ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2021 року м. Черкаси справа № 925/226/21

Господарський суд Черкаської області в складі головуючого судді Чевгуза О.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Акціонерного Товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Одеська залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиційна компанія»

про стягнення 28 305,69 грн,

без повідомлення (виклику) сторін,

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне Товариство «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Одеська залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця» (вул. Єжи Гедройця, 5, м. Київ-150, 03150, ) звернулось до Господарського суду Черкаської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиційна компанія» (вул. Васильківська, 3, с. Іскрене, Шполянський район, Черкаська область, 20623, ) про стягнення заборгованості за надані послуги та виконані роботи з утримання стрілочного переводу згідно з угодою від 25.11.2009 № ОД/П-09-715дНЮ у розмірі 28 305,69 грн: 26 590,76 грн основного боргу, 1 714,93 грн пені та понесених судових витрат.

В обґрунтування позову позивач вказав, що відповідач неналежно виконує зобов`язання по угоді від 25.11.2009 № ОД/П-09-715дНЮ в частині оплати послуг та робіт.

Ухвалою від 05.03.2021 Господарський суд Черкаської області прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі; справу вирішив розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін; сторонам надана можливість реалізувати свої процесуальні права та обов`язки.

Відповідно до частини 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України (також по тексту ГПК України) ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини 4 статті 120 цього Кодексу.

Відповідно до частини 11 статті 242 Господарського процесуального кодексу України у випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Ухвала про відкриття провадження у справі була надіслана на адреси сторін рекомендованим листом, що підтверджується поверненням на адресу суду рекомендованих повідомлень про вручення поштового відправлення позивачу та відповідачу.

30 березня 2021 року від відповідача до суду надійшов відзив від 25.03.2021 на позовну заяву, в якому він просив:

визнати причини пропуску строку для подання відзиву на позовну заяву у даній справі поважними та поновити строк для подання відзиву на позовну заяву;

закрити провадження у справі № 925/226/21 через відсутній предмет спору, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України.

Суд, розглянувши клопотання відповідача зазначає, що відповідно до частини 1 статті 113 Господарського процесуального кодексу України строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом. Суд має встановлювати розумні строки для вчинення процесуальних дій. Строк є розумним, якщо він передбачає час, достатній, з урахуванням обставин справи, для вчинення процесуальної дії, та відповідає завданню господарського судочинства (частини 1, 2 статті 114 Господарського процесуального кодексу України).

Приписами частини 1 статті 118 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку.

Відповідно до частин 1-3 статті 119 Господарського процесуального кодексу України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду. Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи.

Отже, дослідивши наведені відповідачем обставини в обґрунтування пропуску процесуального строку для подання відзиву, суд визнає їх поважними, у зв`язку з чим клопотання, викладене у відзиві, про поновлення строку, який встановлений ухвалою суду, підлягає задоволенню, строк поновленню, а відзив приймається судом до розгляду.

Відповідно до частини 2 статті 252 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Відповідно до статті 248 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (частина 5 статті 240 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до частини 3 статті 13, статті 74 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, судом встановлено такі обставини.

25.11.2009 між Одеською залізницею (залізниця, позивач у справі), в особі начальника Корсунської дистанції колії Матвійчука А.Г., що діє на підставі доручення від 08.01.2009 № 93, та Товариством з обмеженою відповідальністю «Інвестиційна компанія» (замовник, відповідач у справі), в особі керівника Зверховського Ю.Я., що діє на підставі Статуту, було укладено угоду № ОД/П-09-715дНЮ (далі Угода), за умовами якої залізниця надає послуги та виконує роботи з утримання стрілочного переводу № 13, по якому під`їзна колія замовника примикає до колії станції Іскрене. Метою укладення даної угоди є додержання вимог залізниці щодо безпеки руху через стрілочний перевод рухомого складу та локомотива при виконанні операцій з подачі-прибирання вагонів по під`їзній колії замовника (пункт 1.1 Угоди).

