ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"20" травня 2021 р. Cправа № 902/153/21

Господарський суд Вінницької області у складу судді Маслія І.В., при секретарі судового засідання Шушковій А.П.

За участю представників сторін:

позивача Сандул В.А., довіреність №б/н від 01.02.2021 (в режимі ВКЗ);

відповідача не з`явився.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду матеріали справи

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРГЕТИК ДНІПРО" (вул. Шинна, буд.4, м. Дніпро, Дніпропетровська обл., 49107)

до: Приватного акціонерного товариства "ПТАХОКОМБІНАТ "БЕРШАДСЬКИЙ" (вул. Соборна, 200, с. Війтівка, Бершадський район, Вінницька обл., 24412)

про стягнення 302634,01 грн.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРГЕТИК ДНІПРО" звернулось до Господарського суду Вінницької області з позовом до Приватного акціонерного товариства "ПТАХОКОМБІНАТ "БЕРШАДСЬКИЙ" про стягнення 352634,01 грн., з яких 234430,96 грн - основного боргу, 7267,16 грн - 3% річних, 44413,67 грн - пені, 38707,22 грн - 16% річних за користування чужими грошовими коштами та 27815,00 грн - 5% штрафу.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем умов Договору поставки №19062020-1 від 19.06.2020 в частині оплати поставленого товару.

Ухвалою від 23.02.2021 відкрито провадження у справі № 902/153/21 за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання 17 березня 2021 року.

10.03.2021 на адресу суду надійшли клопотання представника позивача б/н від 02.03.2021 про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду та супровідний лист, яким надано опис вкладення до поштового відправлення для долучення до матеріалів справи.

Ухвалою від 10.03.2021 задоволено клопотання б/н від 02.03.2021 представника ТОВ "ЕНЕРГЕТИК ДНІПРО" Сандула В.А. про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів, за допомогою системи відеоконференцзв`язку EasyCon.

Ухвалою від 17.03.2021 відкладено підготовче засідання на 13.04.2021, з підстав викладених у відповідній ухвалі.

Ухвалою від 13.04.2021 продовжено строк підготовчого провадження по справі на 30 днів та відкладено підготовче засідання на 27.04.2021.

22.04.2021 на адресу суду засобами електронного зв`язку надійшло клопотання представника позивача про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використання власних технічних засобів.

23.04.2021 на адресу суду засобами електронного зв`язку надійшла заява представника позивача про зменшення розміру позовних вимог в частині основного боргу на суму 50000,00 грн, в зв`язку із проведення відповідачем часткової оплати заборгованості, що підтверджується доданою до заяви копією платіжного доручення №22308 від 29.03.2021 на суму 50000,00 грн.

В судовому засіданні 27.04.2021, з огляду на те, що заява про зменшення розміру позовних вимог подана представником позивача з дотриманням положень ст.46 ГПК України, суд прийняв означену заяву до розгляду, крім того задоволено усне клопотання представника позивача про участь у наступному судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використання власних технічних засобів, про що зазначено в протоколі судового засідання.

Ухвалою від 27.04.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу для судового розгляду по суті на 20 травня 2021 р.

В судове засідання 20.05.2021 з`явився представник позивача в режимі відеоконференцзв`язку, відповідач правом участі свого представника в судовому засіданні не скористався про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що стверджується трекінгом поштового відправлення, який долучено до матеріалів справи, ухвалу суду від 27.04.2021, останній отримав 05.05.2021.

Статтею 42 Господарського процесуального кодексу України визначено права та обов`язки учасників судового процесу, зокрема учасники справи зобов`язані: виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази тощо.

Також суд зазначає, що відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 р. (Закон України від 17.07.1997 р. № 475/97 - ВР), кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Перебіг строків судового розгляду у цивільних справах починається з часу надходження позовної заяви до суду, а закінчується ухваленням остаточного рішення у справі, якщо воно не на користь особи (справа "Скопелліті проти Італії" від 23.11.1993 р.), або виконанням рішення, ухваленого на користь особи (справа "Папахелас проти Греції" від 25.03.1999 р.).

