РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

18.05.2021Справа № 910/628/21

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді: Ломаки В.С.,

за участю секретаря судового засідання: Вегери А.В.,

розглянувши у порядку загального позовного провадження матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтела Про"

до Приватного акціонерного товариства "Комплексне підприємство широкопрофільного будівництва-2"

про стягнення 1 289 385,25 грн.,

За участю представників сторін:

від позивача: Кушнір Р.Ю. за довіреністю б/н від 04.01.2021;

від відповідача: Полонська Н.М. за серії СВ № 1010200 від 23.02.2021.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Інтела Про" (далі - позивач) звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства "Комплексне підприємство широкопрофільного будівництва-2" (далі - відповідач) про стягнення 1 289 385, 25 грн., з яких: 1 179 989, 61 грн. - основний борг, 50 693, 72 грн. - 3 % річних, 58 701,92 грн. - інфляційні втрати.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилався на неналежне виконання відповідачем зобов`язань за укладеним між сторонами 26.07.2019 року Договором будівельного підряду № 26/07-19 в частині своєчасної та повної оплати виконаних позивачем робіт, у зв`язку з чим за відповідачем утворилась заборгованість та виникли підстави для нарахування компенсаційних виплат. У зв`язку з наведеними обставинами, позивач звернувся до суду з даним позовом для захисту своїх прав та законних інтересів.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 19.01.2021 року відкрито провадження у справі № 910/628/21, вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 16.02.2021 року.

У підготовчому засіданні 16.02.2021 року судом долучено до матеріалів справи подані представником позивача докази часткового погашення відповідачем спірної суми заборгованості в розмірі 500 000,00 грн. (виписку з банківського рахунку Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтела Про" від 09.02.2021 року), а також без виходу до нарадчої кімнати постановлено протокольну ухвалу про відкладення підготовчого засідання на 02.03.2021 року.

01.03.2021 року через відділ діловодства господарського суду міста Києва надійшли додаткові пояснення відповідача на позовну заяву від 26.02.2021 року, в яких останній зазначив, що з огляду на положення пунктів 5.4 та 5.5 укладеного між сторонами Договору будівельного підряду № 26/07-19 від 26.07.2019 року, Приватне акціонерне товариство "Комплексне підприємство широкопрофільного будівництва-2" мало сплатити позивачу 6 697 490,13 грн., що становить 95 % від суми виконаних останнім робіт загальною вартістю 7 049 989,61 грн., додатково вирахувавши суму грошових коштів за послуги генпідряду в розмірі 66 113,86 грн. Разом із тим, відповідач вказав, що частина означених грошових коштів, належних до перерахування позивачу, була сплачена останньому в тому числі після відкриття провадження у даній справі, на підтвердження чого надав, зокрема, копію відповідного платіжного доручення від 24.02.2021 року № 469 на суму 100 000,00 грн. Також, відповідач наголосив на необґрунтованості здійсненого позивачем розрахунку заявлених до стягнення компенсаційних виплат.

До початку призначеного підготовчого засідання 02.03.2021 року через відділ діловодства господарського суду міста Києва надійшло клопотання позивача від 02.03.2021 року про долучення доказів до матеріалів справи.

Крім того, у підготовчому засіданні 02.03.2021 року представник відповідача просив суд долучити подані ним докази часткового погашення спірної суми заборгованості, у тому числі копію платіжного доручення від 01.03.2021 року № 2328 на суму 227 490,13 грн., а також поновити строк на їх подання.

У підготовчому засіданні 02.03.2021 року судом без виходу до нарадчої кімнати постановлено протокольну ухвалу про поновлення відповідачу строку на подання вищенаведених доказів, встановлено позивачу строк на подання відповіді на відзив на позовну заяву - до 09.03.2021 року, встановлено відповідачу строк на подання заперечень на відповідь на відзив на позовну заяву - до 23.03.2021 року. Крім того, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів сторін у даній справі, забезпечення сторонам можливості надати всі необхідні докази, заяви та клопотання на їх розсуд, судом, з урахуванням положень статей 177, 182 Господарського процесуального кодексу України, вирішено постановити протокольну ухвалу про продовження строку підготовчого провадження на 30 днів, підготовче засідання відкладено на 30.03.2021 року.

11.03.2021 року через відділ діловодства господарського суду міста Києва надійшла відповідь позивача від 09.03.2021 року на відзив на позовну заяву, в якій останній навів аргументи на спростування викладених відповідачем заперечень проти позову. Крім того, до цієї заяви позивачем було долучено ряд доказів разом із клопотанням про поновлення строку на їх подання.

У підготовчому засіданні 30.03.2021 року судом без виходу до нарадчої кімнати постановлено протокольну ухвалу про поновлення позивачу строку на подання означених доказів, а також продовжено відповідачу строк для подання заперечень на відповідь на відзив до 02.04.2021 року. Слід зазначити, що у цьому підготовчому засіданні представник позивача наголосив, що докази понесених Товариством з обмеженою відповідальністю "Інтела Про" витрат на оплату професійної правничої допомоги, орієнтовний розмір яких становить 43 500,00 грн., у повному обсязі будуть подані в строк, встановлений частиною 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 30.03.2021 року підготовче провадження у справі № 910/628/21 було закрито та призначено її до судового розгляду по суті на 20.04.2021 року.

01.04.2021 року через відділ діловодства господарського суду міста Києва надійшли заперечення відповідача від 31.03.2021 року на відповідь на відзив на позовну заяву, в яких останній наголосив на тому, що за умовами укладеного між сторонами договору остаточні розрахунки у межах 100 % вартості за договірною ціною здійснюються з підрядником у місячний термін лише після виконання і приймання всіх передбачених цією угодою будівельних робіт, які повністю виконані позивачем не були. Крім того, за умовами вищевказаного правочину відповідач мав право утримувати 2 % від вартості виконаних позивачем робіт та сплачувати кошти за вирахуванням послуг генпідряду. З огляду на те, що позивачем виконано роботи на загальну суму 7 049 989,61 грн., відповідач, за його твердженням, мав сплатити позивачу з означеної суми виконаних робіт 95 %, що становить 6 697 490,13 грн. та з вирахуванням 2 % за послуги генпідряду, що становить 66 113,86 грн. Отже, сума грошових коштів, які відповідач повинен був сплатити Товариству з обмеженою відповідальністю "Інтела Про", становила 6 645 338,27 грн. Позивачем було сплачено на рахунок відповідача 13 962,00 грн. за послуги генпідряду, тоді як Приватним акціонерним товариством "Комплексне підприємство широкопрофільного будівництва-2" перераховано позивачу грошові кошти в сумі 6 697 490,13 грн. (5 870 000,00 грн. - зазначених у позовній заяві, 500 000,00 грн. - сплачених 09.02.2021 року, 100 000,00 грн. - сплачених 24.02.2021 року, а також 227 490,13 грн. - перерахованих 01.03.2021 року). За таких обставин, відповідач зазначив про те, що Приватним акціонерним товариством "Комплексне підприємство широкопрофільного будівництва-2" було сплачено на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтела Про" грошові кошти у розмірі, що на 52 151,86 грн. перевищує погоджений сторонами у договорі розмір такої оплати виконаних робіт. Крім того, до цієї заяви по суті спору відповідачем було долучено ряд доказів разом із клопотанням про поновлення строку на їх подання.

