ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" травня 2021 р. Справа№ 910/13034/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Ходаківської І.П.

суддів: Попікової О.В.

Корсака В.А.

за участю секретаря судового засідання: Зозулі Н.М.

за участю представників сторін:

від позивача: Яровий Я.В., Булаєва Я.В.

від відповідача: Онищенко О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

Товариства з обмеженою відповідальністю "Екотехнік-Віньківці"

на ухвалу господарського суду міста Києва від 25.01.2021 (повний текст складено 02.02.2021) про відстрочення виконання рішення господарського суду міста Києва від 03.12.2020

у справі № 910/13034/20 (суддя Ковтун С.А.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Екотехнік-Віньківці"

до Державного підприємства "Гарантований покупець"

про стягнення 7 480 582, 43 грн

В С Т А Н О В И В :

В серпні 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Екотехнік-Віньківці" (далі по тексту - позивач; ТОВ "Екотехнік-Віньківці") звернулося до господарського суду міста Києва з позовом до Державного підприємства "Гарантований покупець" (далі по тексту - відповідач; ДП "Гарантований покупець") про стягнення 7 480 582,43 грн, з яких: 7 234 192, 74 грн заборгованості за електричну енергію; 66 493, 21 пені; 161 149, 64 грн штрафу; 102 287, 63 грн 3 % річних; 6 459, 21 грн інфляційних втрат.

Рішенням господарського суду міста Києва від 03.12.2020 у справі №910/13034/20 позов задоволено частково. Стягнуто з ДП "Гарантований покупець" на користь ТОВ "Екотехнік-Віньківці" заборгованість у сумі 7 234 192 грн 74 коп , пеню - 33 246 грн 61 коп., 3 % річних - 12 287 грн 63 коп., інфляційні втрати - 6 459 грн 21 коп., штраф - 80 574 грн 82 коп. та витрати по сплаті судового збору в сумі 112 208 грн 74 коп. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

В грудні 2020 року ДП "Гарантований Покупець" звернулося до господарського суду міста Києва із заявою про відстрочку виконання зазначеного судового рішення.

В обґрунтування вказаної заяви відповідач зазначає, що за своїм призначенням він є суб`єктом господарювання, який не в залежності від своєї волі відповідно до Закону зобов`язаний купувати електричну енергію у виробників, яким встановлено "зелений" тариф, а також у виробників за аукціонною ціною, однак єдиним джерелом надходжень для оплати такого придбання є кошти, отримані від ПАТ "НЕК "Укренерго", виключно якому Державне підприємство "Гарантований Покупець" і зобов`язано продавати таку електроенергію. Тому, обсяг виконання зобов`язань Державного підприємства "Гарантований Покупець" з оплати відпущеної електроенергії виробникам за "зеленим" тарифом ставиться Законом в залежність від виконання спеціальних обов`язків ПАТ "НЕК "Укренерго". Однак, на сьогоднішній день ПАТ "НЕК "Укренерго" має великий обсяг заборгованості перед Державним підприємством "Гарантований Покупець", що і зумовлює виникнення непогашених зобов`язань останнього перед виробниками.

При цьому, заявником вказується на те, що наразі законодавцем розглядається розроблений Кабінетом Міністрів України на виконання п. 4 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення умов підтримки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії" законопроект щодо відшкодування заборгованості державного підприємства "Гарантований покупець" перед суб`єктами господарювання, які виробляють електричну енергію з альтернативних джерел енергії, що утворилася станом на 1 серпня 2020 року, протягом 2021 - 2022 років шляхом оформлення облігацій внутрішньої державної позики з терміном обігу п`ять років.

Крім того, в поданій заяві відповідач звертає увагу на те, що станом на 23.11.2020 відповідно до Реєстру виробників за "зеленим" тарифом вже зареєстровано 829 суб`єктів господарювання, оплата отриманої від яких електроенергії в силу приписів п. 10.1 Порядку купівлі електричної енергії за "зеленим" тарифом, затвердженого постановою НКРЕКП від 26.04.2019 №641, має здійснюватися пропорційно надходженню коштів на рахунки ДП "Гарантований покупець", в той час як примусове виконання рішення на користь одного з таких виробників зумовить позбавлення можливості проводити пропорційні розрахунки з іншими виробниками, загальна заборгованість перед якими за період січень - вересень 2020 року становить 22 440, 1 млн. грн.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 25.01.2021 заяву ДП "Гарантований Покупець" про відстрочення виконання судового рішення задоволено частково та відстрочено виконання рішення господарського суду міста Києва від 03.12.2020 у даній справі до 03.06.2021.