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду неефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (параграфи 66, 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 р. у справі "Смірнова проти України").

Суд нагадує, що роль національних суддів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (&51 рішення Європейського суду з прав людини від 30.11.2006 р. у справі "Красношапка проти України").

Роль національних судів - організовувати судові провадження таким чином, щоб вони були без затримок та ефективними (див.рішення Суду у справі Шульга проти України, no. 16652/04, від 02.12.2010).

До того ж організація провадження таким чином, щоб воно було швидким та ефективним, є завданням саме національних судів (див. рішення Суду у справі Білий проти України, no. 14475/03, від 21.10.2010).

Відповідно до ч.9 ст.165 ГПК України, ч.2 ст.178 ГПК України визначено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Згідно із ч.1 ст.202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Враховуючи положення ст.ст.13,74 ГПК України якими в господарському судочинстві реалізовано конституційний принцип змагальності судового процесу, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та заперечень та здійснені всі необхідні дії для забезпечення сторонами реалізації своїх процесуальних прав, а тому вважає за можливе розглядати справу за наявними в ній матеріалами і документами без явки в судове засідання представника відповідача.

Представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі, з урахуванням заяв про зменшення позовних вимог.

Відповідно до ст. 219 Господарського процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті.

Після виходу суду з нарадчої кімнати, у судовому засіданні 20.05.2021 судом проголошено вступну та резолютивну частину рішення та повідомлено, що повне рішення буде складено у термін, передбачений ч. 6 ст. 233 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

19.06.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРГЕТИК ДНІПРО" (позивач, в договорі Постачальник) та Приватним акціонерним товариством "ПТАХОКОМБІНАТ "БЕРШАДСЬКИЙ" (відповідач, в договорі покупець) було укладено договір поставки №19062020-1, відповідно до п 1.1. якого Постачальник зобов`язується в порядку та на умовах, визначених цим Договором, поставити (передати) Покупцю Товар, а Покупець зобов`язується прийняти Товар та оплатити його вартість відповідно до умов цього Договору.

Номенклатура, кількість, вартість та інші характеристики Товару визначаються для кожної окремої партії Товару в додатках до цього Договору (Специфікаціях), погоджених Сторонами, які є невід`ємною її частиною (п. 1.2. Договору).

Вид та кількість Товару, зазначається у видаткових накладних на партію Товару та/або у Специфікаціях, які є невід`ємною частиною цього Договору (п. 2.1. Договору).

Ціна Товару та сума вартості партії Товару вказуються сторонами у Специфікаціях. Загальна вартість Договору складається з всіх вартостей окремих поставок Товару, що здійснюються на умовах цього Договору. Умови оплати визначаються в Специфікаціях (п.п. 3.1. - 3.3. Договору).

Строки та умови поставки Товару узгоджуються Сторонами окремо та вказуються у Специфікації до цього Договору. Разом із Товаром Постачальник зобов`язаний передати Покупцю товаросупровідні документи, видаткову накладну та документ, що підтверджує якість Товару (за наявності) (п.4.1. та п. 4.2. Договору).

Претензії у зв`язку з поставкою Товару неналежної кількості та/або якості, або іншими недоліками, направляються Покупцем та приймаються Постачальником протягом 5 (п`яти) календарних днів з моменту поставки Товару. Претензії надіслані після спливу вказаного строку, Постачальником не розглядаються (п. 4.9. Договору).

За невиконання або неналежне виконання своїх зобов`язань за цим Договором, Сторони несуть відповідальність відповідно до законодавства України та умов цього Договору. У випадку порушення строків оплати Товару, Покупець зобов`язаний на вимогу Постачальника сплатити неустойку в розмірі 0,3% від загальної вартості партії Товару, оплата якої прострочена, за кожний день прострочення, до моменту проведення розрахунків в повному обсязі. У випадку порушення строку оплати Товару, більше ніж на 20 календарних днів, Покупець зобов`язаний на вимогу Постачальника сплатити штраф у розмірі 5% від суми, строк оплати якої порушений. У випадку прострочення оплати товару Покупець, крім встановленої п. 5.2 неустойки, на вимогу Постачальника, повинен сплатити проценти за користування чужими грошовими коштами із розрахунку 16% річних за весь час прострочення (п.п. 5.1.-5.4. Договору).