15.04.2021 року через відділ діловодства господарського суду міста Києва надійшло клопотання відповідача від 13.04.2021 року про долучення до матеріалів справи копії акту надання послуг (генпідряду) від 31.10.2019 року № 2877.

У судовому засіданні 20.04.2021 року судом без виходу до нарадчої кімнати постановлено протокольну ухвалу про поновлення відповідачу строку на подання вищенаведених доказів, а також оголошено перерву до 18.05.2021 року.

17.05.2021 року через відділ діловодства господарського суду міста Києва надійшло клопотання позивача від 17.05.2021 року, до якого останнім було долучено копії документів на підтвердження понесених Товариством з обмеженою відповідальністю "Інтела Про" судових витрат на оплату професійної правничої допомоги в справі № 910/628/21: акту прийому передачі виконаних робіт (наданих послуг) від 18.01.2021 року № 1 на суму 20 250,00 грн., акту прийому передачі виконаних робіт (наданих послуг) від 17.05.2021 року № 2 на суму 18 500,00 грн., платіжних доручень від 22.01.2021 року № 8028 на суму 10 000,00 грн., від 21.04.2021 року № 8110 на суму 10 250,00 грн., а також виписок з банківського рахунку позивача.

У судовому засіданні 18.05.2021 року представник позивача підтримав вимоги, викладені у позовній заяві (з урахуванням здійснених відповідачем у процесі розгляду справи часткових погашень спірної суми основного боргу), та наполягав на їх задоволенні.

Представник відповідача у цьому судовому засіданні проти задоволення у повному обсязі вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтела Про" заперечив з підстав, зазначених у додаткових поясненнях від 26.02.2021 року та запереченнях на відповідь на відзив на позовну заяву від 31.03.2021 року.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору, господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

26.07.2019 року між Приватним акціонерним товариством "Комплексне підприємство широкопрофільного будівництва-2" (замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Інтела Про" (підрядник) було укладено договір будівельного підряду № 26/07-19 на виконання робіт по утепленню фасаду по об`єкту: "Будівництво житлового будинку по вул. Каунаській, 2-А у Дніпровському районі м. Києва" (далі - Договір), за умовами якого позивач на свій ризик власними і залученими силами та засобами, відповідно до проектно-кошторисної документації, з високою якістю зобов`язується виконати роботи по утепленню фасаду, пов`язані з будівництвом житлового будинку по вул. Каунаській, 2-А у Дніпровському районі м. Києва, та передати в обумовлені цим Договором строки виконані роботи замовнику, а відповідач зобов`язується прийняти якісно виконані роботи від підрядника та оплатити їх.

Означений Договір підписаний уповноваженими представниками сторін та скріплений печатками наведених суб`єктів господарювання.

Відповідно до пункту 1.2 Договору об`єкт будівництва: "Будівництво житлового будинку по вул. Каунаській, 2-А у Дніпровському районі м. Києва". Адреса розташування об`єкта: м. Київ, Дніпровський район, вул. Каунаська, 2-А. Найменування робіт, які виконує підрядник: утепленню фасаду житлового будинку по вул. Каунаській, 2-А у Дніпровському районі м. Києва (повний обсяг та перелік робіт визначено у проектній документації та договірній ціні).

За умовами пунктів 3.1, 3.2 Договору підрядник розпочне виконання робіт протягом 3 робочих днів після підписання Договору, акта приймання-передачі будівельного майданчика від замовника, та завершить виконання робіт у термін до 31.12.2019 року.

Необґрунтоване зупинення виконання робіт з ініціативи підрядника не допускається, строки виконання робіт за Договором при цьому не продовжуються (пункт 3.5 Договору).

Згідно з пунктом 3.9 означеного правочину замовник може приймати рішення про уповільнення темпів виконання робіт, їх зупинення або прискорення з внесенням відповідних змін у цей Договір, попередивши про ці зміни підрядника за 15 робочих днів.

Пунктом 4.1 цієї угоди встановлено, що договірна ціна робіт приблизна (динамічна) та є невід`ємною частиною Договору, за яку підрядник згоден виконати доручені за цим Договором роботи. Договірна ціна визначена на підставі відомості робіт та матеріалів, проектно-кошторисної документації і орієнтовно складає 13 502 410,48 грн., в тому числі ПДВ 20 % - 2 250 401,75 грн.

Відповідно до пункту 5.1 Договору розрахунки з підрядником за виконані роботи провадяться у безготівковій формі шляхом перерахування коштів на поточний рахунок підрядника проміжними платежами в міру виконання робіт за закінчені конструктиви, етапи робіт. Оплата здійснюється протягом 15 календарних днів після підписання замовником акта форми КБ-2в та довідки форми КБ-3 з розрахунками та виконавчою документацією.

Вартість виконаних робіт, що підлягають оплаті, визначається по усіх складових вартості робіт, розрахованих у договірній ціні, та включається в акт форми КБ-2в (пункт 5.2 Договору).

Згідно з пунктом 6.2.1 наведеної угоди здавання та приймання робіт після закінчення їх виконання здійснюється відповідно до чинного законодавства і оформлюється довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрат форми КБ-3, актом приймання виконаних будівельних робіт форми КБ-2в.

Відповідно до пункту 15.1 Договору останній вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами та скріплення печатками та діє до повного виконання визначених в ньому зобов`язань або до його розірвання. Закінчення терміну дії Договору - 31.12.2019 року.

Судом встановлено, що на виконання умов Договору позивач виконав частину погоджених між сторонами будівельних робіт на загальну суму 7 049 989,61 грн., що підтверджується наявними у матеріалах справи копіями підписаних між Приватним акціонерним товариством "Комплексне підприємство широкопрофільного будівництва-2" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Інтела Про" актів приймання виконаних будівельних робіт: за серпень 2019 року № 1 на суму 1 616 412,98 грн., за вересень 2019 року від 30.09.2019 року № 2 на суму 2 617 061,58 грн., за жовтень 2019 року від 31.10.2019 року № 3 на суму 1 992 046,52 грн. та за листопад 2019 року від 29.11.2019 року № 4 на суму 824 468,53 грн., а також відповідних довідок про вартість виконаних будівельних робіт та витрати.

Про належне виконання позивачем вищевказаних зобов`язань за Договором свідчить також відсутність з боку відповідача претензій та повідомлень про порушення підрядником своїх зобов`язань за означеною угодою.

Відповідно до частини 1 статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

За змістом статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частиною 1 статті 173 Господарського кодексу України визначено, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

В силу положень статті 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною 1 статті 627 Цивільного кодексу України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з положеннями статті 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

З огляду на встановлену статтею 204 Цивільного кодексу України презумпцію правомірності правочину, суд приймає договір будівельного підряду від 26.07.2019 року № 26/07-19 як належну підставу для виникнення у сторін взаємних цивільних прав та обов`язків.

