ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" травня 2021 р. Справа №907/6/18

М. Львів

Західний апеляційний господарський суд у складі:

головуючого - судді Матущака О.І.

суддів Бонк Т.Б.

Якімець Г.Г.

без виклику сторін.

розглянувши апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Державного ощадного банку України", м. Київ №19/07/859 від 31.12.2020

на рішення Господарського суду Закарпатської області від 18.11.2020, повний текст 17.12.2020 (суддя О.Ф. Ремецькі)

у справі № 907/6/18

за позовом Акціонерного товариства "Державного ощадного банку України", м. Київ в особі філії - Закарпатського обласного управління ПАТ "Державний ощадний банк України", м.Ужгород

до відповідача Фізичної особи-підприємця Дочинця Тараса Тарасовича, м. Ужгород

про стягнення суми 82 631,00 грн штрафу

ВСТАНОВИВ:

Суть спору.

ПАТ «Державний ощадний банк України», м. Київ в особі філії Закарпатського обласного управління ПАТ «Державний ощадний банк України», м. Ужгород звернулося до Господарського суду Закарпатської області з позовом до ФОП Дочинця Тараса Тарасовича, м. Ужгород про стягнення суми 82 631,00грн. штрафу.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх обов`язків щодо своєчасності виконання підрядних робіт за умовами договору від 25.10.2016 №26/10.

Рішенням Господарського суду Закарпатської області від 18.11.2020 у позові відмовлено.

Рішення суду мотивоване тим, що зобов`язання за договором підряду не могло бути виконане внаслідок дій замовника, а саме призупинення робіт за вимогою замовника, оскільки в матеріалах справи відсутні докази належного повідомлення відповідача про усунення обставин, які зумовлювали таке зупинення. А отже, оскільки порушення графіку виконання робіт виникли не з вини підрядника, враховуючи положення ч. 4 ст. 612, ч. 1 ст. 613, ст. 614 ЦК України, відповідач не несе відповідальності за ці порушення.

Узагальнення доводів особи, яка подала апеляційну скаргу та інших учасників справи.

Позивачем подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції, прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги. У своїй апеляційній скарзі скаржник покликається на такі обставини.

- Обов`язок щодо виконання робіт за договором та відповідальність за неналежне виконання робіт (в тому числі й щодо строку виконання) покладалися на підрядника;

- Висновок експерта від 10.10.2019 не відповідає вимогам щодо належності та допустимості доказів, містить висновки щодо питань права.

- Підписант листа - керуючий Кукса О.А. не був уповноваженою особою на укладення договору на виконання робіт (договір підписував начальник філії - Калій С.М.), а також не був уповноважений на укладення будь-яких змін або доповнень до зазначеного договору; вказаний лист адресований приватному підприємцю Дочинцю Т.Т., натомість стороною договору та відповідачем у справі є ФОП Дочинець Т.Т.

Відзиву на апеляційну скаргу відповідачем не подано.

Інших клопотань, заяв в порядкуст.207 ГПК України сторонами заявлено не було.

Фактичні обставини справи та оцінка суду.

Як встановлено судом першої інстанції та перевірено судом апеляційної інстанції, між ПАТ «Державний ощадний банк України» (змінено найменування на АТ «Державний ощадний банк України») в особі начальника філії-Закарпатського обласного управління АТ «Ощадбанк» Калія С.М., як замовником, та ФОП Дочинцем Т.Т., як підрядником, був укладений договір № 26/10 на виконання робіт від 25.10.2016.

Згідно п.п.1.1, 1.2. 2.1, 4.1, 4.2, 4.3, 5.1, 5.2 вказаного договору, підрядник зобов`язався у 2016 році виконати з власних матеріалів роботи з оформлення відділення нового типу в приміщенні філії-Закарпатського обласного управління АТ «Ощадбанк» за адресою м. Виноградів вул. Миру, 3, а замовник зобов`язувався прийняти і оплатити такі роботи.

Найменування та характеристики виконуваних за цим договором робіт визначаються локальним кошторисом, додаток № 2 до договору, який є його невід`ємною частиною.

Підрядник повинен виконати передбачені цим договором роботи, якість яких відповідає вимогам діючих будівельних норм, альбому корпоративного стилю, корпоративних стандартів в установах АТ «Ощадбанк» та локальному кошторису.

Ціна договору становить 826 310, 00 грн.

Розрахунки проводяться шляхом поетапної оплати робіт замовником.

Замовник перераховує підряднику авансовий платіж в розмірі 50% ціни договору, яка визначена в п. 3.1 цього договору, протягом 5 банківських днів з дати укладання цього договору, що складає 413 155,00 грн. без ПДВ.

Замовник зобов`язується сплатити підряднику решту 50 % ціни договору, яка визначена в п. 3.1 цього договору, що складає 413 155,00 грн. без ПДВ протягом 5 банківських днів з моменту підписання сторонами акту виконаних робіт.