У зв`язку з реорганізацією підприємств залізничного транспорту Державне підприємство «Одеська залізниця» шляхом злиття реорганізовано в Публічне акціонерне товариство «Українська залізниця», яке у подальшому відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 31.10.2018 № 938 перейменовано у Акціонерне товариство «Українська залізниця».

Пунктом 1.2 Угоди визначено, що замовник використовує належну йому під`їзну колію виключно для навантаження-розвантаження вагонів. За виконання залізницею послуг та робіт, передбачених у пункті 1.1 цієї угоди, замовник розраховується у порядку, розмірах і на умовах цієї угоди.

Відповідно до пункту 3.1 Угоди замовник сплачує залізниці плату за поточне утримання стрілочного переводу у розмірі, що визначений додатком № 1 та складає 630,72 грн на місяць, у тому числі ПДВ 105,12 грн.

У пункті 3.2 Угоди сторони погодили, що розрахунки між сторонами по цій угоді здійснюються шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок залізниці не пізніше 20 числа місяця, у якому експлуатується об`єкт.

Розділом 4 угоди визначено, що термін надання послуг та чинності угоди один рік з моменту підписання угоди сторонами (пункт 4.1). У разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну цієї угоди після закінчення строку її чинності протягом одного місяця, угода вважається продовженою на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені цією угодою (пункт 4.2).

01 січня 2018 року між сторонами укладено додаткову угоду № 1 до угоди за умовами якої змінено пункт 3.1 Угоди та викладено його у наступній редакції: замовник сплачує залізниці плату за поточне утримання стрілочного переводу № 13 у розмірі, що визначений додатком № 1 та складає 1 763,21 грн на місяць, у тому числі ПДВ 293,87 грн.

Відповідно до вимог п. 3.4 Угоди, залізницею на адресу замовника було направлено лист повідомлення від 25.11.2019 № ПЧ-08/172 згідно з яким було запропоновано збільшити вартість послуг по поточному утриманню стрілочного переводу № 13 з 01.09.2019 на 136,13 грн.

Позивач належним чином виконував умови угоди.

У позовній заяві позивач зазначає, що за період з січня 2018 року по жовтень 2019 року залізницею було виставлено рахунок від 13.11.2019 № 172/36 на суму 39 062,88 грн, який було оплачено.

Відповідно до розшифровки рахунку від 13.11.2019 № 172/36:

з січня 2018 року по серпень 2019 року сума щомісячної сплати становить 1 763,21 грн, що відповідає Додатковій угоді;

з вересня 2019 року по жовтень сума щомісячної сплати становить 1 899,34 грн, що відповідає листу повідомлення під 25.11.2019 № ПЧ-08/172, що є підтвердженням погодження на збільшення вартості послуг по Договору.

Підтвердженням зарахування коштів від замовника на суму 39 062,88 грн є лист від 08.02.2021 № 113.33/645 філії Одеське Обласне управління АТ «Ощадбанк».

Пунктом 3.2 Угоди передбачено, що розрахунки між сторонами по цій угоді здійснюються шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок залізниці не пізніше 20 числа місяця, в якому експлуатується об`єкт.

Відповідно до п. 3.5 угоди плата сплачується замовником незалежно від результатів своєї господарської діяльності.

Позивач зазначає, що станом на 31.12.2020 Товариство з обмеженою відповідальністю «Інвестиційна компанія» не виконало зобов`язання за угодою за період з 01 листопада 2019 року по 31 грудня 2020 року, в зв`язку з чим виникла заборгованість, розрахована таким чином: 1 899,34 грн х 14 місяців = 26 590,76 грн.

Відповідач за виконані позивачем роботи у визначений строк не розрахувався, у зв`язку з чим 30 червня 2020 року АТ «Укрзалізниця» з метою досудового врегулювання спору було направлено лист від 23.06.2020 № ПЧ-08/805 на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиційна компанія».

Відповіді на зазначений лист не надано, вимоги щодо оплати не задоволено.

Позивач звернувся до суду за захистом порушеного права та примусового стягнення боргу та пені.

