ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" травня 2021 р. Справа№ 910/12265/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Агрикової О.В.

суддів: Мальченко А.О.

Чорногуза М.Г.

Секретар судового засідання: Мельничук О.С.,

за участю представників сторін:

від позивача - не з`явились,

від відповідача - Архіпов О.Ю.,

від третьої особи 1 - не з`явились,

від третьої особи 2 - не з`явились,

розглянувши апеляційну скаргу

Компанії "ЕЙР ФЛІТ МЕНЕДЖМЕНТ С.А.Л." AIR FLEET MANAGEMENT S.A.L)

на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 23.03.2021 (повний текст додаткового рішення складено 25.03.2021)

За позовом Компанії "ЕЙР ФЛІТ МЕНЕДЖМЕНТ С.А.Л." AIR FLEET MANAGEMENT S.A.L)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "МАСТЕР-АВІА"

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача:

1. Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Латанюк Інна Альфредівна

2. Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Ляпін Дмитро Валентинович

про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,-

ВСТАНОВИВ:

У 2020 році Компанія "ЕЙР ФЛІТ МЕНЕДЖМЕНТ С.А.Л." AIR FLEET MANAGEMENT S.A.L) звернулася до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "МАСТЕР-АВІА" про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 16.02.2021 року в задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.

Додатковим рішенням Господарського суду міста Києва від 23.032021 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "МАСТЕР-АВІА" про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат задоволено. Присуджено до стягнення з Компанії "ЕЙР ФЛІТ МЕНЕДЖМЕНТ С.А.Л." AIR FLEET MANAGEMENT S.A.L) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "МАСТЕР-АВІА" 99 345 грн. 30 коп. витрат на професійну правничу допомогу, понесених у зв`язку з розглядом справи.

Не погодившись із прийнятим рішенням, Компанія "ЕЙР ФЛІТ МЕНЕДЖМЕНТ С.А.Л." AIR FLEET MANAGEMENT S.A.L) звернулася до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 16.02.2021 року та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31.03.2021 року сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Агрикова О.В., судді Мальченко А.О., Чорногуз М.Г.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 05.04.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Компаніі "ЕЙР ФЛІТ МЕНЕДЖМЕНТ С.А.Л." AIR FLEET MANAGEMENT S.A.L) на рішення Господарського суду міста Києва від 16.02.2021 року.

Також, не погоджуючись з додатковим рішенням, Компанія "ЕЙР ФЛІТ МЕНЕДЖМЕНТ С.А.Л." AIR FLEET MANAGEMENT S.A.L) звернулася до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 23.03.2021 року та прийняти нове рішення, яким в задоволенні заяви щодо розподілу судових витрат відмовити повністю.

Вимоги та доводи апеляційної скарги мотивовані тим, що додаткове рішення суду першої інстанції є необґрунтоване та незаконне, зважаючи, що місцевий господарський суд не врахував, що такий розмір витрат має бути розумним та необхідно враховувати витрачений час адвокатом, а матеріали справи не містять таких доказів. Зокрема скаржник звертає увагу на кількість фактично наданих послуг правничої допомоги відповідачу, що полягає у написанні відзиву на позов, апеляційної скарги на ухвалу про забезпечення позову, клопотання про відшкодування витрат на правничу допомогу, а також участь у 4-х судових засіданнях. Також скаржник зазначає, що вартість послуг, заявлена на початку розгляду справи ідентична зазначеній до стягнення після ухвалення рішення у справі, тобто без врахування фактичних обставин справи. Також на думку скаржника справа не відноситься до категорії складних, в ній не проведено експертизи, не заявлялись додаткові клопотання про здійснення процесуальних дій, а матеріали справи не містять підтвердження рівня кваліфікації адвокатів, що полягав би у необхідності сплати додаткової вартості. На думку скаржника це означає, що витрати не відповідають вартості кожної відповідної юридичної послуги, тому не мають розумний розмір, через що не підлягають відшкодуванню.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 26.04.2021 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Компанії "ЕЙР ФЛІТ МЕНЕДЖМЕНТ С.А.Л." AIR FLEET MANAGEMENT S.A.L) на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 23.03.2021 року у справі №910/12265/20 та призначено розгляд справи на 12.05.2021 року.

30.04.2021 року через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів від Товариства з обмеженою відповідальністю "МАСТЕР-АВІА", відповідача у справі, надійшов відзив на апеляційну скаргу в якому останні просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а додаткове рішення суду першої інстанції без змін.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 12.05.2021 року розгляд справи відкладено на 26.05.2021 року.

26.05.2021 року через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів від адвоката Головачевої О.М., представника Компанії "ЕЙР ФЛІТ МЕНЕДЖМЕНТ С.А.Л." AIR FLEET MANAGEMENT S.A.L), позивача у справі, надійшло клопотання про відкладення розгляду справи в зв`язку з хворобою представника.