Постановляючи ухвалу суд першої інстанції дійшов висновку про наявність достатньої винятковості обставин для застосування визначеної ст.331 ГПК України процедури відстрочення виконання судового рішення, а також встановлюючи строк такого відстрочення враховував, ступінь вини відповідача, здійснення державою заходів, спрямованих на врегулювання питань розрахунків відповідача з суб`єктами господарювання, які виробляють електричну енергію з альтернативних джерел енергії, а тому визнав обґрунтованим встановити його до 03.06.2021.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погоджуючись з постановленою ухвалою, ТОВ "Екотехнік-Віньківці" звернулося до Північного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить її скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні заяви ДП "Гарантований Покупець" про відстрочення виконання судового рішення.

Причиною подання апеляційної скарги стала незгода позивача з висновками суду першої інстанції щодо наявності підстав для відстрочки виконання судового рішення.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що: суд першої інстанції не взяв до уваги те, що відповідачем не доведено існування обставин, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим; судом не було досліджено наявності вини відповідача у невиконанні своїх обов`язків з оплати придбаної електроенергії та у виникненні даного спору; судом не досліджені та не враховані негативні наслідки для позивача; судом не обґрунтований строк надання відстрочки виконання судового рішення.

Отже, на думку скаржника, суд першої інстанції невірно застосував норми ст. 331 ГПК України, що є підставою для його скасування на підставі ч. 1 ст. 277 названого Кодексу.

Позиції інших учасників справи

В письмових поясненнях на апеляційну скаргу відповідач просить залишити її без задоволення, а оскаржувану ухвалу суду першої інстанції - без змін, як законну та обґрунтовану.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги

Відповідно до протоколу передачі судової справи (апеляційної скарги, заяви, картки додаткових матеріалів) раніше визначеному головуючому судді (судді-доповідачу)(складу суду) від 19.02.2021 справу № 910/13034/20 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Ходаківська І.П., судді: Демидова А.М., Владимиренко С.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 09.03.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ "Екотехнік-Віньківці" на ухвалу господарського суду міста Києва від 25.01.2021 у справі № 910/13034/20 та призначено її до розгляду на 07.04.2021.

Розпорядженням керівника апарату Північного апеляційного господарського суду № 09.1-08/1342/21 від 05.04.2021, у зв`язку з перебуванням суддів Владимиренко С.В. та Демидової А.М. на лікарняному призначено повторний автоматизований розподіл справи.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.04.2021 справу № 910/13034/20 передано на розгляд колегії суддів: головуючий суддя - Ходаківська І.П., судді: Попікова О.В. Корсак В.А.

Ухвалою суду від 05.04.2021 у складі зазначеної судової колегії апеляційну скаргу ТОВ "Екотехнік-Віньківці" прийнято до свого провадження.

Ухвалою суду від 07.04.2021 у судовому засіданні оголошено перерву до 19.05.2021.

Явка представників учасників справи

У судове засідання 19.05.2021 з`явилися представники позивача та відповідача.

Представники позивача у судовому засіданні підтримали доводи апеляційної скарги, просили її задовольнити, оскаржене судове рішення суду першої інстанції скасувати та відмовити у задоволенні заяви відповідача про відстрочку виконання судового рішення.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти доводів апеляційної скарги, просив їх відхилити, а оскаржене судове рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Згідно з ч.1 ст.239 ГПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочити виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.