За своїм змістом та правовою природою укладений сторонами Договір є договором будівельного підряду.

За умовами частини 1 статті 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Відповідно до частини 1 статті 843 Цивільного кодексу України у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення.

Кошторис на виконання робіт може бути приблизним або твердим. Кошторис є твердим, якщо інше не встановлено договором (частина 2 статті 844 Цивільного кодексу України).

Згідно з частиною 1 статті 854 Цивільного кодексу України якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

За умовами статті 875 Цивільного кодексу України за договором будівельного підряду підрядник зобов`язується збудувати і здати у встановлений строк об`єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов`язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов`язок не покладається на підрядника, прийняти об`єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх.

Договір будівельного підряду укладається на проведення нового будівництва, капітального ремонту, реконструкції (технічного переоснащення) підприємств, будівель (зокрема житлових будинків), споруд, виконання монтажних, пусконалагоджувальних та інших робіт, нерозривно пов`язаних з місцезнаходженням об`єкта.

До договору будівельного підряду застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено законом.

Оплата робіт провадиться після прийняття замовником збудованого об`єкта (виконаних робіт), якщо інший порядок розрахунків не встановлений за погодженням сторін (частина 4 статті 879 Цивільного кодексу України).

Відповідно до частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до частини 1 статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Аналогічні положення містить частина 1 статті 193 Господарського кодексу України.

Під виконанням зобов`язання розуміється вчинення боржником та кредитором взаємних дій, спрямованих на виконання прав та обов`язків, що є змістом зобов`язання.

Невиконання зобов`язання має місце тоді, коли сторони взагалі не вчиняють дій, які складають зміст зобов`язання, а неналежним виконанням є виконання зобов`язання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, Товариство з обмеженою відповідальністю "Інтела Про" посилалося на те, що всупереч умовам Договору відповідач оплату вартості виконаних підрядником будівельних робіт на загальну суму 7 049 989,61 грн. здійснив лише частково, перерахувавши позивачу 5 870 000,00 грн. та заборгувавши таким чином останньому 1 179 989,61 грн., у зв`язку з чим у позивача виникли підстави для стягнення вказаної суми боргу в судовому порядку, а також додаткового нарахування компенсаційних виплат, передбачених приписами статті 625 Цивільного кодексу України.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, та безпосередньому їх дослідженні, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Як було зазначено вище, на виконання умов Договору позивач виконав частину погоджених між сторонами будівельних робіт на загальну суму 7 049 989,61 грн.

Судом встановлено, що до моменту звернення Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтела Про" до господарського суду міста Києва з даним позовом Приватне акціонерне товариство "Комплексне підприємство широкопрофільного будівництва-2" оплатило частину виконаних позивачем робіт за вищенаведеними актами, перерахувавши підряднику в період з 29.07.2019 року по 17.12.2020 року грошові кошти у загальному розмірі 5 870 000,00 грн. Вказаний факт підтверджується наявними у матеріалах справи виписками з банківського рахунку позивача, долученими останнім до позовної заяви, а також не заперечувався сторонами під час розгляду справи.

У той же час, з матеріалів справи вбачається, що після звернення Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтела Про" до суду з вказаним позовом відповідач додатково здійснив погашення спірного основного боргу за Договором на загальну суму 827 490,13 грн., що підтверджується наданими Приватним акціонерним товариством "Комплексне підприємство широкопрофільного будівництва-2" копіями відповідних платіжних доручень: від 09.02.2021 року № 439 на суму 500 000,00 грн., від 24.02.2021 року № 469 на суму 100 000,00 грн. та від 01.03.2021 року № 2328 на суму 227 490,13 грн. Факт здійснення відповідачем погашення спірної суми основного боргу за Договором у розмірі 827 490,13 грн. після відкриття провадження у справі був визнаний позивачем та не заперечувався його представником у судових засіданнях.

З огляду на викладене, суд зазначає, що статтею 231 Господарського процесуального кодексу України визначено підстави для закриття провадження у справі.

Пунктом 2 частини першої статті 231 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Закриття провадження у справі - це форма закінчення розгляду господарської справи без прийняття судового рішення у зв`язку з виявленням після порушення провадження у справі обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.

Господарський суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, зокрема у випадку припинення існування предмета спору (наприклад, сплата суми боргу, знищення спірного майна, скасування оспорюваного акта державного чи іншого органу тощо), якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань.

Закриття провадження у справі на підставі зазначеної норми Господарського процесуального кодексу України можливе також у разі, коли предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив існування в процесі розгляду справи. Якщо ж він був відсутній і до порушення провадження у справі, то зазначена обставина зумовлює відмову в позові, а не закриття провадження у справі.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.06.2019 року в справі № 13/51-04 (провадження № 12-67гс19).

З матеріалів справи вбачається, що з означеним позовом Товариство з обмеженою відповідальністю "Інтела Про" звернулося до господарського суду міста Києва 15.01.2021 року, що підтверджується відміткою вхідного штампу канцелярії суду, проставленого на першій сторінці позовної заяви.

Відтак, предмет спору в частині, зокрема, стягнення з відповідача суми основного боргу за Договором у розмірі 827 490,13 грн., існував на момент виникнення останнього та припинив існування в процесі розгляду справи, у зв`язку з погашенням відповідачем цієї суми заборгованості відповідно до платіжних доручень від 09.02.2021 року № 439 на суму 500 000,00 грн., від 24.02.2021 року № 469 на суму 100 000,00 грн. та від 01.03.2021 року № 2328 на суму 227 490,13 грн.

Отже, суд дійшов висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі в частині стягнення з відповідача основного боргу за договором будівельного підряду від 26.07.2019 року № 26/07-19 в сумі 827 490,13 грн. відповідно до пункту 2 частини першої статті 231 Господарського процесуального кодексу України.

Щодо решти позовних вимог, суд зазначає наступне.

У судовому засіданні 20.04.2021 року представник позивача вказав, що на час розгляду по суті справи № 910/628/21 спірною сумою основного боргу відповідача перед позивачем за Договором, на стягненні якої наполягає Товариство з обмеженою відповідальністю "Інтела Про", є 352 499,48 грн. (що становить різницю між загальною вартістю виконаних позивачем робіт у розмірі 7 049 989,61 грн., сплаченою відповідачем сумою коштів до відкриття провадження у справі № 910/628/21 у розмірі 5 870 000,00 грн. та сумою перерахованих останнім коштів після звернення позивача до суду в розмірі 827 490,13 грн.).

Проте при дослідженні матеріалів справи, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для стягнення з Приватного акціонерного товариства "Комплексне підприємство широкопрофільного будівництва-2" решти спірної суми основного боргу в розмірі 352 499,48 грн., з огляду на таке.