В судовому засіданні 26.05.2021 року представник відповідача надав усні пояснення по справі, відповів на запитання суду, просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги. Представники позивача, третьої особи 1 та третьої особи 2 в судове засідання не з`явились, про дату та час судового засідання повідомлені належним чином.

Згідно з п. 11, ст. 270 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, стосовно якого немає відомостей щодо його повідомлення про дату, час і місце судового засідання, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки будуть визнані судом поважними.

Відповідно до п. 12, ст. 270 Господарського процесуального кодексу України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Таким чином, відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Враховуючи те, що наявні матеріали справи є достатніми для всебічного, повного і об`єктивного розгляду справи, та зважаючи на обмежений процесуальний строк розгляду апеляційної скарги, судова колегія визнала за можливе розглянути апеляційну скаргу у відсутності представників позивача, третьої особи 1 та третьої особи 2.

Статтями 269 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, Північний апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вже було зазначено вище, рішенням Господарського суду міста Києва від 16.02.2021 року в задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.

Відповідно до ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Частинами 2-4 ст. 126 ГПК України передбачено, що розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У розумінні положень ч. 5 ст. 126 ГПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт.

Відповідно до ч. 5 ст. 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Відповідно до частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Суд враховує, що докази, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу були подані відповідачем у межах строку, встановленого частиною 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Водночас, частиною 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Відповідно до статті 55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Згідно статті 131-2 Конституції України для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура.

Статтею 16 Господарського процесуального кодексу України передбачено право учасників справи користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Як вірно було встановлено судом першої інстанції у відзиві, поданому до суду першої інстанції 12.10.2020 року (т.2, а.с.70-78), відповідачем повідомлено, що попередній (орієнтовний) розрахунок витрат, які він очікує понести у зв`язку із розглядом даної справи, складає 99 345, 30 грн., до відзиву було додано витяг з договору про надання правової допомоги № 15/01/20 від 15.01.2020 року (т.2, а.с. 125-126), копії листа завдання № 4 та виписки з рахунку від 28.09.2020 року. (т.2, а.с. 152-153).

Відповідно до умов договору про надання правової допомоги № 15/01/20 від 15.01.2020 року сторони погодили, що обсяг завдань клієнта та умови надання консультантом послуг відповідно до договору повинні бути викладені у листі про завдання.

Згідно з п. 1 листа про завдання консультант надає на користь клієнта послуги, а саме оплачувану правову допомогу у вигляді:

- підготовки та подачі до Господарського суду міста Києва відзиву на позовну заяву у справі №910/12265/20 (надалі справа) за позовом Компанії «Ейр Фліт Менеджмент С.А.Л.» з правом підписання відзиву та усіх необхідних документів;

- участі у судових засіданнях по справі у Господарському суді міста Києва;

- підготовки та подачі до Північного апеляційного господарського суду апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду міста Києва від 17.09.2020 року по справі;

- участі у судових засіданнях по справі у зв`язку з розглядом апеляційної скарги на ухвалу у Північному апеляційному господарському суді.

Також відповідно до п. 2 листа про завдання за надання послуг, передбачених п. 1 цього листа про завдання №4 гонорар консультанта складає - 3 000 Євро.

Колегія суддів зазначає, що розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом, і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має право його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.

При цьому, втручання суду в договірні відносини між адвокатом та його клієнтом в частині визначення розміру гонорару або зменшення розміру стягнення такого гонорару з відповідної сторони на підставі положень частини четвертої статті 126 ГПК можливе лише за умови обґрунтованості та наявності доказів на підтвердження невідповідності таких витрат фактично наданим послугам. В іншому випадку, таке втручання суперечитиме принципу свободи договору, закріпленому в положеннях статті 627 ЦК, принципу pacta sunt servanda та принципу захисту права працівника або іншої особи на оплату та своєчасність оплати за виконану працю, закріпленому в статті 43 Конституції (Аналогічна правова позиція викладена у постанові від 20.11.2020 у справі № 910/13071/19 Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду).

Як вбачається з матеріалів справи адвокатом відповідача Аксаітовою М.Ю. було подано клопотання про ознайомлення з матеріалами справи та ознайомлено з матеріалами справи (т.2, а.с. 41-42, 228), відзив на позовну заяву (т.2, а.с. 70-78), додаткові письмові пояснення (т.3, а.с. 24-27), апеляційну скаргу на ухвалу Господарського суду міста Києва від 17.09.2020 року у справі №910/12265/20 (т. 1 матеріалів оскарження, а.с. 214-218), а також прийнято участь у судових засіданнях, що вбачається з протоколів судових засідань (т. 2, а.с. 64-65, т.3, а.с. 47-48, 58-59, 84-85, т.2 матеріалів оскарження, а.с. 16-19).

Тобто, з наведеного вбачається, що адвокатом Аксаітовою М.Ю. в повій мірі виконано свої зобов`язання перед відповідачем за договором про надання правової допомоги № 15/01/20 від 15.01.2020 року та листа завдання № 4.

