УХВАЛА

18 травня 2021 року

м. Київ

Справа № 905/2852/16

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Васьковського О.В. - головуючого, Білоуса В.В., Огородніка К.М.,

розглянув касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Холастис"

на ухвалу Господарського суду Донецької області (суддя С.С. Тарапата) від 24.12.2019 (в частині розгляду кредиторських вимог ПАТ "Всеукраїнський банк розвитку")

та постанову Східного апеляційного господарського суду (головуючий - А.М. Білецька, судді: Н.В. Гребенюк, Л.Ф. Чернота) від 12.05.2020

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Русток"

до боржника Приватного акціонерного товариства "АВК"

про визнання банкрутом.

Учасники справи:

представники кредиторів:

АТ "Сбербанк" - Киричук Р.П., адвокат,

ПАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" - Дутковський Б.В., адвокат,

представник заявника ТОВ "Фінансова компанія "Холастис" - Іваненко Є.В., адвокат;

представник боржника - Дубовський П.В., адвокат.

ВСТАНОВИВ:

1. 20.10.2016 Господарський суд Донецької області ухвалив порушити за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Русток" провадження у справі про банкрутство Приватного акціонерного товариства "АВК" (далі - Боржник) за загальною процедурою відповідно до Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" у редакції Закону України №4212-VI від 22.12.2011 (далі - Закон про банкрутство) із введенням щодо боржника процедури розпорядження майном та призначенням розпорядником майна арбітражного керуючого Пічахчі С.В.; цією ж ухвалою визнано грошові вимоги ініціюючого кредитора на суму 1 467 043 грн 01 коп., введено мораторій на задоволення вимог кредиторів.

2. 15.11.2016 Публічне акціонерне товариство "Всеукраїнський банк розвитку" (далі - ПАТ "Всеукраїнський банк розвитку") подало заяву в порядку статті 23 Закону про банкрутство про визнання грошових вимог до Боржника на суму 426 935 964 грн 55 коп. та на суму 211 928 465 грн 23 коп. як вимог, забезпечених заставою майна Боржника.

3. Заява мотивована заборгованістю Боржника на заявлену суму вимог через невиконання ним зобов`язань перед ПАТ "Всеукраїнський банк розвитку" за укладеними між ними кредитними договорами від 19.02.2013 № ККРОD.96142.003 та від 17.10.2013 № ККРОD.96142.007; а також укладенням сторонами договорів застави (від 17.10.2013 № ZXD029500.96142.008 та від 18.10.2013 №.96142.010) в забезпечення виконання Боржником зобов`язань за кредитним договором від 17.10.2013 № ККРОD.96142.007 з узгодженням сторонами в договорі вартості предмету (предметів) застави.

4. 24.12.2019 Господарський суд Донецької області за результатами розгляду по суті у попередньому засіданні конкурсних вимог постановив ухвалу (залишену без змін постановою Східного апеляційного господарського суду від 12.05.2020 (з урахуванням ухвали Господарського суду Донецької області 09.01.2020 про виправлення описки)) про визнання вимог кредиторів та затвердження реєстру вимог кредиторів Боржника з вимогами, зокрема вимог ПАТ "Всеукраїнський банк розвитку" - на суму основного боргу 439 344 570 грн 14 коп. (вимоги 4 черги) та судовий збір - 2 756 грн. 00 коп. (вимоги 1 черги); а також про визнання такими, що підлягають внесенню до реєстру вимог кредиторів окремо вимог кредиторів, що забезпечені заставою (іпотекою) майна боржника, зокрема вимог ПАТ "Всеукраїнський банк розвитку" - на суму боргу 199 518 859 грн 64 коп.

5. Рішення судів мотивовані наявністю підстав для визнання вимог Кредитора до Боржника з урахуванням здійснених судом перерахунків суми зобов`язань Боржника з огляду на неправильно розраховану суму кредиторських вимог у гривні за курсом станом на 26.10.2016, адже сума грошових вимог визначається в національній валюті на дату подання заяви з грошовими вимогами до боржника, тобто 15.11.2016, а також враховуючи правомірність нарахування процентів після направлення Боржнику вимоги від 17.03.2015 № 547, а також - неправомірність включення Кредитором до конкурсних вимог нарахованих відсотків станом на 26.10.2016, тобто після відкриття провадження у справі. На частину заявленої суми вимог кредиторські вимоги визнання як забезпечені заставою майна з огляду на укладені між Кредитором та Боржником договори застави, виходячи з вартості предмета застави за кожним із договорів застави.