Як вже було встановлено судом, позивачем виконано частину погоджених між сторонами будівельних робіт за Договором на загальну суму 7 049 989,61 грн., що підтверджується актами приймання виконаних будівельних робіт: за серпень 2019 року № 1 на суму 1 616 412,98 грн. (з яких матеріали: 918 312,38 грн., роботи: 698 100,60 грн.), за вересень 2019 року від 30.09.2019 року № 2 на суму 2 617 061,58 грн. (з яких матеріали: 1 316 004,02 грн., роботи: 1 301 057,55 грн.), за жовтень 2019 року від 31.10.2019 року № 3 на суму 1 992 046,52 грн. (з яких матеріали: 1 078 427,33 грн., роботи: 913 619,20 грн.) та за листопад 2019 року від 29.11.2019 року № 4 на суму 824 468,53 грн. (з яких матеріали: 431 551,63 грн., роботи: 392 916,90 грн.).

За умовами пункту 5.1 Договору розрахунки з підрядником за виконані роботи провадяться у безготівковій формі шляхом перерахування коштів на поточний рахунок підрядника проміжними платежами в міру виконання робіт за закінчені конструктиви, етапи робіт. Оплата здійснюється протягом 15 календарних днів після підписання замовником акта форми КБ-2в та довідки форми КБ-3 з розрахунками та виконавчою документацією.

У той же час відповідно до пункту 5.5 означеного правочину оплата виконаних робіт здійснюється в межах 95 % від їх вартості за договірною ціною. Кінцеві розрахунки у межах 100 % вартості за договірною ціною з підрядником здійснюються у місячний термін після виконання і приймання всіх передбачених Договором будівельних робіт.

З системного аналізу наведених положень Договору вбачається, що перерахування коштів на поточний рахунок підрядника проміжними платежами в міру виконання робіт за закінчені конструктиви, етапи робіт (які вказані в актах приймання виконаних будівельних робіт за серпень 2019 року № 1, за вересень 2019 року від 30.09.2019 року № 2, за жовтень 2019 року від 31.10.2019 року № 3 та за листопад 2019 року від 29.11.2019 року № 4) здійснюється в межах 95 % від вартості таких робіт, встановленої договірною ціною, тоді як решта 5 % вартості цих робіт здійснюються у місячний термін після виконання і приймання всіх передбачених Договором будівельних робіт.

Умови та порядок приймання всіх передбачених Договором будівельних робіт передбачено пунктами 6.2.9, 6.2.10 Договору, за якими після закінчення виконання робіт підрядник зобов`язується письмово повідомити замовника про здачу виконаних робіт. Замовник у 10-денний строк після одержання повідомлення про готовність робіт до здачі призначає приймальну комісію. У подальшому комісійно складається акт приймальної комісії.

Разом із тим, судом встановлено, що на час розгляду та вирішення даного спору підрядником не було виконано всіх погоджених сторонами будівельних робіт за Договором, що підтверджується наявними у матеріалах справи документами, а також не заперечувалося сторонами у заявах по суті спору та їх представниками у судових засіданнях.

Посилання позивача на застосування положень пункту 5.5 Договору лише за умови виконання 95 % робіт від їх вартості за договірною ціною, яка становить 13 502 410,48 грн., не беруться судом до уваги, оскільки такі твердження спростовуються наявними у матеріалах справи документами та суперечать змісту укладеного між сторонами Договору.

Крім того, пунктом 5.9 Договору передбачено, що замовник щомісяця при розрахунках з підрядником утримує з вартості виконаних робіт кошти за послуги генпідряду в розмірі 2 % від вартості робіт без вартості матеріалів з ПДВ, виконаних протягом звітного періоду, згідно акту приймання-передачі послуг генпідряду.

Умовами вказаного пункту додатково врегульовано порядок проведення взаєморозрахунків між сторонами, а також передбачено безальтернативність щомісячного утримання замовником при розрахунках з позивачем 2 % від вартості робіт без вартості матеріалів з ПДВ за послуги генпідряду.

Слід також зазначити, що за змістом пункту 9.6 Договору підрядник зобов`язаний сплачувати кошти за послуги генпідряду в розмірі 2 % від вартості виконаних робіт без вартості матеріалів.

Суд звертає увагу на те, що у матеріалах справи наявні копії підписаних уповноваженими представниками сторін та скріплених печатками вказаних юридичних осіб відповідних актів надання послуг (генпідряду) від 30.08.2019 року № 2134 на суму 13 962,00 грн., від 30.09.2019 року № 2442 на суму 26 021,15 грн., від 31.10.2019 року № 2877 на суму 18 272,38 грн. та від 29.11.2019 року № 2991 на суму 7 858,34 грн.

Зважаючи на викладені обставини, суд дійшов висновку про те, що у відповідача, з урахуванням пунктів 5.1, 5.5, 5.9 Договору, виник обов`язок по оплаті виконаних підрядником робіт за вищенаведеними актами за серпень 2019 року № 1, за вересень 2019 року від 30.09.2019 року № 2, за жовтень 2019 року від 31.10.2019 року № 3 та за листопад 2019 року від 29.11.2019 року № 4, у розмірі 95 % від встановленої у них вартості відповідних будівельних робіт та з вирахуванням 2 % від вартості виконаних позивачем робіт на послуги генпідряду, вказаних у підписаних сторонами актах надання послуг (генпідряду) від 30.08.2019 року № 2134, від 30.09.2019 року № 2442, від 31.10.2019 року № 2877 та від 29.11.2019 року № 2991, протягом 15 календарних днів після підписання замовником акта форми КБ-2в та довідки форми КБ-3.

Отже, відповідач був зобов`язаний перерахувати Товариству з обмеженою відповідальністю "Інтела Про" оплату за виконані згідно з актом приймання виконаних будівельних робіт за серпень 2019 року № 1 на суму 1 616 412,98 грн. роботи в розмірі 1 521 630,33 грн. (що становить різницю між 95 % вартості робіт за актом № 1 в сумі 1 535 592,33 грн. та сумою, вказаною в акті надання послуг (генпідряду) від 30.08.2019 року № 2134 у розмірі 13 962,00 грн.) до 16.09.2019 року включно (з урахуванням вихідних днів); роботи, виконані згідно з актом приймання виконаних будівельних робіт за вересень 2019 року від 30.09.2019 року № 2 на суму 2 617 061,58 грн., - в розмірі 2 460 187,35 грн. (що становить різницю між 95 % вартості робіт за актом № 2 в сумі 2 486 208,50 грн. та сумою, вказаною в акті надання послуг (генпідряду) від 30.09.2019 року № 2442 у розмірі 26 021,15 грн.) до 15.10.2019 року включно; роботи, виконані згідно з актом приймання виконаних будівельних робіт за жовтень 2019 року від 31.10.2019 року № 3 на суму 1 992 046,52 грн., - в розмірі 1 874 171,81 грн. (що становить різницю між 95 % вартості робіт за актом № 3 в сумі 1 892 444,19 грн. та сумою, вказаною в акті надання послуг (генпідряду) від 31.10.2019 року № 2877 у розмірі 18 272,38 грн.) до 15.11.2019 року включно; роботи, виконані згідно з актом приймання виконаних будівельних робіт за листопад 2019 року від 29.11.2019 року № 4 на суму 824 468,53 грн., - в розмірі 775 386,76 грн. (що становить різницю між 95 % вартості робіт за актом № 4 в сумі 783 245,10 грн. та сумою, вказаною в акті надання послуг (генпідряду) від 29.11.2019 року № 2991 у розмірі 7 858,34 грн.) до 16.12.2019 року включно (з урахуванням вихідних днів).