Також в матеріалах справи наявне платіжне доручення № 13651 від 28.09.2020 року про здійснення відповідачем на корись адвокатського об`єднання «КТРЛ» платежу, з оплати правової допомоги згідно рахунку №71 від 23.09.2020 року та договору №15/01/20 від 15.01.2020 року в розмірі 99 345, 30 грн. (т.3, а.с. 46). Крім того в матеріалах справи наявна виписка з рахунку АО "КТРЛ" від 28.09.2020 року. (т.2, а.с. 154).

В матеріалах справи наявний акт приймання - передачі послуг до Договору про надання правової допомоги № 15/01/20 від 15.01.2020 року укладений 22.12.2020 року відповідно до, якого адвокатське об`єднання «КТРЛ» надало відповідачу послуги на професійну правничу (правову) допомогу адвоката по справі №910/12265/20. (т.3, а.с. 55-56).

Окрім того, в матеріалах справи наявна копія ордера №1019187 серія АН від 29.09.2020 року, виданого АО "КТРЛ" на надання правової допомоги Товариству з обмеженою відповідальністю "МАСТЕР-АВІА" на підставі договору про надання правової допомоги № 15/01/20 від 15.01.2020 року у Господарському суді міста Києва адвокатом Асаітовою М.Ю. (т.2, а.с. 63)

Отже, як вбачається з матеріалів справи та додаткового рішення, судом першої інстанції було вірно та детально враховано, що вартість послуг визначена за погодженням адвокатського об`єднання з клієнтом, послуги адвоката були реально надані відповідачу, рівень складності юридичної кваліфікації правовідносин у справі, обсяг та обґрунтованість підготовлених та поданих до суду адвокатами документів, їх значення для спору, а також те, що адвокат відповідача приймав участь в судових засіданнях.

Крім того, місцевий господарський суд вірно зазначив, що доводи позивача про завищення вартості послуг не можуть бути прийняті, оскільки вказані аргументи не відповідають свободі вибору клієнтом захисника своїх прав, у т.ч. зважаючи на доведення матеріалами справи дійсності та підставності надання послуг професійної правничої допомоги у даній справі.

Колегія суддів з цих же підстав відхиляє доводи апеляційної скарги та зазначає, що інших доводів в апеляційній скарзі викладено не було.

При цьому, колегія суддів враховує, що у задоволенні позову було відмовлено в повному обсязі, а постановою Північного апеляційного господарського суду від 26.05.2021 року рішення Господарського суду міста Києва від 16.02.2021 року у справі № 910/12265/20 залишено без змін.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N 19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Відповідно до ч.3 статті 126 ГПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Отже колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відшкодуванню підлягають витрати відповідача на професійну правничу допомогу понесення яких підтверджується матеріалами справи.

Відтак, з наданих відповідачем доказів на підтвердження здійснених судових витрат на професійну правничу допомогу вбачається, що відповідачем надано належні докази на підтвердження понесення ним витрат на професійну правничу допомогу адвоката у даній справі у розмірі 99 345, 30 грн., що є розумним розміром витрат відповідача на послуги адвоката у даній справі, чого скаржником не спростовано.

За таких обставин, колегія суддів не вбачає підстав для скасування додаткового рішення Господарського суду міста Києва від 23.03.2021 року у справі № 910/12265/20.

Інших належних доказів на підтвердження своїх доводів та заперечень викладених в поданій апеляційній скарзі, скаржником не було надано суду апеляційної інстанції.

Колегія суддів також зазначає, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод. (рішення Суду у справі Трофимчук проти України, no. 4241/03, від 28.10.2010).

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

У справі, що розглядається, колегія суддів доходить висновку, що судом першої інстанції було надано скаржнику вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах, а доводи, викладені в апеляційній скарзі не спростовують обґрунтованих та правомірних висновків місцевого господарського суду.

Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Згідно ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ч. 1 ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Також, відсутні підстави для скасування чи зміни оскаржуваного рішення суду в розумінні ст. 277 ГПК України, з викладених в апеляційній скарзі обставин.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків господарського суду першої інстанції, викладених в оскаржуваному рішенні. Господарський суд першої інстанції під час вирішення спору вірно встановив фактичні обставини справи, належним чином дослідив наявні докази, а тому, додаткове рішення підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 74, 129, 240, 244, 267-270, 273, 275-276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Компанії "ЕЙР ФЛІТ МЕНЕДЖМЕНТ С.А.Л." AIR FLEET MANAGEMENT S.A.L) на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 23.03.2021 року у справі №910/12265/20 залишити без задоволення.

2. Додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 23.03.2021 року у справі № 910/12265/20 залишити без змін.

3. Повернути до Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/12265/20.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова апеляційної інстанції може бути оскаржена до Верховного суду у порядку та в строк передбаченими ст.ст. 287-289 ГПК України.

Повний текст постанови складено 26.05.2021 року.

Головуючий суддя О.В. Агрикова

Судді А.О. Мальченко

М.Г. Чорногуз