ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.05.2021м. ДніпроСправа № 904/3081/21

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Петренко І. В.

розглянувши у порядку письмового провадження без виклику учасників, справу

за позовом ДЕРЖАВНОГО ПІДПРИЄМСТВА "НАЦІОНАЛЬНА АТОМНА ЕНЕРГОГЕНЕРУЮЧА КОМПАНІЯ "ЕНЕРГОАТОМ" від імені якого діє ФІЛІЯ (ІНШИЙ ВІДОКРЕМЛЕНИЙ ПІДРОЗДІЛ), ВІДОКРЕМЛЕНИЙ ПІДРОЗДІЛ "РІВНЕНСЬКА АТОМНА ЕЛЕКТРИЧНА СТАНЦІЯ" ДЕРЖАВНОГО ПІДПРИЄМСТВА "НАЦІОНАЛЬНА АТОМНА ЕНЕРГОГЕНЕРУЮЧА КОМПАНІЯ "ЕНЕРГОАТОМ"

до ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "НАУКОВО-ВИРОБНИЧЕ ПІДПРИЄМСТВО "АГРОПРОМКОМПЛЕКТ"

про стягнення 13150,94грн., з яких 5727,02грн. пені та 7423,92грн. штрафу (договір поставки №53-122-01-19-09001 від 18.12.2019)

РУХ СПРАВИ У СУДІ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ.

ДЕРЖАВНЕ ПІДПРИЄМСТВО "НАЦІОНАЛЬНА АТОМНА ЕНЕРГОГЕНЕРУЮЧА КОМПАНІЯ "ЕНЕРГОАТОМ" від імені якого діє ФІЛІЯ (ІНШИЙ ВІДОКРЕМЛЕНИЙ ПІДРОЗДІЛ), ВІДОКРЕМЛЕНИЙ ПІДРОЗДІЛ "РІВНЕНСЬКА АТОМНА ЕЛЕКТРИЧНА СТАНЦІЯ" ДЕРЖАВНОГО ПІДПРИЄМСТВА "НАЦІОНАЛЬНА АТОМНА ЕНЕРГОГЕНЕРУЮЧА КОМПАНІЯ "ЕНЕРГОАТОМ" (далі - позивач) звернулося до господарського суду з позовною заявою від 17.03.2021 за вих.№4938/001 до ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "НАУКОВО-ВИРОБНИЧЕ ПІДПРИЄМСТВО "АГРОПРОМКОМПЛЕКТ" (далі - відповідач) про стягнення 13150,94грн., з яких 5727,02грн. пені та 7423,92грн. штрафу (договір поставки №53-122-01-19-09001 від 18.12.2019).

Судові витрати по сплаті судового збору позивач просить суд покласти на відповідача.

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи №904/3081/21 визначено суддю Петренка Ігоря Васильовича, що підтверджується витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.03.2021.

Ухвалою від 29.03.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження. Учасників процесу повідомлено, що розгляд справи буде здійснюватися за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами. Сторін повідомлено, що процесуальні дії вчиняються протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі, а саме по 28.04.2021.

20.04.2021 через відділ документального забезпечення від відповідача надійшов відзив від 20.04.2021 за вих.№283 у якому просить долучити відзив до матеріалів справи №904/3081/21; відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог в повному обсязі; у разі відхилення доводів відповідача про відмову у задоволенні позовних вимог - зменшити розмір штрафу та пені на 100% від первісно заявлених позивачем; судові витрати по справі, у тому числі витрати на оплату правової допомоги, відповідач просить суд покласти на відповідача.

ПОЗИЦІЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ.

Оглянувши відзив від 20.04.2021 за вих.№283, господарський суд констатує його направлення на адресу позивача і доходить висновку про його прийняття до розгляду.

05.05.2021 через відділ документального забезпечення від позивача надійшла відповідь на відзив від 27.04.2021 за вих.№7681/001, якою просить суд позовні вимоги задовольнити.

ПОЗИЦІЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ.

Оглянувши відповідь на відзив від 27.04.2021 за вих.№7681/001, господарський суд констатує її направлення на адресу відповідача і доходить висновку про її прийняття до розгляду.

05.05.2021 через відділ документального забезпечення від відповідача надійшли заперечення від 05.05.2021 за вих.№324, якими просить суд у задоволенні позовних вимог відмовити; у разі неможливості відмовити - зменшити розмір заявлених штрафних санкцій на 100%; судові витрати по справі покласти на позивача, з урахуванням витрат на оплату професійної правничої допомоги.

ПОЗИЦІЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ.

Оглянувши заперечення від 05.05.2021 за вих.№324, господарський суд констатує їх направлення на адресу позивача і доходить висновку про їх прийняття до розгляду.

27.04.2021 через відділ документального забезпечення від відповідача надійшла заява від 26.04.2021 за вих.№309 в порядку статті 126 Господарського процесуального кодексу України, якою просить суд стягнути з позивача на користь відповідача 7491,00грн. витрат на оплату професійної правничої допомоги.

11.05.2021 через відділ документального забезпечення від позивача надійшло клопотання від 07.05.2021 за вих.№8180/001 про зменшення витрат на професійну правничу допомогу адвоката, яким просить суд зменшити розмір необґрунтовано завищених витрат на професійну правничу допомогу адвоката.

Господарський суд констатує, що сторони мали реальну можливість надати всі існуючі докази в обґрунтування своїх позовних вимог та заперечень суду першої інстанції.

Частиною 8 статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Судові дебати не проводяться.

28.05.2021 здійснено розгляд справи по суті.

Відповідно до статті 233 Господарського процесуального кодексу України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

Враховуючи приписи частини 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку з розглядом справи без повідомлення (виклику) учасників справи, рішення прийнято без його проголошення.

ПОЗИЦІЯ ПОЗИВАЧА.

За результатами закупівлі UA-2019-10-31-000017-a, згідно Закону України "Про публічні закупівлі" між сторонами укладено договір поставки №53-122-01-19-09001 від 18.12.2019 (далі - договір) на суму 106056,00грн., згідно умов якого відповідач взяв на себе зобов`язання поставити позивачу продукцію обумовлену специфікацією.

Позивач стверджує, що поставка мала відбутися у строк до 19.03.2020.

Накладною №080502А/с3/01 від 08.05.2020 підтверджується, що поставка продукції на суму 106056,00грн. відбулася 13.05.2020, тобто прострочення складає 54 дні.

У досудовому порядку питання відшкодування штрафних санкцій між сторонами не було вирішено, у зв`язку із чим позивач звернувся до господарського суду з даною позовною заявою і нарахував до стягнення з відповідача:

- пеню за період прострочення з 20.03.2020 по 12.05.2020 на суму 5727,02грн.;

- штраф у розмірі 7% від суми непоставленої (недопоставленої) продукції на суму 7423,92грн.

ПОЗИЦІЯ ВІДПОВІДАЧА.

Відповідач стверджує, що сторонами не узгоджено строк поставки, а відтак прострочення не відбулося. На обґрунтування обраної правової позиції відповідач послався на рішення Господарського суду Дніпропетровської області по справі №904/5069/20, яке залишено без змін постановою Центрального апеляційного господарського суду.

Відповідач наголошує, що зміна строків поставки продукції викликана незалежними від відповідача обставинами, а саме затримкою поставки продукції контрагентом - виробником і постачальником продукції через введення на території країни виробництва - КНР карантину.

Крім цього, відповідач просить суд зменшити заявлений до стягнення розмір штрафних санкцій на 100%.

ДОВОДИ ПОЗИВАЧА НА ВІДЗИВ.

Позивач заперечує проти неузгодження між сторонами строку поставки та посилається на положення пункту 3.1 договору.

На думку позивача обставини непереборної сили мають підтверджуватися сертифікатом Торгово-промислової палати України.

ДОВОДИ ВІДПОВІДАЧА ЩОДО НЕЗГОДИ З АРГУМЕНТАМИ ПОЗИВАЧА ВИКЛАДЕНИМИ У ВІДПОВІДІ НА ВІДЗИВ.

У запереченнях підтримано позицію викладену у відзиві.

ОБСТАВИНИ, ЯКІ Є ПРЕДМЕТОМ ДОКАЗУВАННЯ У СПРАВІ.

Предметом доказування, відповідно до частини 2 статті 76 Господарського процесуального кодексу України, є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Отже, обставинами, які входять до предмету доказування у даній справі є такі: 1. Обставини укладення договору. 2. Природа договору. 3. Строк поставки товару. Факт поставки товару. Факт прострочення поставки. 4. Правомірність нарахування штрафних санкцій (пені та штрафу). 5. Підстави для зменшення заявлених до стягнення штрафних санкцій.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ.

1. Обставини укладання договору.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно зі статтею 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Господарське зобов`язання виникає, зокрема із господарського договору (стаття 174 Господарського кодексу України).

При укладенні господарського договору сторони зобов`язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору (частина 3 статті 180 Господарського кодексу України).