Строк виконання робіт складає 60 робочих днів з моменту укладання цього договору.

Підрядник зобов`язаний розпочати виконання робіт протягом 2 робочих днів з моменту отримання попередньої оплати згідно п. 4.2 цього договору.

Підрядник протягом 2 робочих днів з моменту виконання робіт зобов`язаний надати на адресу замовника за власний рахунок засобами поштового кур`єрського зв`язку або вручити особисто уповноваженому представнику замовника з відміткою про отримання два примірника підписаного зі своєї сторони акту та оригінал рахунку на суму, визначену в п. 4.3 цього договору.

Замовник протягом 3 робочих днів з дня отримання підписаного акту, повинен підписати та направити його акт підряднику або надати вмотивовану відмову в прийняті робіт.

Обов`язком замовника у відповідності до пункту 6.3.1 договору є забезпечення виконання Робіт у строки, встановлені цим договором.

Пунктом 7.3.3 договору передбачено, що у випадку порушення підрядником строку виконання робіт, зазначеного в п. 5.1 цього договору, з вини підрядника на строк, більший ніж 5 робочих днів, а також за несвоєчасне усунення недоліків і дефектів, що допущені з його підрядника вини в строки, що обумовлені актами про недоліки, підрядник сплачує Замовнику штраф в розмірі 20 % від вартості незавершених та/або несвоєчасно виконаних Робіт, в т.ч. Робіт по усуненню недоліків та дефектів, виконання яких прострочено.

Договір набирає чинності з моменту його підписали уповноваженими представниками сторін та скріплені їх підписами і відбитками печаток та діє до 30.12.2016. У випадку невиконання будь - якою із сторін своїх зобов`язань: по даному договору, строк договору продовжується до повного виконання сторонами всіх своїх зобов`язань за цим договором (пункт 10.1 договору).

Пунктом 11.2 договору зокрема визначено, що будь - які повідомлення, які направляються сторонами в рамках цього договору, повинні бути здійснені в письмовій формі та будуть вважатися поданими належним чином, якщо вони надіслані листом на замовлення або доставлені особисто на адресу сторін.

Як встановлено судом першої інстанції, після виконання підрядником робіт було оформлено акти приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2016 року КБ-2в №1/В-1 на суму 413 155,00 грн. та № 2/03-17 за березень 2017 року на суму 413 155,00 грн. Акт за формою КБ-2в №1/В-1 підписано 27.12.2016. У акті № 2/03-17 за березень 2017 року відсутня дата підпису.

За доводами позивача, замовник виконав умови договору належним чином, та оплатив роботи в повному обсязі. Відповідач в порушення умов договору виконав роботи не в строк обумовлений договором. Вказані обставини, в силу положень п. 7.3.3 надають право позивачу на нарахування 20% штрафу від вартості несвоєчасно виконаних робіт.

З метою досудового врегулювання спору позивач надіслав вимого відповідачу про сплату вказаної суми, однак дана вимога залишена відповідачем без задоволення, що і стало підставою для звернення до суду.

Оцінка суду.

За своєю правовою природою договір укладений між сторонами є договором підряду, а тому спірні правовідносини підпадають під регулювання глави 33 Господарського кодексу України та норм глави 61 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору. А за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах ставляться. При цьому, до виконання господарських договорів застосовуються положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Згідно ст. 875 Цивільного кодексу України (де наведено нормативне визначення поняття договору будівельного підряду) за договором будівельного підряду підрядник зобов`язується збудувати і здати у встановлений строк об`єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов`язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов`язок не покладається на підрядника, прийняти об`єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх.

У розумінні наведеної норми основним предметом договору будівельного підряду є результат будівельних робіт - завершений будівництвом об`єкт або закінчені будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації на замовлення замовника, а не процес виконання робіт чи діяльність підрядника на створення об`єкта та його здачу.

Відповідно до ст.ст. 846, 530 ЦК України строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду.

У разі, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст.216 ГК України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Відповідно до ст.230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Приписами ст.ст. 611,612 Цивільного кодексу України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Прострочення боржника не настає, якщо зобов`язання не може бути виконане внаслідок прострочення кредитора.

Кредитор вважається таким, що прострочив, якщо він відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником, або не вчинив дій, що встановлені договором, актами цивільного законодавства чи випливають із суті зобов`язання або звичаїв ділового обороту, до вчинення яких боржник не міг виконати свого обов`язку.

Згідно актів виконаних робіт, роботи підрядником було виконано з порушенням строку встановленого договором, вказані обставини сторонами не оспорювались та не заперечувались. Так згідно акту приймання виконаних будівельних робіт форми № КБ-2в № 1/В-16 за грудень 2016 року роботи по ньому виконані 27.12.2016. Роботи по акту № 2/03-17 за березень 2017 року виходячи із реквізитів, що містяться на акті, були завершені в березні 2017 року.