У відповідності до ч.ч.3-5 ГПК України підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує:

1) ступінь вини відповідача у виникненні спору;

2) стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан;

3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та свідчать матеріали справи, стан виконання відповідачем своїх зобов`язань перед виробниками електричної енергії з альтернативних джерел енергії, яким є також позивач у цій справі, зумовлена певними об`єктивними обставинами. Про це свідчать не тільки темпи накопичення відповідачем боргів перед такими виробниками а й запровадження державою з серпня 2020 року інших механізмів фінансування вартості електричної енергії, виробленої з альтернативних джерел енергії (Закон України від 21.07.2020 № 810-ІХ). Ці обставини не свідчать про відсутність вини відповідача, проте вказують на її ступінь, як такий, що не пов`язаний з його умислом.

Крім того, відповідач хоч і є суб`єктом господарювання, однак договірні правовідносини між сторонами виникли на підставі вказівки Закону, а забезпечення виконання зобов`язань з оплати електричної енергії за "зеленим" тарифом, придбаної відповідачем у виробників, в інший спосіб ніж шляхом додержання механізму, встановленого Законом та Порядком, є неможливим. До того ж, єдиним напрямком діяльності відповідача є виконання функцій гарантованого покупця електричної енергії, а також є його безумовним зобов`язанням купувати весь обсяг відпущеної виробниками електричної енергії, загальна кількість яких станом на 23.12.2020 відповідно до Реєстру виробників за "зеленим" тарифом становить 829 суб`єктів господарювання. При цьому, таке безумовне грошове зобов`язання відповідача по оплаті у вказаній кількості суб`єктів господарювання придбаного обсягу виробленої ними електричної енергії, призвело за період січень - вересень 2020 року до заборгованість перед ними, яка становить 22 440, 1 млн. грн.

Водночас, примусове виконання судового рішення у даній справі в силу визначеної Законом України "Про виконавче провадження" процедури примусового стягнення грошових коштів зумовить арешт рахунків відповідача, що в свою чергу унеможливить пропорційне виконання відповідачем своїх зобов`язань перед іншими суб`єктами господарювання, які виробляють електричну енергію з альтернативних джерел енергії, навіть в мінімальних обсягах авансування, в порядку визначеному п. 10.1 Порядку купівлі гарантованим покупцем електричної енергії, виробленої з альтернативних джерел енергії, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 26.04.2019 № 641.

Наведене може призвести в першу чергу до дисбалансу інтересів виробників за "зеленим" тарифом, адже створить ситуацію, за якої поки один з 829 суб`єктів господарювання, які виробляють електричну енергію з альтернативних джерел енергії, не отримає в повному обсязі коштів за відчужену відповідачем електроенергію, інші 828 виробника будуть позбавлені можливості отримання навіть мінімальних авансових виплат, що здійснюються за принципом пропорційності в межах розрахункових періодів.

Відповідно до п. 4 Розділу II Прикінцеві та перехідні положення Закону України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення умов підтримки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії" від 21.07.2020 № 810-ІХ, що набрав чинності 01.08.2020, Кабінету Міністрів України протягом трьох місяців з дня набрання чинності цим Законом з метою погашення заборгованості відповідача перед суб`єктами господарювання, які виробляють електричну енергію з альтернативних джерел енергії, що утворилася станом на 1 серпня 2020 року, розробити та подати до Верховної Ради України законопроект щодо відшкодування такої заборгованості протягом 2021-2022 років шляхом оформлення облігацій внутрішньої державної позики з терміном обігу п`ять років (відповідний проект вже є на сайті Верховної Ради України. Крім того, вказаним законом доповнено ст. 8 Закону України "Про альтернативні джерела енергії" частиною третьою наступного змісту: "Кабінет Міністрів України передбачає у державному бюджеті видатки на фінансову підтримку гарантованого покупця для оплати електричної енергії, виробленої з альтернативних джерел, відповідно до бюджетних запитів центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізацію державної політики в електроенергетичному комплексі, на підставі розрахунків, наданих Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, у розмірі не менше 20 відсотків прогнозної виробітки товарної продукції електричної енергії з альтернативних джерел на відповідний рік".

Окрім того, вказаним законом розділ XVII Прикінцеві та Перехідні положення ЗУ "Про альтернативні джерела енергії" доповнено пунктом 11-1 такого змісту:

"11-1. Установити, що тимчасово, у зв`язку з карантином, встановленим Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), кошти, отримані оператором системи передачі від розподілу пропускної спроможності міждержавного перетину станом на 1 липня 2020 року, використовуються для таких цілей:....