Між позивачем (далі - позивач, замовник) та відповідачем (далі - відповідач, постачальник), (разом іменовані - сторони) укладено договір поставки №53-122-01-19-09001 від 18.12.2019 (далі - договір).

Предмет договору. В порядку та на умовах, визначених цим договором, постачальник зобов`язується поставити і передати у власність замовника певну продукцію, а замовник, в свою чергу, зобов`язується оплатити продукцію за кількістю та за цінами, що передбачені у специфікації №1 (пункт 1.1 договору). Предметом поставки по даному договору є 31680000-6 Вимірювальне та контрольне обладнання, який передбачений специфікацією №1 до договору (пункт 1.2 договору).

Ціна договору. Загальна сума договору складає 106056,00грн. (пункт 2.2 договору).

Строк. Договір вважається укладеним з моменту його підписання сторонами та скріплення печатками (для контрагентів, які застосовують печатку). Строк дії договору - до 30.12.2020, а в частині виконання гарантійних зобов`язань постачальника, що передбачені даним договором - до спливу гарантійних строків (пункт 11.1 договору).

Відтак, сторонами погоджено істотні умови договору.

Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (стаття 204 Цивільного кодексу України).

Статтею 628 Цивільного кодексу України визначено зміст договору, який становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Договір підписано уповноваженими особами та скріплено печатками.

Договір у встановленому порядку не оспорено; не розірвано; не визнано недійсним.

Таким чином, укладений між сторонами договір є дійсним, укладеним належним чином та є обов`язковим для виконання сторонами.

2. Природа договору.

Згідно із статтею 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати (поставити) у встановлений строк (строки) товар у власність покупця, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. Вказані положення кореспондуються із положеннями статті 265 Господарського кодексу України.

Укладений між сторонами договір за своєю правовою природою є договором поставки.

Згідно частини 6 статті 265 Господарського кодексу України та частиною 2 статті 712 Цивільного кодексу України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відносини, що виникли між сторонами по справі на підставі договору поставки, є господарськими зобов`язаннями і згідно з приписами статті 193 Господарського кодексу України, статей 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

3. Строк поставки товару. Факт поставки товару. Факт прострочення поставки.

Предметом спору у даній справі є вимога позивача про стягнення з відповідача пені у розмірі 5727,02грн. та штрафу в розмірі 13150,94грн., нарахованих позивачем, у зв`язку з порушенням відповідачем зобов`язань зі своєчасної поставки продукції на підставі договору.

Закон України "Про публічні закупівлі" визначає правові та економічні засади здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для забезпечення потреб держави, територіальних громад та об`єднаних територіальних громад.

Згідно з частиною 2 статті 22 Закону України "Про публічні закупівлі" (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) тендерна документація повинна містити, зокрема, строки поставки товарів, виконання робіт, надання послуг; проект договору про закупівлю з обов`язковим зазначенням порядку змін його умов.

Згідно частини 2 статті 32 Закону України "Про публічні закупівлі" (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) замовник укладає договір про закупівлю з учасником, який визнаний переможцем торгів протягом строку дії його пропозиції, не пізніше ніж через 20 днів з дня прийняття рішення про намір укласти договір про закупівлю відповідно до вимог тендерної документації та пропозиції учасника-переможця. З метою забезпечення права на оскарження рішень замовника договір про закупівлю не може бути укладено раніше ніж через 10 днів з дати оприлюднення на веб-порталі Уповноваженого органу повідомлення про намір укласти договір про закупівлю.

Договір про закупівлю укладається відповідно до норм Цивільного та Господарського кодексів України з урахуванням особливостей, визначених цим Законом (частина 1 статті 36 Закону України "Про публічні закупівлі" (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

