ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"02" червня 2021 р. м. Київ Справа № 911/1242/21

м. Київ, вул. С. Петлюри, буд. 16/108

Господарський суд Київської області

без виклику (повідомлення) сторін

Господарський суд Київської області, одноособово, у складі судді Саванчук С.О., розглянув матеріали заяви (вх. №154/21 від 01.06.2021) Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Київоблгаз» у справі №911/1242/21

за позовом Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Київоблгаз»

08150, Київська обл., Києво-Святошинський р-н, м. Боярка, вул. Шевченка, буд. 178,

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вимпел» Спец-Сервіс»

07423, Київська обл., Броварський р-н, с. Семиполки, вул. Миру, буд. 17,

про стягнення боргу в сумі 724276,61 грн.

встановив:

26 квітня 2021 року до Господарського суду Київської області надійшла позовна заява Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Київоблгаз» (далі - позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вимпел» Спец-Сервіс» (далі - відповідач) про стягнення боргу в сумі 724276,61 грн.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 05.05.2021 (суддя Грабець С.Ю.) позовну заяву прийнято до розгляду та призначено підготовче засідання на 02.06.2021.

Через канцелярію Господарського суду Київської області від позивача надійшла заява про забезпечення позову (вх. № 154/21 від 01.06.2021), яка обґрунтована тим, що невжиття зазначених заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду чи ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів заявника, за захистом яких він звернувся до суду, з огляду на те, що боржник у добровільному порядку відмовляється сплатити грошові кошти за безпідставне підключення газового котла, розмір яких розраховано на підставі протоколу засідання комісії від 15.04.2021.

За протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.06.2021 заяву Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Київоблгаз» про забезпечення позову у справі №911/1242/21 (вх. № 154/21 від 01.06.2021) розподілено судді Саванчук С.О.

За результатами розгляду заяви, суд зазначає таке.

Відповідно до вимог частини 1 статті 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно з частиною 2 статті 136 Господарського процесуального кодексу України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до статті 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Згідно з пунктом 6 частини 1 статті 139 Господарського процесуального кодексу України заява про забезпечення позову повинна містити пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення.

Відповідно до частини 1 статті 141 Господарського процесуального кодексу України суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення).

З урахуванням позиції, що викладена у пункті 1 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 16 "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову. У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

При цьому, обов`язок доказування покладається на особу, яка подала заяву про забезпечення позову. Доказування повинно здійснюватись за загальними правилами відповідно до статей 73, 74, 76-79 Господарського процесуального кодексу України, які передбачають обов`язковість подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Оцінка доводів заявника та висновки суду.

Заявником не надано суду жодних доказів на підтвердження наявності підстав для вжиття заходів забезпечення позову, а також жодних аргументів того, що невжиття заходів до забезпечення позову якимось чином може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, щоб суд зміг оцінити їх обґрунтованість.

Загальне посилання заявника на те, що 15.04.2021 протоколом засідання комісії з розгляду акту про порушення від 23.04.2018 № 1707 підтверджено несанкціонований відбір природного газу з ГРМ внаслідок чого здійснюється нарахування необлікованих обсягів природнього газу, не береться судом до уваги, з огляду на те, що наявність спору щодо предмету позову - необхідна умова для розгляду правовідносин у господарському суді, відповідно до статті 4 Господарського процесуального кодексу України, відтак, як загальна, кваліфікуюча, ознака господарсько-процесуальних правовідносин, не може бути сама по собі підставою для забезпечення позову, оскільки застосування даних заходів має виключний характер і потребує доведення на загальних умовах наявності відповідних підстав.

При цьому, спір про право відбувається з дотриманням принципу змагальності сторін господарського процесу, відповідно до частини 3 статті 2, статті 13 Господарського процесуального кодексу України, встановлення наявності права на предмет спору відбувається при розгляді справи по суті та зазначається у резолютивній частині рішення суду.

За результатами дослідження та оцінки матеріалів справи щодо забезпечення позову в їх сукупності, з огляду на вказані вище доводи та вимоги чинного законодавства, суд дійшов висновку про відмову у забезпеченні позову, оскільки заявником не доведено належними доказами, що невжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно відповідача може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, з огляду на те, що під час судового розгляду у справі № 911/1242/21 буде встановлюватись наявність підстав та правомірність проведення обстеження газових котлів відповідача, в наслідок яких складено акт про порушення № 1707 від 23.04.2021, порядок проведення та строки проведення засідання комісії внаслідок якого складено протокол від 15.04.2021, вірність розрахунку оперативно - господарської санкції, оскільки стягнення таких санкцій здійснюється у судовому порядку.

Аргументи заявника про те, що відповідач у добровільному порядку не відреагував на рахунок оплати, який направлено листом № 81014-Сл-4848-0421 від 20.04.2021, не свідчить про той факт, що відповідачем вчиняються будь-які дії відносно відчуження майна або ліквідації підприємства для ухиляння від сплати нарахованої оперативно-господарької санкції, тобто, матеріали заяви про забезпечення позову не містять доказів, у розумінні статей 73-79 Господарського процесуального кодексу України, що невжиття заходів до забезпечення позову якимось чином може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову і з цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 74 Господарського процесуального кодексу України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Відповідно до пункту 6 статті 139 Господарського процесуального кодексу України заява про забезпечення позову повинна містити пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення, проте, позивач зазначає про відсутність підстав для застосування заходів зустрічного забезпечення позову.

Забезпечення позову полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових актів, є засобом, що призначений гарантувати виконання майбутнього рішення господарського суду та реалізації кожним права на судовий захист.

Як вбачається з прохальної частини заяви про забезпечення позову, позивач заявляє про накладення арешту на нерухоме майно, а саме: квартири АДРЕСА_1 , нежитлову будівлю кафе А-2 у будинку 17, гостинний двір у будинку 17, тобто, з урахуванням розміру заявлених позовних вимог у сумі 724276,61 грн. та переліку майна (вартість якого очевидно перевищує розмір заявлений позовних вимог) на яке заявляється накладення арешту, відтак, забезпечення позову є неспівмірним та необґрунтованим, а також можливі значні негативні наслідки вжиття заходів забезпечення позову для власника майна.

Враховуючи вищевикладені обставини, виходячи з вимог процесуального закону, який регулює підстави забезпечення позову та заходи забезпечення позову, зокрема, з вимог статей 136, 137 Господарського процесуального кодексу України, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви позивача про забезпечення позову.

Керуючись статтями 136, 137, 139, 140, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ухвалив:

У задоволенні заяви (вх. № 154/21 від 01.06.2021) Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Київоблгаз» (08150, Київська обл., м. Боярка, вул. Шевченка, буд. 178, ) відмовити повністю.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею - 02.06.2021 та може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом десяти днів.

Суддя С.О. Саванчук