70 відсотків - на погашення заборгованості перед гарантованим покупцем за надані послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел. Гарантований покупець зобов`язаний перерахувати кошти, отримані відповідно до цього абзацу, в розмірі 50 відсотків суб`єкту господарювання, який здійснює виробництво електричної енергії на атомних електростанціях, а 50 відсотків - на оплату електричної енергії, виробленої на об`єктах електроенергетики, що використовують альтернативні джерела енергії (а з використанням гідроенергії - вироблену лише мікро-, міні- та малими гідроелектростанціями), за встановленим "зеленим" тарифом або за аукціонною ціною".

Відповідно, спосіб виконання вказаних зобов`язань встановлено Законом України від 21.07.2020 № 810- IX - шляхом оформлення протягом 2021 - 2022 років облігацій внутрішньої державної позики з терміном обігу п`ять років.

24.09.2020 у Верховній Раді України зареєстровано законопроект №4151 "Про внесення змін до ЗУ "Про Державний бюджет України на 2020 рік" щодо підтримки виробництва електроенергії з ВДЕ.

Він передбачає збільшення максимального розміру дефіциту державного бюджету на 2020 рік та розрахунки з виробниками електроенергії з ВДЕ шляхом випуску облігацій внутрішньої державної позики (ОВДП) у розмірі 19,6 млрд гривень Міністерством фінансів за рішенням Кабінету Міністрів України.

Крім того, 17.11.2020 Верховна Рада прийняла в цілому законопроект №4119 "Про внесення змін до Державного бюджету на 2020 рік", згідно якого п.1 ст.6 Закон "Про Державний бюджет на 2020 рік" доповнено підпунктом "ґ", який передбачає надання у 2020 році держгарантій, в тому числі "для забезпечення виконання боргових зобов`язань господарського товариства, в статутному капіталі якого 100 % акцій належать державі і яке здійснює діяльність у сфері передачі електроенергії в Україні".

У відповідності до Пояснювальної записки, серед іншого, Закон має на меті врегулювати розрахунки з виробниками з ВДЕ. Зокрема, Закон передбачає за рішенням Кабінету Міністрів України надання державних гарантій НЕК "Укренерго" для залучення кредитних коштів міжнародних та національних фінансових установ для виконання боргових зобов`язань перед виробниками з ВДЕ.

Тобто, правовідносини щодо проведення розрахунків між сторонами зазнають імперативного регулятивного впливу держави, яка приймає наведені законодавчі акти.

Таким чином, враховуючи ті механізми, які держава планує запровадити для погашення заборгованості відповідача перед виробниками електричної енергії з альтернативних джерел енергії (оформлення протягом 2021-2022 років облігацій внутрішньої державної позики, надання кредитів), колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що погашення заборгованості за їх допомогою є не тільки припущенням, а й носить реальний характер.

При цьому, виконання рішення може виплинути на ускладнення його виконання.

На державі лежить позитивне зобов`язання організувати систему виконання рішень таким чином, щоб гарантувати виконання без жодних невиправданих затримок, і так, щоб ця система була ефективною як у теорії, так і на практиці, а затримка у виконанні рішення не повинна бути такою, що порушує саму сутність права, яке захищається відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 17.05.2005 у справі "Чижов проти України", заява № 6962/02). За практикою Європейського суду з прав людини в окремих справах проти України було встановлено, що короткі затримки, менші ніж один рік, не вважаються настільки надмірними, щоб піднімати питання про порушення пункту 1 статті 6 Конвенції ("Корнілов та інші проти України", заява № 36575/02, ухвала від 07.10.2003). І навіть два роки та сім місяців не визнавались надмірними і не розглядалися як такі, що суперечать вимогам розумного строку, передбаченого статтею 6 Конвенції (ухвала від 17.09.2002 у справі "Крапивницький та інші проти України", заява № 60858/00).

Суд першої інстанції задля дотримання балансу інтересів сторін, враховуючи, при цьому, що відстрочення виконання рішення строком на один рік може призвести до істотного порушення гарантованих статтею 1 Першого протоколу Конвенції прав позивача на отримання коштів і тим самим захисту майнового права та його інтересу, зменшив період відстрочення виконання рішення суду до 03.06.2021, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.