Цей Договір набирає чинності з моменту підписання його Сторонами та діє до повного виконання Сторонами своїх зобов`язань (п. 9.1. Договору).

Між сторонами підписано Специфікацію № 1 від 19.06.2020р. до Договору, в якій сторони погодили поставку Товару - концентрат протеїновий соняшниковий в розмірі 29 т (+/- 10%), на загальну суму 290 000,58 грн., що еквівалентно 10 849,25 дол. США по курсу 26,73 грн. за 1 дол. США станом на 19.06.2020р. за курсом продажу «Долару США» встановленого на міжбанківському валютному ринку України по даним сайту на попередній день до дня здійснення платежів.

Відповідно до п. 2.4. Специфікації у разі зміни у сторону збільшення курсу Долару США в порівнянні з вказаним у Специфікації на 1% та більше, ціна на Товар та сума відповідної специфікації та/або рахунку-фактури/видаткової накладної підлягає пропорційному збільшенню. У даному випадку Покупець зобов`язаний оплатити Товар за ціною, з урахуванням порядку перерахунку суми платежу, узгодженого Сторонами в п. 2 (з підпунктами) цієї Специфікації, без додаткового погодження Сторін, без підписання Сторонами додаткової угоди до нього Договору та/або до відповідної Специфікації.

Згідно з п.4 вказаної Специфікації, строк поставки Товару - протягом 7 (семи) календарних днів з моменту отримання передоплати за Товар.

Пунктом 5 Специфікації Сторони погодили наступний порядок проведення розрахунків за Товар: - передоплата в розмірі 20% вартості Товару протягом 3 (трьох) банківських днів з моменту підписання Специфікації; - 80% вартості Товару протягом 3 (трьох) банківських днів з моменту поставки Товару.

Як зазначено позивачем в позовній заяві, не зважаючи на нездійснення відповідачем попередньої оплати 20 червня 2020 року позивач поставив, а відповідач прийняв Товар - концентрат протеїновий соняшниковий, у кількості 29 т. на загальну суму 292 000,58 грн., що підтверджується належним чином підписаною Сторонами видатковою накладною №792 від 20.06.2020р. та товарно-транспортною накладною №2006/5 від 20.06.2020р.

23.06.2020 позивачем виставлено відповідачу рахунок № 247 на суму 292000,58 грн.

Відповідач здійснив наступні платежі за поставлений Товар (згідно рахунку на оплату №247 від 23.06.2020р.): 13.08.2020р. в розмірі 50000,00 грн. (платіжне доручення №18348 від 13.08.2020р.); 07.09.2020р. в розмірі 30000,00 грн. (платіжне доручення №18688 від 07.09.2020р.); 18.09.2020р. в розмірі 116000,00 грн. (платіжне доручення №18975 від 18.09.2020р.).

Загальна сума проведених Відповідачем розрахунків за Специфікацією №1 складає 196 000,00 грн. Разом з тим, з урахуванням зміни у сторону збільшення курсу Долару США в порівнянні з вказаним у Специфікації на 1% та більше, залишок заборгованості відповідача перед позивачем за отриманий товар станом на 15.02.2021 становить 3852,0394 дол. США, що еквівалентно 107471,90 грн.

Також, між Сторонами було підписано Специфікацію №2 від 07.07.2020р. якою Сторони погодили поставку Товару - концентрат протеїновий соняшниковий в розмірі 29 т (+/- 10%), на загальну суму 290 000,58 грн., що еквівалентно 10772,68 дол. США по курсу 26,92 грн. за 1 дол. США станом на 07.07.2020р. за курсом продажу «Долару США» встановленого на міжбанківському валютному ринку України по даним сайту на попередній день до дня здійснення платежів.

