними товариству на праві власності.

Стягувач: арбітражний керуючий Лященко Павло Володимирович (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) № 335 від 28.02.2013; РНОКПП НОМЕР_1 ; 14000, м. Чернігів, провулок Коцюбинського, 4/9.

Боржник: Публічне акціонерне товариство «ТРЕСТ» (17551, с. Переволочна Прилуцького району Чернігівської області, вул. Межиріченська, 16; код 35583857).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання - 26.05.2021р. та може бути оскаржена до Північного апеляційного господарського суду у строк, встановлений ч. 1 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України, шляхом подання апеляційної скарги через місцевий господарський суд.

Дана ухвала є виконавчим документом та може бути пред`явлена до виконання протягом трьох років.

Дана ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Суддя А.С. Сидоренко