При цьому відповідно до частини 4 статті 36 Закону України "Про публічні закупівлі" (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), умови договору про закупівлю не повинні відрізнятися від змісту тендерної пропозиції за результатами аукціону (у тому числі ціни за одиницю товару) переможця процедури закупівлі або ціни пропозиції учасника у разі застосування переговорної процедури. Істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків: зменшення обсягів закупівлі, зокрема з урахуванням фактичного обсягу видатків замовника; зміни ціни за одиницю товару не більше ніж на 10 відсотків у разі коливання ціни такого товару на ринку, за умови, що зазначена зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі; покращення якості предмета закупівлі за умови, що таке покращення не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі; продовження строку дії договору та виконання зобов`язань щодо передання товару, виконання робіт, надання послуг у разі виникнення документально підтверджених об`єктивних обставин, що спричинили таке продовження, у тому числі непереборної сили, затримки фінансування витрат замовника, за умови, що такі зміни не призведуть до збільшення суми, визначеної в договорі; узгодженої зміни ціни в бік зменшення (без зміни кількості (обсягу) та якості товарів, робіт і послуг); зміни ціни у зв`язку із зміною ставок податків і зборів пропорційно до змін таких ставок; зміни встановленого згідно із законодавством органами державної статистики індексу споживчих цін, зміни курсу іноземної валюти, зміни біржових котирувань або показників Platts, регульованих цін (тарифів) і нормативів, які застосовуються в договорі про закупівлю, у разі встановлення в договорі про закупівлю порядку зміни ціни; зміни умов у зв`язку із застосуванням положень частини п`ятої цієї статті.

Отже, наведеною правовою нормою встановлено імперативну норму щодо можливості зміни істотних умов договору про закупівлю виключно у випадках, передбачених цією статтею Закону.

Тендерна пропозиція - пропозиція щодо предмета закупівлі або його частини (лота), яку учасник подає замовнику відповідно до вимог тендерної документації (пункт 26 частини 1 Закону України "Про публічні закупівлі" (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Таким чином, договір про закупівлю укладається відповідно до вимог тендерної документації та пропозиції переможця за результатами аукціону.

Згідно з наказом Мінекономрозвитку України від 13.04.2016 №680 "Про затвердження примірної тендерної документації" проект договору складається замовником з урахуванням особливостей предмета закупівлі; разом з тендерною документацією замовником в окремому файлі подається проект договору про закупівлю з обов`язковим зазначенням змін його умов.

Відповідно до частини 1 статті 10 Закону України "Про публічні закупівлі" (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), замовник самостійно та безоплатно через авторизовані електронні майданчики оприлюднює на веб-порталі Уповноваженого органу в порядку, встановленому Уповноваженим органом та цим Законом, інформацію про закупівлю, зокрема, договір про закупівлю - протягом двох днів з дня його укладення; повідомлення про внесення змін до договору - протягом трьох днів з дня внесення змін.

Норми Закону України "Про публічні закупівлі" є спеціальними нормами, які визначають правові підстави внесення змін та доповнень до договорів, укладених за наслідком публічних закупівель та повинні застосовуватися переважно щодо норм Цивільного кодексу України (статті 651) та Господарського кодексу України (стаття 188), які визначають загальну процедуру внесення змін до договору.

Зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом (частина 1 статті 651 Цивільного кодексу України).

Відповідно до статті 188 Господарського кодексу України зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором. Сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором. Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду. У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду. Якщо судовим рішенням договір змінено або розірвано, договір вважається зміненим або розірваним з дня набрання чинності даним рішенням, якщо іншого строку набрання чинності не встановлено за рішенням суду.

Згідно з частинами 2-5 статті 181 Господарського кодексу України проект договору може бути запропонований будь-якою із сторін. У разі якщо проект договору викладено як єдиний документ, він надається другій стороні у двох примірниках. Сторона, яка одержала проект договору, у разі згоди з його умовами оформляє договір відповідно до вимог частини першої цієї статті і повертає один примірник договору другій стороні або надсилає відповідь на лист, факсограму тощо у двадцятиденний строк після одержання договору. За наявності заперечень щодо окремих умов договору сторона, яка одержала проект договору, складає протокол розбіжностей, про що робиться застереження у договорі, та у двадцятиденний строк надсилає другій стороні два примірники протоколу розбіжностей разом з підписаним договором.

Господарський суд звертає увагу, що у публічних закупівлях проект договору міститься у тендерній документації. При цьому, учасники торгів подають свої тендерні пропозиції відповідно до умов (вимог) тендерної документації. Відтак, щоб тендерна пропозиція учасника відповідала вимогам тендерної документації, учасник має погодитися з проектом договору в документації, в іншому випадку, замовник відхиляє тендерну пропозицію. Разом із цим з переможцем торгів договір укладають відповідно до вимог тендерної документації та згідно з тендерною пропозицією.

Отже, з урахуванням спеціальних норм Закону України "Про публічні закупівлі", інститут протоколу розбіжностей у публічних закупівлях при укладенні договору про закупівлю не застосовують.

У відкритому доступі за веб-порталі https://prozorro.gov.ua/tender/UA-2019-10-31-000017-a розміщено тендерну пропозицію відповідача, в якій зазначено, що строк поставки продукції - 90 календарних днів з дати оприлюднення даного договору на веб-порталі Уповноваженого органу згідно Закону України "Про публічні закупівлі".