Разом з тим, у матеріалах справи міститься лист позивача №242 від 28.12.2016, згідно якого замовник просив призупинити виконання робіт до моменту оформлення необхідного пакету дозвільних документів.

Враховуючи п.11.2 договору щодо направлення, суд апеляційної інстанції погоджується з позицією суду першої інстанції, що зобов`язання за договором підряду не могло бути виконане внаслідок дій замовника, а саме призупинення робіт за вимогою замовника, оскільки в матеріалах справи відсутні докази належного повідомлення відповідача про усунення обставин, які зумовлювали таке зупинення.

Окрім цього, в матеріалах справи наявний лист підрядника від 16.01.2017, яким було повідомлено замовника про фактори, які можуть вплинути на строки виконання робіт, при цьому замовник не скористався своїм правом на розірвання договору у порядку визначеному договором та законом у зв`язку з повідомленням підрядником про можливі порушення строків виконання робіт.

Щодо тверджень апелянта про те, що підписант листа про призупинення робіт - керуючий Кукса О.А. не був уповноваженою особою на укладення будь-яких змін або доповнень до зазначеного договору, то судова колегія вважає такі безпідставними, з огляду на те, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами той факт, що керуючий філією позивача не мав повноважень на підписання вказаного листа на момент його надсилання. Більше того, у відповіді на відзив, поданому до суду першої інстанції, позивач не заперечував факт належних повноважень на підписання вказаного листа у Кукси О.А., а зсилався на те, що такий стосувався лише фарбування фасаду приміщення.

Окрім цього, суд апеляційної інстанції вважає необґрунтованими покликання позивача на те, що вищевказаний лист адресований приватному підприємцю Дочинцю Т.Т., натомість стороною договору та відповідачем у справі є ФОП Дочинець Т.Т., з огляду на те, що матеріалами справи встановлено, що ПП Дочинець Т.Т. та ФОП Дочинець Т.Т. є одна і та ж особа, а зазначення у листі неправильної форми участі у підприємницькій діяльності особи не є підставою вважати вказаний лист таким, що направлений неналежній особі.

Суд апеляційної інстанції враховує також те, що згідно експертного висновку від 10.10.2019 виконання ремонтно-будівельних робіт за період з грудня 2016 по 18.01.2017 однозначно впливало на термін виконання робіт ФОП Дочинцем Т.Т. в сторону збільшення, оскільки відповідно до Державних будівельних норм України (ДБНВ.2.6-22-2001) за дві доби до початку штукатурних робіт, у процесі їх виконання, а також після трьох діб по закінченні потрібно підтримувати температуру не нижче +10 С і не вище +30 С.

При цьому, у суду відсутні підстави вважати такий висновок неналежним та недопустимим доказом та таким, що містить висновки щодо питань права, з огляду на те, що експертне дослідження містить інформативний висновок щодо можливості виконання конкретних робіт з урахуванням Державних будівельних норм України та інформації із сайту про погодні умови у вказаний період.

А отже, даному висновку надано оцінку відповідно до ст. 104 ГПК України разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 86 цього Кодексу.

За викладених обставин, колегія суддів погоджується з позицією суду першої інстанції, що з огляду на лист позивача про призупинення виконання робіт, відсутність повідомлення позивача про можливість відновлення робіт, повідомлення підрядником про порушення строків виконання підрядних робіт через низку відповідних умов, відсутні підстави для стягнення штрафу з відповідача, оскільки порушення строків договору відбулося не з вини підрядника.

Відповідно ст.ст. 13, 76, 77, 86 ГПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

У рішенні Європейського суду з прав людини від 19.04.1993 у справі «Краска проти Швейцарії» вказано, що ефективність справедливого розгляду досягається тоді, коли сторони процесу мають право представити перед судом ті аргументи, які вони вважають важливими для справи. При цьому такі аргументи мають бути «почуті», тобто ретельно розглянуті судом. Іншими словами, суд має обов`язок провести ретельний розгляд подань, аргументів та доказів, поданих сторонами.

Водночас, ЄСПЛ вказав, що п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18.07.2006 у справі «Проніна проти України»).

З огляду на вищевикладене, рішення місцевого господарського суду підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга - без задоволення.

Судові витрати.

Відповідно до ст. 129 ГПК України, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З урахуванням вище, апеляційний господарський суд дійшов висновку про необхідність залишення судового збору за подання апеляційної скарги за апелянтом.

Керуючись ст. ст. 11, 13, 74, 129, 269, 270, 275, 276, 281- 284 ГПК України,

Західний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення Господарського суду Закарпатської області від 18.11.2020 у справі №907/6/18 залишити без змін, а апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Державного ощадного банку України", м. Київ - без задоволення.

2. Судовий збір за розгляд справи в суді апеляційної інстанції залишити за позивачем.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду в порядку і строки, визначені ст.ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Справу повернути до місцевого господарського суду.

Головуючий (суддя-доповідач) О.І. Матущак

Судді Т.Б. Бонк

Г.Г. Якімець