Відповідно до п. 2.4. Специфікації у разі зміни у сторону збільшення курсу Долару США в порівнянні з вказаним у Специфікації на 1% та більше, ціна на Товар та сума відповідної специфікації та/або рахунку-фактури/видаткової накладної підлягає пропорційному збільшенню. У даному випадку Покупець зобов`язаний оплатити Товар за ціною, з урахуванням порядку перерахунку суми платежу, узгодженого Сторонами в п. 2 (з підпунктами) цієї Специфікації, без додаткового погодження Сторін, без підписання Сторонами додаткової угоди до нього Договору та/або до відповідної Специфікації.

Згідно з п.4 вказаної Специфікації, строк поставки Товару - протягом 7 (семи) календарних днів з моменту отримання передоплати за Товар.

Пунктом 5 Специфікації Сторони погодили наступний порядок проведення розрахунків за Товар: - передоплата в розмірі 20% вартості Товару протягом 3 (трьох) банківських днів з моменту підписання Специфікації; - 80% вартості Товару протягом 3 (трьох) банківських днів з моменту поставки Товару.

Як зазначено позивачем в позовній заяві, не зважаючи на нездійснення відповідачем попередньої оплати 08 липня 2020 року позивач поставив, а відповідач прийняв Товар - концентрат протеїновий соняшниковий, у кількості 30,42 т. на загальну суму 304 200,61 грн., що підтверджується належним чином підписаною Сторонами видатковою накладною №981 від 08.07.2020р. та товарно-транспортною накладною №17 від 08.07.2020р.

14.07.2020 позивачем виставлено відповідачу рахунок № 285 на суму 304200,61 грн.

Відповідач здійснив наступні платежі за поставлений Товар (рахунок на оплату №285 від 14.07.2020р.): 28.09.2020р. в розмірі 50000,00 грн. (платіжне доручення №19214 від 28.09.2020р.); 16.11.2020р. в розмірі 50000,00 грн. (платіжне доручення №20090 від 16.11,2020р.); 07.12.2020р. в розмірі 50000,00 грн. (платіжне доручення №20586 від 07.12.2020р.); 16.12.2020р. в розмірі 20000,00 грн. (платіжне доручення №20713 від 16.12.2020р.); 24.12.2020р. в розмірі 50000,00 грн. (платіжне доручення №20867 від 24.12.2020р.).

Загальна сума проведених Відповідачем розрахунків за Специфікацією №2 складає 220000,00 грн. Разом з тим, з урахуванням зміни у сторону збільшення курсу Долару США в порівнянні з вказаним у Специфікації на 1% та більше, залишок заборгованості Відповідача перед Позивачем за отриманий товар станом на 15.02.2021 рік становить 4716,1828 дол. США, що еквівалентно 126 959,06 грн.

Судом встановлено, що позивач свої обов`язки за договором в частині поставки товару виконав належним чином. Про належне виконання позивачем своїх зобов`язань за договором свідчить також відсутність з боку відповідача претензій та повідомлень про порушення Постачальником (позивачем) умов договору.

Крім того, відповідачем визнано заборгованість перед позивачем, що підтверджується наявними в матеріалах справи Гарантійними листами № 463 від 27.08.2020, в якому відповідач зазначає про наявність перед позивачем боргу в сумі 546201,19 грн, яку зобов`язувався сплатити до 18.09.2020 року в повному обсязі та № 471 від 23.10.2020, в якому відповідач зазначає про наявність перед позивачем боргу в сумі 350201,19 грн, яку зобов`язувався сплатити до 10.11.2020 року

Разом з тим, відповідач за поставлений товар у зазначені в гарантійних листах строки повністю не розрахувався, тому сума заборгованості відповідача перед позивачем, станом на день написання позовної заяви, за Договором поставки №19062020-1 від 19.06.2020р. становила 234430,96 грн.