Відтак, суд апеляційної інстанції вважає, що визначений судом першої інстанції строк відстрочки виконання рішення господарського суду міста Києва від 03.12.2020 у даній справі до 03.06.2021, в т.ч. зважаючи на необхідність таких дій задля забезпечення балансу інтересів всіх учасників відносин у сфері виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії на час врегулювання державою ситуації із відповідними розрахунками, жодним чином не зумовить порушення гарантованого пунктом 1 статті 6 Конвенції позивачу права на суд.

Більше того, чинне законодавство не пов`язує припинення зобов`язання з наявністю судового рішення чи відкриттям виконавчого провадження з його примусового виконання, а наявність судових актів про стягнення заборгованості не припиняє грошових зобов`язань боржника та не позбавляє кредитора права на отримання передбачених частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України сум. Вирішення судом спору про стягнення грошових коштів за договором не змінює природи зобов`язання та підстав виникнення відповідного боргу.

Розстрочення або відстрочення виконання судового рішення не припиняє договірного зобов`язання відповідача, а тому не звільняє його від наслідків порушення відповідного зобов`язання, зокрема шляхом сплати сум, передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України.

Наведене узгоджується з правовою позицію щодо застосування ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка викладена у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 05.07.2019 у справі №905/600/18.

Тобто, позивач не позбавлений права на відшкодування завданих внаслідок знецінення стягнутої суми коштів за час відстрочення виконання судового рішення збитків в порядку, встановленому ст. 625 ЦК України, а також на застосування до відповідача відповідальності відповідно до укладеного між сторонами правочину за час існування відповідного прострочення у вигляді стягнення неустойки.

Враховуючи у даному випадку сукупність встановлених вище обставин та положення ст.ст.76-79, 86 ГПК України, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для часткового задоволення заяви відповідача про відстрочення виконання рішення суду.

Також, беручи до уваги те, що вирішення питання щодо відстрочення виконання рішення перебуває в межах дискреційних повноважень господарського суду, який в рішенні навів відповідні та достатні підстави в обґрунтування свого висновку про відстрочення виконання рішення до 03.06.2021 у цій справі, і в цьому випадку не вбачається, що суд першої інстанції здійснив свої дискреційні повноваження з порушенням вимог чинного законодавства або з недотриманням "справедливого балансу" між сторонами, колегія суддів вважає, що підстави для скасування чи зміни оскаржуваного судового рішення щодо вирішення питання про відстрочення виконання рішення суду відсутні.

При цьому, колегія суддів звертає увагу, що Європейський суд з прав людини в рішенні у справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Трофимчук проти України").

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Згідно з ч. 1 ст. 271 ГПК України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Нормою ст. 276 ГПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладені обставини, висновки суду першої інстанції про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, а тому ухвала господарського суду міста Києва від 25.01.2021 у справі № 910/13034/20 відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи і підстав для її скасування не вбачається.

Судові витрати

У зв`язку з відсутністю підстав для задоволення апеляційної скарги судові витрати за розгляд апеляційної скарги відповідно до ст. 129 ГПК України покладаються на скаржника.

Складання повного рішення (постанови)

У виняткових випадках залежно від складності справи складання повного рішення (постанови) суду може бути відкладено на строк не більш як десять днів, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження - п`ять днів з дня закінчення розгляду справи (ч. 6 ст. 233 ГПК України).

Керуючись ст.ст. 129, 255, 269, 271, 275, 276, 281-284 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Екотехнік-Віньківці" залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду міста Києва від 25.01.2021 у справі №910/13034/20 залишити без змін.

Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю "Екотехнік-Віньківці".

Матеріали справи № 910/13034/20 повернути до господарського суду міста Києва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 287-289 ГПК України.

Повний текст постанови підписано 31.05.2021 (у зв`язку з перебуванням головуючого судді Ходаківської І.П. у відпустці з 24.05.2021 по 28.05.2021).

Головуючий суддя І.П. Ходаківська

Судді О.В. Попікова

В.А. Корсак