Відповідно до пункту 3.1 укладеного між сторонами договору, строк поставки продукції - 90 календарних днів з дати оприлюднення даного договору на веб-порталі Уповноваженого органу згідно Закону України "Про публічні закупівлі".

Таким чином, умови спірного договору відповідають тендерній пропозиції останнього. Спірний договір укладено у відповідності до вимог частини 4 статті 36 Закону України "Про публічні закупівлі", зокрема, умови договору відповідають тендерній пропозиції.

Господарський суд встановив, що спірний договір оприлюднено 20.12.2019, що підтверджується інформацією з веб-порталу https://prozorro.gov.ua/tender/UA-2019-10-31-000017-a.

Відтак, поставка мала відбутися в строк до 23.03.2020, з урахуванням того, що дев`яностий календарний день припадає на суботу, а отже переноситься, в силу приписів частини 5 статті 254 Цивільного кодексу України, на перший робочий, тобто понеділок - 23.03.2020.

Фактично товар поставлено 13.05.2020, що підтверджується накладною №080502А/с3/01 від 08.05.2020 на суму 106056,00грн.

4. Правомірність нарахування штрафних санкцій (пені та штрафу).

У відповідності до статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Одним із наслідків порушення зобов`язання є оплата неустойки (штрафу, пені).

Згідно статті 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Пунктом 9.1 договору визначено, що у випадку порушення строків поставки постачальник зобов`язується сплатити замовнику пеню у розмірі 0,1 від суми непоставленої (недопоставленої) продукції за кожен день прострочки, при цьому, у випадку прострочки поставки (недопоставки) продукції понад тридцять діб, постачальник додатково сплачує замовнику штраф у розмірі 7% від суми непоставленої (недопоставленої) продукції.

Щодо розрахунку пені.

Позивач нарахував пеню за період з 20.03.2020 по 12.05.2020 на суму 5727,02грн.

Відповідач контррозрахунку не надав; вимоги заперечив; просить суд зменшити розмір штрафних санкцій на 100%.

Господарський суд здійснив власний перерахунок пені, визначивши правильним період стягнення з 24.03.2020 по 12.05.2020, дійшов висновку, що стягненню підлягає 5302,80грн.

Щодо розрахунку штрафу.

Позивач нарахував штраф у розмірі 7% від суми непоставленої (недопоставленої) продукції на суму 7423,92грн.

Відповідач контррозрахунку не надав; вимоги заперечив; просить суд зменшити розмір штрафних санкцій на 100%.

Господарський суд перевірив розрахунок штрафу здійснений позивачем та визнав його арифметично та методологічно правильним, а вимогу такою, що підлягає задоволенню.

ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ УЧАСНИКІВ ПРОЦЕСУ.

Господарський суд відхиляє посилання відповідача на рішення Господарського суду Дніпропетровської області по справі №904/5069/20, яке залишено без змін постановою Центрального апеляційного господарського суду, з огляду на різні фактичні обставини зі справою, яка розглядається.

Відхиляються і заперечення відповідача в частині наявності непередбачуваних обставин, які звільняють останнього від відповідальності, з огляду на таке.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 614 Цивільного кодексу України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Таким чином, у зобов`язальних правовідносинах вина особи, яка порушила зобов`язання, презюмується і саме на неї покладається обов`язок з доведення відсутності своєї вини у порушенні зобов`язання.

Аналогічна правова позиція наведена в постанові Верховного Суду від 13.11.2019 у справі № 908/1399/17.

Форс-мажор (переклад з французької мови - вища сила) - це непередбачувані обставини, які не залежать від волі сторін договору, за яких неможливо виконати покладені на них зобов`язання.

Компетентними органами щодо засвідчення обставин непереборної сили законодавством визначено Торгово-промислову палату України та 25 регіональних торгово-промислових палат: 24 обласних та міста Києва.

Згідно із частиною 1 статті 14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні", Торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності за собівартістю. Сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) для суб`єктів малого підприємництва видається безкоштовно.

Відповідно до частини 2 статті 14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні" та пункту 3.1 Регламенту засвідчення Торгово-промисловою палатою України та регіональними торгово-промисловими палатами форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами.