Враховуючи наведені обставини, у відповідача виник обов`язок з оплати виконаних Товариством з обмеженою відповідальністю "Інтела Про" будівельних робіт за спірними актами приймання виконаних будівельних робіт за серпень 2019 року № 1, за вересень 2019 року від 30.09.2019 року № 2, за жовтень 2019 року від 31.10.2019 року № 3 та за листопад 2019 року від 29.11.2019 року № 4, у загальному розмірі 6 631 376,25 грн. (без урахування вартості послуг генпідряду в розмірі 13 962,00 грн., оплачених позивачем 11.10.2019 року).

У той же час, як було зазначено вище, до моменту звернення Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтела Про" до господарського суду міста Києва з даним позовом Приватне акціонерне товариство "Комплексне підприємство широкопрофільного будівництва-2" оплатило частину виконаних позивачем робіт за вищенаведеними актами, перерахувавши підряднику в період з 29.07.2019 року по 17.12.2020 року грошові кошти у загальному розмірі 5 870 000,00 грн. Крім того, після звернення Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтела Про" до суду з вказаним позовом відповідач додатково здійснив погашення спірного основного боргу за Договором на загальну суму 827 490,13 грн. (провадження щодо стягнення якого підлягає закриттю на підставі пункту 2 частини 1 статті 231 Господарського процесуального кодексу України).

Отже, на час вирішення даного спору по суті відповідачем сплачено на користь позивача грошові кошти у загальному розмірі 6 697 490,13 грн., що фактично перевищує дійсну встановлену судом та належну до стягнення з Приватного акціонерного товариства "Комплексне підприємство широкопрофільного будівництва-2" суму боргу в розмірі 6 631 376,25 грн. (у тому числі з урахування вартості послуг генпідряду в розмірі 13 962,00 грн., оплачених позивачем 11.10.2019 року).

Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку про відсутність на час вирішення даного спору правових підстав для стягнення з відповідача решти заявленої Товариством з обмеженою відповідальністю "Інтела Про" до стягнення суми основного боргу за Договором у розмірі 352 499,48 грн., у зв`язку з чим, у задоволенні вимог позивача у цій частині слід відмовити.

Разом із тим, внаслідок неналежного виконання відповідачем покладеного на нього обов`язку щодо своєчасної оплати виконаних підрядником будівельних робіт, позивач просив суд стягнути з відповідача 3 % річних у загальному розмірі 50 693,72 грн., нарахованих у період з 16.10.2019 року по 15.01.2021 року на відповідні суми боргу за актами приймання виконаних будівельних робіт за серпень 2019 року № 1, за вересень 2019 року від 30.09.2019 року № 2, за жовтень 2019 року від 31.10.2019 року № 3 та за листопад 2019 року від 29.11.2019 року № 4, з урахуванням проведених відповідачем часткових погашень заборгованості, а також 58 701,92 грн. інфляційних втрат, нарахованих на зазначені суми боргу протягом вказаних періодів згідно з наданим Товариством з обмеженою відповідальністю "Інтела Про" розрахунком.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 Цивільного кодексу України).

Стаття 610 Цивільного кодексу України передбачає, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (частина 1 статті 612 Цивільного кодексу України).

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, законом установлено обов`язок боржника у разі прострочення виконання грошового зобов`язання сплатити на вимогу кредитора суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції та трьох відсотків річних за весь час прострочення виконання зобов`язання.

Виходячи із положень зазначеної норми, наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у виді інфляційного нарахування на суму боргу та трьох процентів річних не є штрафними санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Отже, у розумінні положень наведеної норми позивач як кредитор, вправі вимагати стягнення у судовому порядку сум інфляційних нарахувань та процентів річних до повного виконання грошового зобов`язання.

Індекси споживчих цін (індекси інфляції), які є показниками загального рівня інфляції в економіці, розраховуються в цілому за місяць, а не на конкретні дати. Встановлено, що вони розраховуються Державним комітетом статистики України щомісячно та публікуються в наступному за звітним місяці.

Оскільки індекси інфляції є саме коефіцієнтами, призначенням яких є переведення розміру заборгованості у реальну величину грошових коштів з урахуванням знецінення первинної суми, такі інфляційні втрати не можуть бути розраховані за певну кількість днів прострочення, так як їх розмір не відповідатиме реальній величині знецінення грошових коштів, що існував у певний період протягом місяця, а не на конкретну дату чи за декілька днів.

Крім того, необхідно враховувати, що сума боргу з урахуванням індексу інфляції повинна розраховуватися, виходячи з індексу інфляції за кожний місяць (рік) прострочення, незалежно від того, чи був в якийсь період індекс інфляції менше одиниці (тобто мала місце не інфляція, а дефляція).

Якщо прострочення відповідачем виконання зобов`язання з оплати становить менше місяця, то в такому випадку виключається застосування до відповідача відповідальності, передбаченої частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України - стягнення інфляційних втрат за такий місяць.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у справі № 910/21564/16 від 10.07.2019.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок вищенаведених компенсаційних виплат, суд вважає його таким, що не повністю відповідає приписам чинного законодавства в силу допущених методологічних помилок при визначенні початкових та кінцевих дат періодів прострочення, бази нарахування та кількості днів за відповідні періоди прострочення, що призвело до заявлення вказаних сум у завищеному розмірі.

Так, згідно з частиною другою статті 252 Цивільного кодексу України термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати.

Статтею 253 Цивільного кодексу України передбачено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Згідно з частиною 5 статті 254 Цивільного кодексу України, якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день.

Відповідно до частини першої статті 255 Цивільного кодексу України, якщо строк встановлено для вчинення дії, вона може бути вчинена до закінчення останнього дня строку.

Правовий аналіз вказаних норм матеріального права свідчить про те, що компенсаційні виплати можуть бути нараховані лише за кожен повний день прострочення виконання зобов`язання, а день часткової оплати виконаних будівельних робіт не включається до періоду часу, за який може здійснюватися стягнення наведених сум.

Аналогічна за змістом правова позиція викладена у пункті 1.9. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 14 від 17.12.2013 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань" та постановах Верховного Суду у справах № 927/1091/17 від 10.07.2018, № 922/1008/16 від 13.06.2018, № 910/13064/17 від 10.04.2018, № 910/9078/18 від 08.05.2019.

Проте, з наданого позивачем розрахунку судом встановлено, що останній було здійснено, зокрема, з урахуванням днів, в які відбувалися часткові погашення відповідачем суми заборгованості, що суперечить вищезазначеним положенням чинного законодавства. Крім того, позивачем всупереч вимог частини 5 статті 254 Цивільного кодексу України невірно визначено дати початкових періодів нарахування наведених сум по актам приймання виконаних будівельних робіт, зокрема, за серпень 2019 року № 1 та за листопад 2019 року від 29.11.2019 року № 4, оскільки не взято до уваги вихідних днів.