Дані обставини стали підставою звернення позивача до суду з вимогою про стягнення заборгованості в розмірі 352634,01 грн., з яких 234430,96 грн - основного боргу, 7267,16 грн - 3% річних, 44413,67 грн - пені, 38707,22 грн - 16% річних за користування чужими грошовими коштами та 27815,00 грн - 5% штрафу.

Разом з тим після відкриття провадження у справі позивач подав до суду заяву про зменшення позовних вимог в частині основного боргу на суму 50000,00 грн, в зв`язку із проведення відповідачем часткової оплати заборгованості, що підтверджується доданою до заяви копією платіжного доручення №22308 від 29.03.2021 на суму 50000,00 грн.

З огляду на викладене на день прийняття рішення позивач просить стягнути з відповідача 302634,01 грн., з яких 184430,96 грн - основного боргу, 7267,16 грн - 3% річних, 44413,67 грн - пені, 38707,22 грн - 16% річних за користування чужими грошовими коштами та 27815,00 грн - 5% штрафу.

З врахуванням встановлених обставин суд дійшов наступних висновків.

Приписами статей ст. 173, 175 Господарського кодексу України унормовано, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Статтею 193 ГК України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

У відповідності до ч. 2 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу, у тому числі і з договорів. Згідно з ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно зі ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до положень ст.ст. 662, 664 ЦК України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Продавець повинен одночасно з товаром передати покупцеві його приналежності та документи (технічний паспорт, сертифікат якості тощо), що стосуються товару та підлягають переданню разом із товаром відповідно до договору або актів цивільного законодавства. Обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар.

Зобов`язання, в свою чергу, згідно вимог ст.ст. 525, 526 ЦК України, має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу.

В силу положень ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтями 610, 612 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Як встановлено статтею 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачем, в порушення прийнятих на себе зобов`язань за договором поставки №19062020-1 від 19.06.2020р. у визначені Специфікаціями до Договору строки, не було здійснено остаточної оплати вартості поставленого позивачем товару.

В результаті викладеного, господарський суд доходить висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРГЕТИК ДНІПРО" в частині стягнення з Приватного акціонерного товариства "ПТАХОКОМБІНАТ "БЕРШАДСЬКИЙ" основної заборгованості у розмірі 184430,96 грн., з урахуванням заяв про зменшення позовних вимог, є обґрунтованими, не спростовані відповідачем, а тому підлягають задоволенню.

Крім суми основного боргу позивач просить стягнути з відповідача 7267,16 грн - 3% річних, 44413,67 грн - пені, 38707,22 грн - 16% річних за користування чужими грошовими коштами та 27815,00 грн - 5% штрафу.

Згідно ч.1 ст.612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Порушенням зобов`язання, згідно ст.610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Слід зазначити, що у відповідності до п.3ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до ч.1 ст.546 ЦК України та ст. 230 Господарського кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватися, крім іншого, неустойкою.

У відповідності до ст.549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного грошового зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно ч. 1 ст. 550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання.

Статтею 230 Господарського кодексу України, встановлено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до п. 5.2. та п. 5.3. Договору у випадку порушення строків оплати Товару, Покупець зобов`язаний на вимогу Постачальника сплатити неустойку в розмірі 0,3% від загальної вартості партії Товару, оплата якої прострочена, за кожний день прострочення, до моменту проведення розрахунків в повному обсязі. У випадку порушення строку оплати Товару, більше ніж на 20 календарних днів, Покупець зобов`язаний на вимогу Постачальника сплатити штраф у розмірі 5% від суми, строк оплати якої порушений.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 5 ст. 694 ЦК України якщо покупець прострочив оплату товару, на прострочену суму нараховуються проценти відповідно до статті 536 цього Кодексу від дня, коли товар мав бути оплачений, до дня його фактичної оплати.