Погоджуючись за наведеними мотивами суду першої інстанції в частині суми визнаних вимог Кредитора, як забезпечених заставою майна Боржника, апеляційний суд додав, що жодний із пунктів всіх забезпечувальних правочинів не містить умов про повне забезпечення зобов`язання Боржника перед Кредитором за укладеними між ними кредитними угодами а єдиним доказом вартості предметів забезпечення є їх вартість визначена у забезпечувальних договорах.

6. 24.09.2020 Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду постановив змінити постанову Східного апеляційного господарського суду від 12.05.2020 в частині розгляду кредиторських вимог, зокрема вимог ПАТ "Всеукраїнський банк розвитку", відмовивши йому у визнанні вимог на суму 5 843 117, 05 доларів США (що еквівалентно 150 467 474, 44 грн. по курсу НБУ на момент заявлення грошових вимог 15.11.2016) процентів за кредитними договорами, у решті спірних вимог постанову Східного апеляційного господарського суду від 12.05.2020 залишити без змін; та викласти ухвалу Господарського суду Донецької області від 24.12.2019 щодо розгляду вимог кредиторів в редакції, відповідно до якої визнано вимоги, зокрема ПАТ "Всеукраїнський банк розвитку", що підлягають внесенню до реєстру вимог кредиторів Боржника, а саме на суму основного боргу 291 281 951 грн 02 коп. (вимоги 4 черги) та судовий збір - 2 756 грн 00 коп. (вимоги 1 черги); а також визнано такими, що підлягають внесенню до реєстру вимог кредиторів окремо вимоги ПАТ "Всеукраїнський банк розвитку", що забезпечені заставою (іпотекою) майна Боржника, а саме на суму боргу 199 518 859 грн 64 коп.

7. Рішення Суду мотивовано помилковістю висновків судів щодо включення до загальної суми кредиторських вимог загальної суми процентів, нарахованих у порядку статті 1048 Цивільного Кодексу України (далі - ЦК України) поза межами дії Кредитних договорів 1, 2, оскільки суди неправильно застосували положення статей 625, 1048, 1050 ЦК України при визнанні вимог ПАТ "Всеукраїнський банк розвитку" до Боржника на суму процентів за Кредитними договорами 1, 2 після припинення їх дії.

8. 01.02.2021 Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Холастис" подало в порядку статті 305 ГПК України касаційну скаргу, у якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Донецької області від 24.12.2019, постанову Східного апеляційного господарського суду від 12.05.2020 та постанову Верховного Суду від 24.09.2020 в частині віднесення вимог ПАТ "Всеукраїнський банк розвитку" до Боржника за Кредитним договором-1 в сумі 233 608 757 грн 04 коп. до 4 черги задоволення; прийняти нову постанову, якою справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції в частині вимог ПАТ "Всеукраїнський банк розвитку" до Боржника за Кредитним договором-1.

9. 25.03.2021 Суд ухвалив відкрити касаційне провадження за скаргою Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Холастис" (далі - ТОВ "ФК "Холастис") на ухвалу Господарського суду Донецької області від 24.12.2019, постанову Східного апеляційного господарського суду від 12.05.2020 та постанову Верховного Суду від 24.09.2020 і призначити розгляд касаційної скарги у відкритому судовому засіданні.

7. Суд встановив, що ТОВ "ФК "Холастис" подало касаційну скаргу на оскаржувані судові рішення першої і апеляційної інстанцій після закінчення розгляду касаційної скарги іншої особи на ці судові рішення - за особливостями, передбаченими статтею частиною першою статті 305 ГПК України.

8. Дослідивши доводи касаційної скарги та матеріали справи, зокрема аргументи ТОВ "ФК "Холастис" в обґрунтування підстав для подання ним скарги на судові рішення першої і апеляційної інстанцій після закінчення розгляду касаційної скарги іншої особи з посиланням на положення частини першої статті 305 ГПК України, Суд дійшов висновку про наявність підстав для закриття касаційного провадження у справі з огляду на таке.

9. Частиною 2 статті 4 ГПК України передбачено, що юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Відповідно до частини першої статті 44 ГПК України усі фізичні і юридичні особи здатні мати процесуальні права та обов`язки сторони, третьої особи, заявника, боржника (процесуальна правоздатність).

Частиною другою цієї статті ГПК України передбачено, що фізичні особи, які досягли повноліття, а також юридичні особи здатні особисто здійснювати процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді (процесуальна дієздатність).