Враховуючи вищенаведене, а також зважаючи на встановлені судом дійсні розміри заборгованості відповідача за кожним спірним актом приймання виконаних будівельних робіт, з урахуванням пунктів 5.5 та 5.9 Договору, обґрунтованою сумою 3 % річних, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача за вказані останнім періоди (беручи до уваги встановлені судом дійсні дати виникнення прострочення відповідача по кожному взятому на себе зобов`язанню за наведеними актами окремо), є 35 082,72 грн., з яких: 514,82 грн. - 3 % річних, нараховані на суму основного боргу в розмірі 481 817,68 грн. (що складає різницю між проведеними відповідачем частковими оплатами вартості будівельних робіт з 29.07.2019 року по 11.10.2019 року та загальною вартістю робіт за актами приймання виконаних будівельних робіт за серпень 2019 року № 1 та за вересень 2019 року від 30.09.2019 року № 2) у період з 16.10.2019 року по 28.10.2019 року; 188,29 грн. - 3 % річних, нараховані на суму основного боргу в розмірі 381 817,68 грн. у період з 29.10.2019 року по 03.11.2019 року; 69,49 грн. - 3 % річних, нараховані на суму основного боргу в розмірі 281 817,68 грн. у період з 04.11.2019 року по 06.11.2019 року; 134,50 грн. - 3 % річних, нараховані на суму основного боргу в розмірі 181 817,68 грн. у період з 07.11.2019 року по 15.11.2019 року; 506,96 грн. - 3 % річних, нараховані на суму основного боргу в розмірі 2 055 989,49 грн. у період з 16.11.2019 року по 18.11.2019 року; 482,30 грн. - 3 % річних, нараховані на суму основного боргу в розмірі 1 955 989,49 грн. у період з 19.11.2019 року по 21.11.2019 року; 762,74 грн. - 3 % річних, нараховані на суму основного боргу в розмірі 1 855 989,49 грн. у період з 22.11.2019 року по 26.11.2019 року; 865,97 грн. - 3 % річних, нараховані на суму основного боргу в розмірі 1 755 989,49 грн. у період з 27.11.2019 року по 02.12.2019 року; 408,33 грн. - 3 % річних, нараховані на суму основного боргу в розмірі 1 655 989,49 грн. у період з 03.12.2019 року по 05.12.2019 року; 639,45 грн. - 3 % річних, нараховані на суму основного боргу в розмірі 1 555 989,49 грн. у період з 06.12.2019 року по 10.12.2019 року; 119,67 грн. - 3 % річних, нараховані на суму основного боргу в розмірі 1 455 989,49 грн. у період з 11.12.2019 року по 11.12.2019 року; 577,80 грн. - 3 % річних, нараховані на суму основного боргу в розмірі 1 405 989,49 грн. у період з 12.12.2019 року по 16.12.2019 року; 537,87 грн. - 3 % річних, нараховані на суму основного боргу в розмірі 2 181 376,25 грн. у період з 17.12.2019 року по 19.12.2019 року; 513,22 грн. - 3 % річних, нараховані на суму основного боргу в розмірі 2 081 376,25 грн. у період з 20.12.2019 року по 22.12.2019 року; 162,85 грн. - 3 % річних, нараховані на суму основного боргу в розмірі 1 981 376,25 грн. у період з 23.12.2019 року по 23.12.2019 року; 463,90 грн. - 3 % річних, нараховані на суму основного боргу в розмірі 1 881 376,25 грн. у період з 24.12.2019 року по 26.12.2019 року; 2 039,65 грн. - 3 % річних, нараховані на суму основного боргу в розмірі 1 381 376,25 грн. у період з 27.12.2019 року по 13.01.2020 року; 210,06 грн. - 3 % річних, нараховані на суму основного боргу в розмірі 1 281 376,25 грн. у період з 14.01.2020 року по 15.01.2020 року; 1 162,01 грн. - 3 % річних, нараховані на суму основного боргу в розмірі 1 181 376,25 грн. у період з 16.01.2020 року по 27.01.2020 року; 1 099,01 грн. - 3 % річних, нараховані на суму основного боргу в розмірі 1 031 376,25 грн. у період з 28.01.2020 року по 09.02.2020 року; 1 374,16 грн. - 3 % річних, нараховані на суму основного боргу в розмірі 931 376,25 грн. у період з 10.02.2020 року по 27.02.2020 року; 8 019,08 грн. - 3 % річних, нараховані на суму основного боргу в розмірі 881 376,25 грн. у період з 28.02.2020 року по 17.06.2020 року; 11 516,61 грн. - 3 % річних, нараховані на суму основного боргу в розмірі 831 376,25 грн. у період з 18.06.2020 року по 03.12.2020 року; 262,75 грн. - 3 % річних, нараховані на суму основного боргу в розмірі 801 376,25 грн. у період з 04.12.2020 року по 07.12.2020 року; 576,43 грн. - 3 % річних, нараховані на суму основного боргу в розмірі 781 376,25 грн. у період з 08.12.2020 року по 16.12.2020 року; 1 874,80 грн. - 3 % річних, нараховані на суму основного боргу в розмірі 761 376,25 грн. у період з 17.12.2020 року по 15.01.2021 року.

Крім того, обґрунтованою сумою інфляційних втрат, що підлягають стягненню з відповідача на користь позивача за вказані останнім періоди, є сума, яка за розрахунком суду становить 37 600,03 грн.

За таких обставин, стягненню з відповідача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтела Про" підлягає 3 % річних у розмірі 35 082,72 грн. та 37 600,03 грн. інфляційних втрат. Водночас у задоволенні вимог позивача про стягнення з відповідача 15 611,00 грн. 3 % та 21 101,89 грн. інфляційних втрат слід відмовити.

Згідно з частиною 2 статті 13 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Вказані положення означають, що закон встановлює рівні можливості сторін і гарантує їм право на захист своїх інтересів. Принцип рівності учасників судового процесу перед законом і судом є важливим засобом захисту їх прав і законних інтересів, що унеможливлює будь-який тиск однієї сторони на іншу, ущемлення будь-чиїх процесуальних прав. Це дає змогу сторонам вчиняти передбачені законодавством процесуальні дії, реалізовувати надані їм законом права і виконувати покладені на них обов`язки.

У відповідності до частини 1 статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Принцип змагальності тісно пов`язаний з процесуальною рівністю сторін і забезпечує повноту фактичного й доказового матеріалу, наявність якого є важливою умовою з`ясування обставин справи. Відповідно до вказаного принципу, особи, зацікавлені в результаті справи, вправі відстоювати свою правоту у спорі шляхом подання доказів; участі в дослідженні доказів, наданих іншими особами шляхом висловлення своєї думки з усіх питань, що підлягають розгляду у судовому засіданні. Змагальність є різновидом активності зацікавленої особи (сторони). Особи, які беруть участь у справі, вправі вільно розпоряджатися своїми матеріальними і процесуальними правами й активно впливати на процес з метою захисту прав і охоронюваних законом інтересів.

Відповідачем не надано належних та допустимих доказів на спростування наведених вище висновків, як і не надано належним доказів на підтвердження, зокрема, відсутності прострочення останнім сплати заборгованості за Договором.