П.п. 6.1., 6.2., 6.3. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013 року № 14 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань» проценти річних, про які йдеться у частині другій статті 625 ЦК України, необхідно відрізняти від процентів за користування чужими коштами, передбачених статтею 536 названого Кодексу. Стягнення процентів річних є заходом відповідальності за порушення грошового зобов`язання і одночасно, як зазначалося, способом захисту майнового права та інтересу кредитора, тобто зобов`язанням сплатити кошти, тоді як проценти, зазначені у статті 536 ЦК України, - це плата за користування чужими коштами, в тому числі безпідставно одержаними, збереженими грішми (стаття 1214 ЦК України).

Підставами для застосування до правовідносин сторін статті 536 ЦК України є, по-перше, факт користування чужими коштами, по-друге - встановлення розміру відповідних процентів договором або чинним законодавством (наприклад, статтями 1048, 1054, 1061 ЦК України). Спільним для цих процентів є те, що вони нараховуються саме у зв`язку з користуванням чужими коштами. Положення ж частини другої статті 625 ЦК України в частині сплати процентів річних застосовуються за наявності порушення грошового зобов`язання. Тому, зокрема, якщо в законі або в укладеному сторонами договорі передбачено розмір процентів за користування чужими коштами (стаття 536 ЦК України), то це не позбавляє кредитора права звернутися до боржника з позовом про стягнення як зазначених процентів, так і трьох процентів річних (якщо інший їх розмір не передбачено договором або Законом) - за наявності порушення боржником грошового зобов`язання.

В пункті 5.4. Договору сторони передбачили у випадку прострочення оплати товару Покупець, крім встановленої п. 5.2 неустойки, на вимогу Постачальника, повинен сплатити проценти за користування чужими грошовими коштами із розрахунку 16% річних за весь час прострочення.

Таким чином, оскільки заявлені до стягнення розмір 3% річних, пені, 16% річних за користування чужими грошовими коштами та 5% штрафу, обрахований судом в межах вказаного позивачем періоду, є арифметично вірним, вимоги позивача про стягнення з відповідача 7267,16 грн - 3% річних, 44413,67 грн - пені, 38707,22 грн - 16% річних за користування чужими грошовими коштами та 27815,00 грн - 5% штрафу підлягають задоволенню.

Разом з тим, дослідивши матеріали справи, заслухавши представника позивача, суд приймає рішення про зменшення розміру пені та штрафу на 50%, з власної ініціативи, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принципи верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу.

Відповідно до ч.1 ст.129 Конституції України суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

У рішенні Конституційного Суду України від 02.11.2004 р. № 15-рп/2004 зазначено, що одним з проявів верховенства права є те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори, зокрема, норми моралі, традицій, звичаїв, тощо, які легітимізовані суспільством і зумовлені історично досягнутим культурним рівнем суспільства. Всі ці елементи права об`єднуються якістю, що відповідає ідеології справедливості, ідеї права, яка значною мірою дістала відображення в Конституції України.

Таке розуміння права не дає підстав для його ототожнення із законом, який іноді може бути й несправедливим, у тому числі обмежувати свободу та рівність особи. Справедливість - одна з основних засад права, є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Зазвичай справедливість розглядають як властивість права, виражену, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому правопорушенню.

Згідно з п.6 ч.1 ст.3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства справедливість, добросовісність та розумність.

Відповідно до ч.ч.2-4 ст.13 ЦК України при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Не допускаються дії особи, що вчинюються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. При здійсненні цивільних прав особа повинна додержуватися моральних засад суспільства.

Суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень частин другої - п`ятої статті 13 цього Кодексу (ч.3 ст.15 ЦК України).

Відповідно до ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Із мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 11.07.2013 р. № 7-рп/2013 слідує, що неустойка має на меті стимулювати боржника до виконання основного грошового зобов`язання та не повинна перетворюватись на несправедливо непомірний тягар для споживача і бути джерелом отримання невиправданих додаткових прибутків для кредитора.

Відтак, інститут зменшення неустойки судом є ефективним механізмом забезпечення балансу інтересів сторін порушеного зобов`язання.

Згідно із ч. 3 статті 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Статтею 233 ГК України встановлено, що у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Такими чином вирішуючи, в тому числі й з власної ініціативи, питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, суд повинен об`єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов`язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків) тощо.