Тобто здатність мати процесуальні права та обов`язки визначена процесуальним законом (частина перша статті 44 ГПК України) як процесуальна правоздатність, а здатність особисто набувати та здійснювати процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді - як процесуальна дієздатність (частина друга статті 44 ГПК України).

10. В статті 42 ГПК України законодавець визначив, зокрема права учасників справи, що забезпечують реалізацію права на звернення до господарського суду, передбачене частиною 2 статті 4 ГПК України, та конкретизував способи звернення до суду.

Так, за змістом пунктів 3, 5 частини першої статті 42 ГПК України до процесуальних прав учасників справи належать права: подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб; оскаржувати судові рішення у визначених законом випадках.

Отже наведені в статті 42 ГПК України права є складовою процесуальної правоздатності будь-кого із учасників господарського процесу у розумінні частини першої статті 44 ГПК України .

Водночас, норми процесуального закону у відповідних випадках, конкретизують умови для реалізації учасником справи окремих процесуальних прав, наявність яких у особи хоча і презюмується в силу загальних норм: статті 42 ГПК України та частини першої статті 44 цього Кодексу; однак реалізація яких конкретизується спеціальними нормами ГПК України.

До таких умов належать, зокрема: спосіб звернення до господарського суду (заява, скарга, клопотання), стадія для реалізації відповідного процесуального права, підстави, строки звернення та суб`єкт права звернення до господарського суду.

11. Отже, особа наділяється процесуальною правоздатністю (що є потенційною, безумовною та встановленою Законом можливістю мати процесуальні права та обов`язки відповідного учасника, які визначені процесуальним законом) в силу закону, з урахуванням визначеного статтею 4 ГПК України суб`єктного складу осіб, які можуть належати до учасників господарського процесу.

Тоді як процесуальна дієздатність (тобто можливість суб`єкта безпосередньо реалізувати передбачені ГПК України як загальні - стаття 42 ГПК України, так і визначені окремими нормами ГПК України спеціальні процесуальні права та виконати обов`язки у конкретних процесуальних правовідносинах) обумовлена відповідними конкретно-визначеними законом факторами у відповідних процесуальних правовідносинах, зокрема:

- доведення особою (суб`єктом звернення) належності його до відповідної категорії учасників із відповідним процесуальним статусом (сторона, учасник, особа яка не брала участь у справі, якщо суд вирішив питання про її права, інтереси та (або) обов`язки тощо);

- обґрунтованістю підстав для звернення саме цієї особи;

- стадією судового розгляду справи, що допускає відповідне звернення тощо.

Відсутність (недоведеність) цих факторів має наслідком відсутність у особи заявника процесуальної дієздатності у відповідних процесуальних правовідносинах.

12. Відповідно до частини першої статті 305 ГПК України якщо касаційна скарга надійшла до суду касаційної інстанції після закінчення касаційного розгляду справи і особа, яка подала скаргу, не була присутня під час касаційного розгляду справи, суд касаційної інстанції розглядає відповідну скаргу за правилами цієї глави.

Отже, визначене спеціальними нормами частини першої статті 305 ГПК України спеціальне (особливе) процесуальне право подати касаційну скаргу до суду касаційної інстанції після закінчення касаційного розгляду справи, яке презюмується в силу цієї статті, статей 4, 42 та частини першої статті 44 ГПК України у межах процесуальної правоздатності, між тим реалізується суб`єктом звернення у межах його процесуальної дієздатності, зокрема, за умови якщо він доведе, що є особою, яка не була присутня під час касаційного розгляду справи у розумінні частини першої статті 305 ГПК України.

13. Згідно з касаційною скаргою ТОВ "ФК "Холастис", обґрунтовуючи право на звернення з касаційною скаргою на оскаржувані рішення судів першої і апеляційної інстанцій у цій справі в порядку статті 305 ГПК України, вказало, зокрема на набуття ним прав кредитора у цій справі як правонаступника ПАТ "Всеукраїнський банк розвитку" - одного із визнаних згідно з оскаржуваними рішеннями кредитора Боржника, зазначивши, що ПАТ "Всеукраїнський банк розвитку" замінено ухвалою суду від 12.01.2021 на ТОВ "ФК "Холастис" як нового кредитора Боржника в порядку правонаступництва.

14. Відповідно до частини першої статті 52 ГПК України, зокрема у разі заміни кредитора чи боржника в зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідного учасника справи на будь-якій стадії судового процесу.

Частиною другою цієї статті ГПК України також передбачено, що усі дії, вчинені в судовому процесі до вступу у справу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку правонаступник замінив.