При цьому, суд зазначає, що інші доводи учасників справи не спростовують встановлених судом обставин та не можуть впливати на законність судового рішення.

Європейський суд з прав людини у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України).

Оскільки, як зазначалось вище, судом встановлено, що відповідач неналежним чином виконував взяті на себе грошові обов`язки, зокрема, здійснював прострочення оплати виконаних будівельних робіт, позовні вимоги підлягають задоволенню частково, з урахуванням наведеного.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Що стосується понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає наступне.

Згідно з частинами 1, 3 статті 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 16 Господарського процесуального кодексу України визначено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 Господарського процесуального кодексу України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості: ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Практична реалізація вказаного принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:

1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 Господарського процесуального кодексу України);

2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 Господарського процесуального кодексу України): подання заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу.

3) розподіл судових витрат (стаття 129 Господарського процесуального кодексу України).

Так, за умовами частини 1 статті 124 Господарського процесуального кодексу України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Судом встановлено, що згідно із попереднім розрахунком судових витрат, наведеним у позовній заяві, очікуваний розмір витрат Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтела Про" на правову допомогу в даній справі склав 43 500,00 грн.

Разом із тим, згідно з наданими позивачем документами на підтвердження дійсних витрат Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтела Про" на правову допомогу в справі № 910/628/21, які позивач просив стягнути з відповідача, розмір таких витрат склав 38 750,00 грн.

Слід зазначити, що на підтвердження витрат на послуги адвоката до позовної заяви Товариством з обмеженою відповідальністю "Інтела Про" було долучено копію укладеного між ним та Адвокатським об`єднанням "МАЙСТЕР ПРАВА" договору про надання правничої допомоги від 04.01.2021 року № 0401-1/21, копію Додатку № 1 від 04.01.2021 року до вказаного правочину, а також копію свідоцтва про право на заняття Кушніром Р.Ю. адвокатською діяльністю від 15.02.2018 року серії ЗР № 21/1349.

Відповідно до частин 1, 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (частина 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України).

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 3 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

З матеріалів справи вбачається, що у встановлений частиною 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України строк позивачем було додатково подано копію акту прийому передачі виконаних робіт (наданих послуг) від 18.01.2021 року № 1 на суму 20 250,00 грн., акту прийому передачі виконаних робіт (наданих послуг) від 17.05.2021 року № 2 на суму 18 500,00 грн., платіжних доручень від 22.01.2021 року № 8028 на суму 10 000,00 грн., від 21.04.2021 року № 8110 на суму 10 250,00 грн., а також виписок з банківського рахунку позивача.

За змістом статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 зазначеного Закону).

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (стаття 16 Господарського процесуального кодексу України).

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 зазначеного Кодексу).

З матеріалів справи вбачається, що 04.01.2021 року між позивачем (клієнт) та Адвокатським об`єднанням "МАЙСТЕР ПРАВА" (Адвокатське об`єднання) був укладений договір про надання правничої допомоги № 0401-1/21, за умовами якого клієнт доручив, а Адвокатське об`єднання прийняло на себе зобов`язання надавати правничу допомогу в обсязі та на умовах, передбачених даним договором, з питань, визначених Додатком № 1 до даного договору.

Згідно з пунктом 1.2 цієї угоди правничу допомогу клієнту, за дорученням Адвокатського об`єднання і згодою клієнта, надає, зокрема, адвокат Кушнір Роман Юхимович, який діє на підставі свідоцтва ЗР № 21/1349 про право на заняття адвокатською діяльністю від 15.02.2018 року, виданого Радою адвокатів Закарпатської області.

Відповідно до пункту 4.1 означеного договору правничу допомогу, що надається Адвокатським об`єднанням, клієнт оплачує в гривнях шляхом переказу суми на поточний рахунок Адвокатського об`єднання. Орієнтована вартість робіт (послуг) з правничої допомоги за цим договором зазначається в Додатку № 1 до даного договору.

Остаточна вартість виконаних робіт (надаваних послуг) з правничої допомоги за договором визначається сумою всіх підписаних актів за час дії договору (пункт 4.2 цього договору).

За умовами пункту 4.5 вказаного правочину за результатами надання правничої допомоги складається акт, що підписується представниками кожної зі сторін. В акті вказується обсяг наданої Адвокатським об`єднанням правничої допомоги і її вартість.

Сума, вказана в Додатку № 1 до даного договору, є гонораром Адвокатського об`єднання за надання правничої допомоги та у разі повної чи часткової передоплати відповідно до пункту 4.3 даного договору поверненню не підлягає (пункт 4.8 зазначеного договору).

У Додатку № 1 до договору про надання правничої допомоги від 04.01.2021 року № 0401-1/21 його сторони погодили питання, що потребують вирішення шляхом надання правничої допомоги: підготовка позовної заяви та представництво інтересів клієнта в господарському суді міста Києва у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтела Про" до Приватного акціонерного товариства "Комплексне підприємство широкопрофільного будівництва-2" про стягнення заборгованості (основного боргу, пені, трьох процентів річних, інфляційних втрат). Вартість роботи адвоката - 1 500,00 грн. за 1 годину роботи при підготовці матеріалів до суду та 2 500,00 грн. за одне судове засідання при представництві інтересів клієнта в господарському суді міста Києва. Крім того, у наведеному Додатку № 1 до договору позивач та Адвокатське об`єднання узгодили перелік можливих послуг з правничої допомоги, орієнтовні витрати часу та вартість означених послуг.

Згідно з підписаними Адвокатським об`єднанням та уповноваженим представником Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтела Про" актами прийому передачі виконаних робіт (наданих послуг) від 18.01.2021 року № 1 на суму 20 250,00 грн. (в якому наведено перелік наданих послуг, витрати часу та вартість цих послуг, а саме: вивчення матеріалів справи та, за необхідності, діючого законодавства, судової практики з аналогічних спорів та аналіз справи на предмет визначення її судової перспективи; надання консультацій та роз`яснень клієнту щодо шляхів вирішення питання; визначення орієнтовної вартості послуг та підготовка договору про надання правничої допомоги тривалістю 2 години вартістю 3 000,00 грн.; складання заяв по суті справи: позовної заяви (включаючи розрахунок суми боргу) та її надсилання/подання до господарського суду міста Києва тривалістю 9 годин вартістю 13 500,00 грн.; підготовка пакету документів - додатків до позовної заяви (збирання, копіювання та, за необхідності, їх посвідчення) тривалістю 2 години вартістю 3 000,00 грн.; надсилання копії позовної заяви та доданих до неї документів іншим учасникам справи тривалістю 0,5 години вартістю 750,00 грн.), та від 17.05.2021 року № 2 на суму 18 500,00 грн. (в якому наведено перелік наданих послуг, витрати часу та вартість цих послуг, а саме: складання заяв по суті справи: відповіді на відзив на їх надсилання/подання до господарського суду міста Києва тривалістю 3 години вартістю 4 500,00 грн.; підготовка пакету документів - додатків до відповіді на відзив (збирання, копіювання та, за необхідності, їх посвідчення) тривалістю 0,5 години вартістю 750,00 грн.; надсилання копії відповіді на відзив та доданих до неї документів іншим учасникам справи тривалістю 0,5 години вартістю 750,00 грн.; представництво інтересів клієнта у господарському суді міста Києва під час розгляду справи у 5 засіданнях вартістю 12 500,00 грн.), загальна сума послуг з надання позивачу правничої допомоги в рамках справи № 910/628/21 становить 38 750,00 грн.