Оцінюючи докази у справі в їх сукупності, керуючись своїм внутрішнім переконанням, суд вважає, що позовні вимоги потрібно задовольнити частково з таких підстав.

Предметом спору є вимога позивача про стягнення заборгованості з оплати послуг та робіт за угодою від 25.11.2009 № ОД/П-09-715дНЮ та пені.

Укладений між сторонами договір за своєю правовою природою є договором про надання послуг, загальні положення щодо якого врегульовано главою 63 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу у розмірі, у строки та у порядку, що встановлені договором.

Відповідно до статті 174 Господарського кодексу України договір є підставою для виникнення господарських зобов`язань.

Частиною 1 ст. 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту.

Статтею 530 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 611 Цивільного кодексу України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки.

Згідно з частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Стаття 627 Цивільного кодексу України передбачає, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання.

У відзиві відповідач зазначив, що станом на 24.02.2021 мав заборгованість перед позивачем за Угодою в розмірі 26 590,73 грн.

На підставі отриманих від позивача рахунків від 24.02.2021 за №№ 172/4, 172/5, відповідач сплатив заборгованість, що підтверджується відповідними платіжними дорученнями від 05.03.2021 за № № 18, 19.

Отже, відповідач зазначає, що 05.03.2021, у день відкриття провадження у справі, виконав умови Угоди, заперечує проти позову, оскільки відсутні підстави для його задоволення, через добровільну сплату заборгованості, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України просить закрити провадження у справі через відсутній предмет спору.

Згідно з ст. 202 Господарського кодексу України та ст. 598 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняються виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до частини першої статті 14 ГПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Оскільки предмет спору (стягнення в сумі 26 590,73 грн) припинив своє існування після звернення позивача з позовом до суду та відкриття провадження у справі, то суд дійшов висновку про закриття провадження у справі в частині позовних вимог щодо стягнення з відповідача основної суми заборгованості в розмірі 26 590,73 грн.

Щодо обґрунтованості позову в частині стягнення 1 714 грн 93 коп. пені, що розрахована за весь період прострочення у загальному розмірі 1 714,93 грн.

В силу ст. 216 Господарського кодексу України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за порушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставі і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Відповідно до частини першої статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Відповідно до ч. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Відповідно до п. 3.6 Угоди за порушення термінів оплати замовник сплачує залізниці пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла на момент прострочення, від суми прострочення платежу за кожний день прострочення.

Здійснивши розрахунок пені за допомогою інформаційно-пошукової системи «Ліга», з урахуванням умов Угоди, прострочення відповідачем сплати грошового зобов`язання, суд прийшов до висновку про її обґрунтованість у сумі 1 714,93 грн.

Стосовно розподілу судових витрат суд зазначає таке.

Судові витрати підлягають розподілу між сторонами відповідно до вимог ст. 129 ГПК України.

Разом з тим, згідно з частиною дев`ятою статті 129 Господарського процесуального кодексу України у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Зважаючи на недобросовісність відповідача щодо виконання договірних зобов`язань, судовий збір у сумі 2 270 грн 00 коп., що є мінімально можливою сумою судового збору за позовом майнового характеру, покладається на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись статтею 129, п. 2 ч.1 ст. 231, статтями 236-241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд Черкаської області -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Провадження у справі в частині стягнення 26 590,76 грн основного боргу закрити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиційна компанія» (вул. Васильківська, 3, с. Іскрене, Шполянський район, Черкаська область, 20623, код 32741920) на користь Акціонерного товариства «Українська залізниця» (вул. Єжи Гедройця, 5, м. Київ, 03680, код 40075815) в особі регіональної філії «Одеська залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця» (вул. Пантелеймонівська, 19, м. Одеса, 65012, код 40081200) 1 714,93 грн пені та 2 270,00 грн витрат по сплаті судового збору.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги рішення набирає законної сили після прийняття судом апеляційної інстанції судового рішення. Рішення може бути оскаржене до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.В. Чевгуз