Процесуальне правонаступництво - це перехід процесуальних прав і обов`язків сторони у справі до іншої особи у зв`язку з вибуттям особи у спірному матеріальному правовідношенні.

Процесуальне правонаступництво виникає з юридичних фактів правонаступництва (заміни сторони матеріального правовідношення її правонаступником) і відображає зв`язок матеріального і процесуального права, фактично, процесуальне правонаступництво слідує за матеріальним. У кожному конкретному випадку, для вирішення питань можливості правонаступництва, господарському суду слід аналізувати відповідні фактичні обставини, передбачені нормами матеріального права.

15. Питання правонаступництва у справі про банкрутство врегульовано статтею 43 Кодексу України з процедур банкрутства (КУзПБ), відповідно до якої у разі вибуття чи заміни кредитора у справі про банкрутство господарський суд за заявою правонаступника або іншого учасника (учасників) справи здійснює заміну такої сторони її правонаступником на будь-якій стадії провадження у справі. Усі дії, вчинені у справі про банкрутство до вступу у справу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку правонаступник замінив.

16. Отже, за змістом викладених норм (пункти 14, 15) суть та зміст процесуальних наслідків заміни сторони (кредитора) її правонаступником як у разі правонаступництва у справі про банкрутство, передбаченого нормами КУзПБ, так і процесуального правонаступництва у позовному провадженні, передбаченого ГПК України, зводиться до того, що усі дії, вчинені у справі про банкрутство (в судовому процесі) до вступу у справу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку правонаступник замінив.

17. Відтак, оскільки правопопередник ТОВ "ФК "Холастис" у спірних правовідносинах (а саме - ПАТ "Всеукраїнський банк розвитку") був учасником судового процесу в цій справі, а ТОВ "ФК "Холастис" бере участь у ній саме як правонаступник кредитора - ПАТ "Всеукраїнський банк розвитку", а не як стороння особа, права, інтереси та/або обов`язки якої зачіпалися б рішенням суду, то у цій справі застосовується принцип одинності учасника судового процесу, оскільки йдеться, з процесуальної точки зору, про одну й ту ж особу - кредитора Боржника у справі про банкрутство, яким до відступлення права вимоги до Боржника - виступало ПАТ "Всеукраїнський банк розвитку", а після - ТОВ "ФК "Холастис".

А тому ТОВ "ФК "Холастис" не є ні особою, яка не брала участі у справі (якщо суд вирішив питання про її права, інтереси та/або обов`язки) у розумінні статті 287 ГПК України, ані особою, яка не була присутня під час касаційного розгляду справи за скаргою іншої особи та якій надано право звернення до суду з касаційною скаргою після закінчення розгляду касаційної скарги іншої особи - у розумінні статті 305 цього Кодексу.

У цих висновках Суд звертається до подібних висновків Верховного Суду, викладених в постанові від 06.02.2019 у справі № 910/16430/14.

18. Дійшовши цього висновку, ТОВ "ФК "Холастис" у спірних правовідносинах не наділений процесуальною дієздатністю подавати касаційну скаргу на оскаржувані ним судові рішення першої і апеляційної інстанції за правилами статті 305 ГПК України.

19. Відповідно до пункту 2 частини першої статті 296 ГПК України суд касаційної інстанції закриває касаційне провадження, якщо після відкриття касаційного провадження виявилося, що касаційну скаргу, зокрема подано особою, яка не має процесуальної дієздатності.

20. З огляду на викладене, враховуючи, що ТОВ "ФК "Холастис" у спірних правовідносинах не наділений процесуальною дієздатністю подавати касаційну скаргу на оскаржувані ним судові рішення першої і апеляційної інстанції за правилами статті 305 ГПК України, Суд доходить висновку про наявність підстав для закриття провадження за касаційною скаргою ТОВ "ФК "Холастис" на постанову Східного апеляційного господарського суду від 12.05.2020 та ухвалу Господарського суду Донецької області від 24.12.2019 (в частині розгляду кредиторських вимог ПАТ "Всеукраїнський банк розвитку").

21. Керуючись статтями 233, 234, 235, пунктом 2 частини першої статті 296 Господарського процесуального кодексу України, Суд

УХВАЛИВ :

Закрити касаційне провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Холастис" на постанову Східного апеляційного господарського суду від 12.05.2020 та ухвалу Господарського суду Донецької області від 24.12.2019 (в частині розгляду кредиторських вимог ПАТ "Всеукраїнський банк розвитку") у справі № 905/2852/16.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О.В. Васьковський

Судді В.В. Білоус

К.М. Огороднік