УХВАЛА

31 травня 2021 року

м. Київ

Справа № 910/14499/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Зуєва В.А. - головуючого, Берднік І.С., Міщенка І.С.

розглянувши матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтер Логістік Україна"

на постанову Північного апеляційного господарського суду від 02.07.2020

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Авантаж Інспект"

до: 1. Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця",

2. Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-комерційна фірма "Адекс"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача Товариство з обмеженою відповідальністю "ВГК-1"

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів:

1. Товариство з обмеженою відповідальністю "Інтер Логістік Україна",

2. Товариство з обмеженою відповідальністю "Транс-Альянс Україна"

про визнання права власності, витребування майна з чужого незаконного володіння та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

24.05.2021 до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтер Логістік Україна" на постанову Північного апеляційного господарського суду від 02.07.2020 (повний текст складено 03.07.2020) у справі № 910/14499/18, подана 23.03.2021 через апеляційний господарський суд разом з клопотанням про поновлення пропущеного строку.

Розглянувши матеріали касаційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без руху з огляду на таке.

Відповідно до статті 288 Господарського процесуального кодексу України касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині четвертій статті 293 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 119 Господарського процесуального кодексу України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Разом з тим, Суд звертає увагу, що законодавець не передбачив обов`язок суду автоматично поновлювати пропущений строк за наявності відповідного клопотання заявника, оскільки в кожному випадку суд має чітко визначити, з якої саме поважної причини такий строк було пропущено та чи підлягає він поновленню.

Поважними причинами пропуску процесуального строку визнаються такі обставини, які є об`єктивно непереборними та пов`язані з дійсними істотними перешкодами для своєчасного вчинення відповідних процесуальних дій. Отже, у кожному випадку Суд, з урахуванням конкретних обставин пропуску строку, оцінює доводи, що наведені на обґрунтування клопотання про його відновлення, та робить мотивований висновок щодо поважності чи не поважності причин пропуску строку.

Предметом оскарження є постанова Північного апеляційного господарського суду від 02.07.2020 (повний текст складено 03.07.2020), строк для оскарження якої сплив 23.07.2020.

Водночас Суд зазначає, що вперше подану Товариством з обмеженою відповідальністю "Інтер Логістік Україна" касаційну скаргу ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 29.01.2021 поновлено строк на касаційне оскарження та залишено без руху на підставі частини другої статті 292 Господарського процесуального кодексу України у зв`язку із ненаданням доказів сплати судового збору у встановленому законом розмірі та надано строк для усунення недоліків до 01.03.2021, який при цьому не повинен був перевищувати десяти днів із дня вручення зазначеної ухвали скаржникові.

Ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16.03.2021 касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтер Логістік Україна" на постанову Північного апеляційного господарського суду від 02.07.2020 у справі № 910/14499/18 повернуто заявникові на підставі статті 292 Господарського процесуального кодексу України, оскільки скаржник у визначений строк вимоги ухвали суду від 29.01.2021 не виконав.

Звертаючись повторно з касаційною скаргою, 23.03.2021 (що підтверджується поштовим конвертом) скаржником заявлено клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку на касаційне оскарження, обґрунтоване тим, що у зв`язку з карантинними обмеженнями і пандемією Товариство було змушено скоротити штат працівників, які працювали у місті Києві. Директор Товариства і усі його працівники перебувають у місті Львові, а адвокат Мітюрін С.О. має зареєстроване робоче місце адвоката та постійно перебуває у місті Києві, внаслідок чого реалізація процесуальних прав скаржника є значно ускладненою. Також зазначає, що після повернення йому касаційної скарги ухвалою Суду від 16.03.2020, яку він отримав 22.03.2021, повторно подає касаційну скаргу упродовж одного після її отримання.

Проте наведені доводи скаржника суд касаційної інстанції оцінює критично, оскільки вони не є беззаперечними та абсолютними свідченнями поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження судового рішення, внаслідок того, що відносяться до організаційних питань внутрішньої діяльності Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтер Логістік Україна", мають суб`єктивний для нього характер і не свідчать про існування об`єктивно непереборних причин невиконання вимог Суду у встановлений процесуальним законодавством та судом строк.

Щодо посилань скаржника на постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2020 № 1236 "Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2", від 11.03.2020 № 211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2", від 20.05.2020 № 392 "Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та етапів послаблення протиепідемічних заходів", та на інші нормативно-правові акти, то вони Судом не приймаються до уваги, оскільки вказаними постановами роботи судів щодо здійснення правосуддя не було обмежено. Також не було припинено роботу поштових операторів в Україні, що давало змогу подати касаційну скаргу вчасно.

При цьому, скаржник взагалі не зазначає, які саме обмежувальні заходи і чому стали перешкодою для вчасного звернення із касаційною скаргою.

Отже, саме лише посилання скаржника на запровадження карантинних заходів не дає Суду підстав для визнання причин пропуску строку на касаційне оскарження поважними.

Статтею 129 Конституції України визначено як одну із засад судочинства рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

При цьому, колегія суддів враховує, що право на суд не є абсолютним і з метою забезпечення належного здійснення правосуддя та дотримання, зокрема, принципу правової визначеності, підлягає певним обмеженням.

Так, у справі "Пономарьов проти України" Європейський суд з прав людини наголосив, що право на справедливий судовий розгляд, яке гарантовано пунктом 1 статті 6 Конвенції, має розумітися у світлі преамбули Конвенції, у відповідній частині якої зазначено, що верховенство права є спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з фундаментальних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду. Цей принцип стверджує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави (рішення у справі "Пономарьов проти України" (Ponomaryov v. Ukraine), заява № 3236/03, п. 40, 41, від 03.04.2008).

З огляду на викладене Суд вважає, що доводи, наведені в клопотанні про поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження не можуть вважатися причинами, які дійсно перешкоджали скаржнику звернутися з належним чином оформленою касаційною скаргою в межах передбаченого законом строку, у зв`язку з чим наведені підстави для поновлення процесуального строку визнаються неповажними.

Відповідно до частини третьої статті 292 Господарського процесуального кодексу України, касаційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 288 Господарського процесуального кодексу України, і особа, яка її подала, не порушує питання поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів із дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.

Отже, для усунення недоліків касаційної скарги Товариству з обмеженою відповідальністю "Інтер Логістік Україна" необхідно навести інші причини пропуску строку на касаційне оскарження з обґрунтуванням поважності підстав його пропуску.

Керуючись статтями 234, 290, 292 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтер Логістік Україна" на постанову Північного апеляційного господарського суду від 02.07.2020 у справі № 910/14499/18 залишити без руху до 30.06.2021, при цьому строк усунення недоліків не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий В.А. Зуєв

Судді І.С. Берднік

І.С. Міщенко