З матеріалів справи також вбачається, що позивачем здійснено часткову оплату послуг Адвокатського об`єднання, що підтверджується копіями платіжних доручень від 22.01.2021 року № 8028, від 21.04.2021 року № 8110, а також виписками з банківського рахунку Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтела Про".

З огляду на викладене суд також звертає увагу на те, що витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Об`єднаної Палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 року в справі № 922/445/19.

Дослідивши вищезазначені докази, суд дійшов висновку про те, що Товариством з обмеженою відповідальністю "Інтела Про" належними доказами доведено розмір витрат на правничу допомогу в розмірі 38 750,00 грн., які становлять вартість наданих позивачу адвокатських послуг під час розгляду справи № 910/628/21.

Враховуючи часткове задоволення позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтела Про" у даній справі, суд зазначає про обґрунтованість вимог позивача про покладення на відповідача витрат на оплату послуг професійної правничої допомоги пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, що становить 2 184,34 грн.

Частиною 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у разі недотримання вимог частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

У додатковій постанові від 19.02.2020 року в справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) Велика Палата Верховного Суду зазначила, що саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.

Отже, відповідно до частини 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України суд має право за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, але лише у разі недотримання вимог частини 4 цієї статті, яка, зокрема встановлює, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справ. При цьому, для зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката недостатньо лише клопотання сторони. У такому разі на сторону покладається також обов`язок доведення неспівмірності витрат.

Згідно з частинами 1-3 статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Аналогічна норма міститься у частині 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України.

Принцип змагальності процесу означає, що кожній стороні повинна бути надана можливість ознайомитися з усіма доказами та зауваженнями, наданими іншою стороною, і відповісти на них (пункт 63 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Руїс-Матеос проти Іспанії" від 23.06.1993 року).

Захищене статтею 6 Європейської конвенції з прав людини право на справедливий судовий розгляд також передбачає право на змагальність провадження. Кожна сторона провадження має бути поінформована про подання та аргументи іншої сторони та має отримувати нагоду коментувати чи спростовувати їх.

Дія принципу змагальності ґрунтується на переконанні: протилежність інтересів сторін найкраще забезпечить повноту матеріалів справи через активне виконання сторонами процесу тільки їм притаманних функцій. Принцип змагальності припускає поєднання активності сторін у забезпеченні виконання ними своїх процесуальних обов`язків із забезпеченням судом умов для здійснення наданих їм прав.

Водночас, беручи до уваги принцип змагальності, який знайшов своє втілення, зокрема, у положеннях частини 6 статті 126 Господарського процесуального кодексу України, суд, який вирішує питання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, має надавати оцінку тим обставинам, щодо яких є заперечення у клопотанні іншої сторони, а також її доказам невідповідності заявлених до відшкодування витрат критеріям співмірності. Окрім того, суд, виконуючи вимоги щодо законності і обґрунтованості судового рішення, має чітко зазначити, яка з вимог частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України була не дотримана при визначенні розміру витрат на оплату послуг адвоката, оскільки лише з цих підстав можна зменшити розмір витрат, який підлягає розподілу між сторонами.

Разом із тим, від Приватного акціонерного товариства "Комплексне підприємство широкопрофільного будівництва-2" у порядку частини 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката, понесених позивачем у зв`язку із розглядом справи № 910/628/21, не надходило.

У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, тим не менш, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у частині четвертій статті 126 Господарського процесуального кодексу України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, - доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям. Таких доказів або обґрунтувань, у тому числі розрахунків, які свідчили б про неправильність розрахунку витрат (зокрема, у розмірі 38 750,00 грн.) або про неналежність послуг адвоката до справи, відповідач не надав.

У той же час із доданих до матеріалів справи документів вбачається, що понесені позивачем витрати на професійну правничу допомогу в сумі 2 184,34 грн. (пропорційній розміру задоволених позовних вимог) є підтвердженими.

За змістом пункту 3 частини 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України інші судові витрати (у тому числі витрати на професійну правничу допомогу), пов`язані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на те, що відповідачем не подано клопотання про зменшення розміру заявлених позивачем до стягнення судових витрат та не доведено суду належними та допустимим доказами обставин, які свідчать про наявність підстав для зменшення розміру адвокатських витрат, та які безпосередньо вказані у частині 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України (складність справи та виконані адвокатом роботи (надані послуги); час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціна позову та (або) значення справи для сторони, в тому числі вплив вирішення справи на репутацію сторони або публічний інтерес до справи), зважаючи на часткове задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтела Про", суд дійшов висновку про те, що обов`язок з відшкодування заявлених позивачем витрат у розмірі 2 184,34 грн. покладається на відповідача.

Керуючись статтями 2, 13, 73, 74, 76-80, 86, 129, 231, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтела Про" до Приватного акціонерного товариства "Комплексне підприємство широкопрофільного будівництва-2" про стягнення 1 289 385,25 грн. задовольнити частково.

2. Провадження у справі в частині позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтела Про" до Приватного акціонерного товариства "Комплексне підприємство широкопрофільного будівництва-2" про стягнення 827 490 (вісімсот двадцять сім тисяч чотириста дев`яносто) грн. 13 коп. закрити, у зв`язку з відсутністю предмета спору.

3. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Комплексне підприємство широкопрофільного будівництва-2" (02105, місто Київ, вулиця Тампере, будинок 13-Б; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтела Про" (04073, місто Київ, вулиця Семена Скляренка, будинок 9; ) 35 082 (тридцять п`ять тисяч вісімдесят дві) грн. 72 коп. 3 % річних, 37 600 (тридцять сім тисяч шістсот) грн. 03 коп. інфляційних втрат, 1 090 (одну тисячу дев`яносто) грн. 24 коп. витрат по сплаті судового збору, а також 2 184 (дві тисячі сто вісімдесят чотири) грн. 34 коп. витрат на оплату професійної правничої допомоги.

4. Видати наказ після набрання рішенням суду законної сили.

5. У задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтела Про" до Приватного акціонерного товариства "Комплексне підприємство широкопрофільного будівництва-2" про стягнення 352 499 (триста п`ятдесят дві тисячі чотириста дев`яносто дев`ять) грн. 48 коп. основного боргу, 15 611 (п`ятнадцять тисяч шістсот одинадцять) грн. 00 коп. 3 % та 21 101 (двадцять одна тисяча сто одна) грн. 89 коп. інфляційних втрат відмовити.

6. Відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

7. Згідно з частиною 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

8. Відповідно до підпункту 17.5. пункту 17 розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України в редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VІІІ до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду подається до Північного апеляційного господарського суду через господарський суд міста Києва за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повне рішення складено та підписано 28.05.2021 року.

Суддя В.С. Ломака