ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
УХВАЛА

02 червня 2021 рокуСправа № 912/1627/21

Суддя Господарського суду Кіровоградської області Кабакова В.Г., розглянувши матеріали

за позовом Територіального управління Служби судової охорони у Донецькій області, вул. Енгельса, буд. 43, м. Дружківка, Донецька область, 84205

до Товариства з обмеженою відповідальністю "АВ-Пром", вул. Першотравнева, буд. 9, м. Олександрія, Кіровоградська область, 28000

про стягнення 7 361,05 грн

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Кіровоградської області надійшла позовна заява Територіального управління Служби судової охорони у Донецькій області до Товариства з обмеженою відповідальністю "АВ-Пром" про стягнення 7 361,05 грн, з яких 4015,12 грн пені та 3345,93 грн штрафу, з покладанням на відповідачів судового збору.

Розглянувши зазначену позовну заяву господарський суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

Статтями 162 та 164 Господарського процесуального кодексу України визначено вимоги щодо оформлення позовної заяви та комплектність документів, які повинні додаватися до неї.

Згідно частини 3 статті 162 ГПК України позовна заява повинна містити, зокрема: ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України); обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.

Однак, у позовній заяві не зазначено ідентифікаційний код відповідача.

Окрім того, в поданій позовній заяві не зазначено обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються та не додано до позову.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 164 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують, в тому числі відправлення іншим учасникам справи копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 ГПК України позивач, особа, яка звертається з позовом в інтересах іншої особи, зобов`язані до подання позовної заяви надіслати учасникам справи її копії та копії доданих до неї документів листом з описом вкладення.

В Правилах надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 № 270, зазначено, що внутрішні поштові відправлення з оголошеною цінністю з описом вкладення подаються для пересилання відкритими для перевірки їх вкладення (пункт 59).

У разі приймання внутрішніх поштових відправлень з оголошеною цінністю з описом вкладення бланк опису заповнюється відправником у двох примірниках. Працівник поштового зв`язку повинен перевірити відповідність вкладення опису, розписатися на обох його примірниках і проставити відбиток календарного штемпеля. Один примірник опису вкладається до поштового відправлення, другий видається відправникові. На примірнику опису, що видається відправникові, працівник поштового зв`язку повинен зазначити номер поштового відправлення. За бажанням відправника на примірнику опису, що вкладається до поштового відправлення, вартість предметів може не зазначатися. (пункт 61).

Відповідно до п. 3.2.1.2 Порядку пересилання поштових відправлень затвердженого наказом Українського державного підприємства поштового зв`язку "Укрпошта" від 12.05.2006 N 211, при прийманні листа (бандеролі) з оголошеною цінністю з описом вкладення працівник зв`язку звіряє вкладення з описом ф. 107 (рис. 27), а також перевіряє відповідність місця призначення, найменування адресата та суми оголошеної цінності, зазначених на відправленні та примірнику опису, розписується на ньому і проставляє відбиток календарного штемпеля.

У зазначеному пункті наведено зразок оформлення опису, який за своєю формою передбачає зазначення в описі найменувань предметів, прийнятих до пересилання.

Таким чином, належним доказом відправлення учасникам справи копії позовної заяви та доданих до неї документів, при зверненні до господарського суду, є оригінал опису вкладення в поштовий конверт, в якому зазначений поіменний перелік документів, що надсилається адресату.

В якості доказів направлення позовної заяви та доданих до неї документів, до позову додано опис вкладення, що не містить підпису працівника поштового зв`язку, відбитку календарного штемпеля та номера поштового відправлення.

Крім того, до позову додано копію фіскального чека №336 від 21.05.2021, з якого неможливо встановити перелік документів направлених адресату.

Більше того, в зазначеному описі вказано адресу одержувача - "28000, Кіровоградська обл. Кам`янське Ковалевича 2а" та у фіскальному чеку - "51931 Кам`янське".

Проте, офіційною адресою місцезнаходження відповідача згідно Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань є вул. Першотравнева, буд. 9, м. Олександрія, Кіровоградська область, 28000.

Однак, доказів відправлення відповідачу позовних матеріалів за належною адресою до позову не додано.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 ГПК України, до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Однак, позивачем не надано доказів сплати судового збору у встановлених порядку і розмірі за поданою позовною заявою.

Разом з тим, одночасно з позовною заявою позивачем подано заяву про відстрочення сплати судового збору за подання даної позовної заяви до прийняття судом рішення у справі.

До позову додано копію платіжного доручення про сплату судового збору в розмірі 227,00 грн.

Заява про відстрочення сплати судового збору мотивована тим, що враховуючи помісячний план асигнувань загального фонду Державного бюджету на 2021 рік за КЕКВ 2800 "Інші поточні видатки", решту суми позивач гарантує сплатити до ухвалення судового рішення 2021 року.

Розглядаючи заяву про відстрочення сплати судового збору, господарський суд виходить з наступного.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом України "Про судовий збір".

Згідно з ч.1. ст. 8 Закону України "Про судовий збір", враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача -фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Враховуючи наведену норму, господарський суд встановив, що позивач не підпадає під жодну з категорій, визначених у ч.1 ст. 8 Закону України "Про судовий збір".