Тобто з системного аналізу вищевказаних норм слідує, що зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, а за відсутності переліку таких виняткових обставин, суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки.

Отже, якщо порушення зобов`язання учасника господарських відносин не потягло за собою значні збитки для іншого господарюючого суб`єкта, то суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Слід зазначити, що законодавчо не врегульований розмір можливого зменшення штрафних санкцій. При цьому вирішення питання про зменшення неустойки та розмір, до якого вона підлягає зменшенню, закон відносить на розсуд суду.

Суд, оцінивши наявні в матеріалах справи докази у сукупності із об`єктивними обставинами складної ситуації у державі, економічного її становища та епідеміологічною ситуацією в країні у зв`язку з COVID-19, проведення відповідачем часткових проплат за поставлену продукцію, до подачі позовної заяви до суду та після; незначний термін прострочення відповідачем заборгованості, враховуючи положення ст. 129 Конституції України, а також те, що винятковість обставин є оціночним поняттям, господарський суд дійшов висновку про наявність виняткових обставин які є підставою для зменшення розміру пені та штрафу.

Крім того, судом взято до уваги відсутність в діях відповідача умисних дій (заздалегідь передбачуваних).

Також, враховано самий правовий зміст інституту неустойки, основною метою якого є стимулювання боржника до виконання основного грошового зобов`язання; при цьому остання не повинна перетворюватись на несправедливо непомірний тягар для боржника і бути джерелом отримання невиправданих додаткових прибутків для кредитора.

З огляду на викладені обставини в сукупності суд, користуючись правом, наданим йому ст. 551 ЦК України та ст. 233 ГК України, зменшує розмір заявлених до стягнення неустойки на 50% з заявлених 44413,67 грн - пені до 22206,84 грн та 27815,00 грн - 5% штрафу до 13907,50 грн

Як визначає ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно із ч.ч. 1, 3 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ст.ст. 76, 77, 78, 79 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За таких обставин, позов підлягає задоволенню судом частково.

Витрати по сплаті судового збору, у відповідності до ст. 129 ГПК України, покладаються судом на відповідача, оскільки в частині зменшення позовних вимог позивачем та зменшення судом неустойки витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача в розмірі не враховуючи данні зменшення.

Керуючись статтями 2, 3, 7, 13, 46, 73, 74, 76-80, 86, 91, 113, 118, 129, 232, 233, 236, 238, 240, 241, 242, 252, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "ПТАХОКОМБІНАТ "БЕРШАДСЬКИЙ" (вул. Соборна, 200, с. Війтівка, Бершадський район, Вінницька обл., 24412, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРГЕТИК ДНІПРО" (вул. Шинна, буд.4, м. Дніпро, Дніпропетровська обл., 49107, ) 184430,96 грн. основного боргу; 22206,84 грн. пені; 7267,16 грн. - 3% річних; 38707,22 грн. - 16% річних за користування чужими грошовими коштами, 13907,50 грн - штрафу та 5289,52 грн. витрат на сплату судового збору.

3. У частині стягнення 22206,84 грн. - пені та 13907,50 грн. - штрафу відмовити.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

5. Копію рішення направити сторонам рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення та на відомі суду адреси електронної пошти: позивача ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідача ІНФОРМАЦІЯ_2.

Апеляційна скарга на рішення подається протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення (ч.1 ст.256 ГПК України).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано (ч.1 ст.241 ГПК України).

Апеляційна скарга подається у порядку, визначеному ст.ст. 256, 257 та п.17.5 Перехідних положень ГПК України.

Повне рішення складено 27 травня 2021 р.

Суддя Маслій І.В.

віддрук. прим.:

1 - до справи

2 - позивачу (вул. Шинна, буд.4, м. Дніпро, Дніпропетровська обл., 49107)

3 - відповідачу (вул. Соборна, 200, с. Війтівка, Бершадський район, Вінницька обл., 24412)