Крім того, в контексті відстрочення, розстрочення або звільнення сплати судового збору слід зазначити, що майновий стан сторони має визначатися судом у світлі конкретних обставин певної справи, включаючи спроможність заявника сплатити судовий збір після вирішення спору. Аналіз такого врегулювання та судової практики дає підстави зробити висновок про те, що визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень майнового стану сторони.

Отже, особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі. Обґрунтування обставин, які свідчать про неможливість або утруднення в здійсненні оплати судового збору у встановлених законом розмірах і в строки, покладається на відповідну особу.

Всупереч викладеному, до позовної заяви та заяви про відстрочення сплати судового збору не додано жодних доказів на підтвердження неможливості сплати судового збору в установленому порядку і розмірі.

До того ж, заявником не наведено та не подано доказів на підтвердження того, що він зможе сплатити судовий збір у встановленому розмірі протягом визначеного процесуальним законом строку розгляду справи.

Європейський суд з прав людини вважає, що положення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не означає беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах і так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах (Рішення Європейського суду з прав людини "Справа Ейрі" від 09.10.1979).

В рішеннях Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України" та від 30.05.2013 у справі "Пелевін проти України" зазначено, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг; оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

Конвенція, Рекомендація щодо заходів, які полегшують доступ до правосуддя № R (81)7, прийнята Комітетом міністрів Ради Європи 14.05.1981, та практика ЄСПЛ під час застосування цієї Конвенції не визнають необхідності сплати судових витрат обмеженням права доступу до суду.

Таким чином, визначена законом необхідність сплати судового збору за звернення до суду з позовною заявою не може бути визнана обмеженням права доступу до суду в розумінні п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

З підстав викладеного, правові підстави для задоволення заяви про відстрочення сплати судового збору відсутні, а, отже, в задоволенні вказаної заяви слід відмовити.

Частиною 1 ст. 3 Закону України "Про судовий збір" визначено, що за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством, передбачено справляння судового збору.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду,- у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

У здійсненні господарського судочинства судовий збір справляється, зокрема, за подання позовних заяв майнового і немайнового характеру.

Так, за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру встановлено наступний розмір судового збору: 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. При цьому, з 01.01.2021 прожитковий мінімум для працездатних осіб встановлено на рівні 2270,00 грн.

Враховуючи наведене та ціну позову, за звернення до господарського суду з даною позовною заявою позивачем мав бути сплачений судовий збір в розмірі 2270,00 грн.

Однак, як зазначалось вище, позивачем не додано до суду доказів сплати судового збору в установленому законом порядку та розмірі, а сплачено згідно платіжного доручення №46 від 15.02.2021 лише 227,00 грн.

Відповідно до п. 1 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України, суддя встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.ст. 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи те, що позивачем у позовній заяві в порушення вимог ст. 162, 164 ГПК України не зазначено ідентифікаційний код відповідача, не зазначено обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються та не додано до позову, не надано належних доказів відправлення відповідачу позовних матеріалів за належною адресою (опис вкладення, фіскальний чек тощо) та належних доказів сплати судового збору в розмірі 2043,00 грн за звернення до Господарського суду Кіровоградської області з даним позовом, позовна заява залишається без руху.

Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України, якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до господарського суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому ст. 176 цього Кодексу; якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулась із позовною заявою.

Керуючись ст.ст. 162, 164, 172, 174, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суддя

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні заяви Територіального управління Служби судової охорони у Донецькій області про відстрочення сплати судового збору відмовити.

2. Позовну заяву Територіального управління Служби судової охорони у Донецькій області залишити без руху.

3. У строк, який не перевищує десяти днів з дня вручення позивачу ухвали про залишення позовної заяви без руху, Територіальному управлінню Служби судової охорони у Донецькій області усунути недоліки позовної заяви, а саме: письмово зазначити ідентифікаційний код відповідача; надати обґрунтований розрахунок сум, що стягуються; надати належні докази відправлення відповідачу позовних матеріалів за належною адресою (опис вкладення, фіскальний чек тощо); надати до суду докази сплати судового збору в розмірі 2043,00 грн за звернення до Господарського суду Кіровоградської області з даним позовом в установленому порядку та розмірі.

4. Роз`яснити Територіальному управлінню Служби судової охорони у Донецькій області, що відповідно до ч.ч, 3, 4 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України, якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до господарського суду та приймає до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому статтею 176 цього кодексу. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

5. Повідомити учасників справи про відсутність у суду технічної можливості надавати інформацію про вебадресу судового рішення у Єдиному державному реєстрі судових рішень, одночасно з врученням (надсиланням/видачі) копії повного або скороченого такого рішення до затвердження Положення про Єдину судову інформаційно - телекомунікаційну систему та початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи.

Повідомити учасників справи про можливість ознайомитись з електронною копією судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень за його вебадресою: http://reyestr.court.gov.ua.

6. Ухвала набирає законної сили в порядку ст. 235 Господарського процесуального кодексу України та оскарженню не підлягає.

7. Копію ухвали надіслати Територіальному управлінню Служби судової охорони у Донецькій області (вул. Енгельса, буд. 43, м. Дружківка, Донецька область, 84205).

Суддя В.Г. Кабакова