Згідно із пунктом 3.3. Регламенту Торгово-промислової палати України сертифікат (у певних договорах, законодавчих і нормативних актах згадується також як висновок, довідка, підтвердження) про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) (далі - Сертифікат) - документ, за затвердженими Президією Торгово-промислової палати України відповідними формами, який засвідчує настання форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), виданий Торгово-промисловою палатою України або регіональною торгово-промисловою палатою згідно з чинним законодавством, умовами договору (контракту, угоди тощо) та цим Регламентом.

За результатами розгляду документів Торгово-промислова палата України України/регіональна Торгово-промислова палата України видає сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) (пункт 6.11. Регламенту Торгово-промислової палати України).

Варто зазначити, що просто існування таких обставини не є форс-мажором. Така обставина стане форс-мажорною лише у випадку, якщо особа доведе неможливість виконання зобов`язань, передбачених умовами договору, саме через неї.

Щоб засвідчити форс-мажорні обставини, потрібно звернутися до Торгово-промислової палати.

Для того, щоб отримати сертифікат Торгово-промислової палати України про форс-мажорні обставини, потрібно довести причинно-наслідковий зв`язок між зобов`язаннями, які сторона не може виконати, та обставинами (їхнім результатом), на які сторона посилається, як на підставу неможливості виконати зобов`язання.

Обов`язок доказування настання форс-мажорних обставин покладено на заявника, який несе відповідальність за повне та належне оформлення заяви, достовірність викладених фактів, наданих документів, відомостей та доказів. І вже за результатами розгляду таких документів Торгово-промислова палата видає сертифікат про форс-мажорні обставини.

Отже, на підтвердження карантину як форс-мажорної обставини, яка свідчить про відсутність вини відповідача у порушенні зобов`язання з поставки товару за договором, останній мав би пред`явити відповідний сертифікат Торгово-промислової палати.

Однак, в матеріалах справи відсутні сертифікати, видані Торгово-промисловою палатою України чи уповноваженими регіональними торгово-промисловими палатами, що засвідчують наявність форс-мажорних обставин, які впливають на виконання відповідачем спірного договору.

Щодо клопотання відповідача про зменшення штрафних санкцій на 100%.

Згідно зі статтею 17 Закону України "Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, як джерело права.

За змістом рішення Європейського суду з прав людини у справі "Хаджинастасиу проти Греції" національні суди повинні зазначати з достатньою ясністю підстави, на яких ґрунтується їхнє рішення, що, серед іншого, дає стороні можливість ефективно скористатися наявним у неї правом на апеляцію; у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Кузнєцов та інші проти Російської Федерації" зазначено, що ще одним завданням вмотивованого рішення є продемонструвати сторонам, що вони були почуті, вмотивоване рішення дає можливість стороні апелювати проти нього, нарівні з можливістю перегляду рішення судом апеляційної інстанції. Така позиція є усталеною практикою Європейського суду з прав людини (справи "Серявін та інші проти України", "Проніна проти України") і з неї випливає, що ігнорування судом доречних аргументів сторони є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Вказаної позиції дотримується також Верховний Суд у своїй постанові від 21.03.2018 по справі №910/2489/17.

З матеріалів справи убачається, що під час розгляду справи відповідач, заявивши клопотання про зменшення штрафних санкцій на 100%, не надав доказів на підтвердження обставин, які, на його думку, є підставою для зменшення штрафних санкцій.

Правовий аналіз статті 233 Господарського кодексу України і частини 3 статті 551 Цивільного кодексу України дає підстави для висновку про те, що право суду зменшити заявлені до стягнення суми штрафних санкцій пов`язане з наявністю виняткових обставин, встановлення яких вимагає надання оцінки поданим учасниками справи доказам та обставинам, якими учасники справи обґрунтовують наявність підстав для зменшення штрафних санкцій, так і запереченням інших учасників щодо такого зменшення. Вирішуючи питання про зменшення розміру пені та штрафу, які підлягають стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, суд повинен з`ясувати наявність значного перевищення розміру неустойки порівняно з розміром збитків, а також об`єктивно оцінити, чи є цей випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеня виконання зобов`язань, причин неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення у виконанні зобов`язання, невідповідності розміру пені наслідкам порушення, негайного добровільного усунення винною стороною порушення та його наслідків та ін. При цьому обов`язок доведення існування обставин, які можуть бути підставою для зменшення розміру заявленої до стягнення суми пені, покладається на особу, яка заявляє відповідне клопотання.

Отже, зменшення неустойки є правом суду, яке може бути реалізоване ним у кожному конкретному випадку за наслідками оцінки обставин справи, наведених учасниками справи обґрунтувань. Таке зменшення не є обов`язком суду.

Правова позиція щодо застосування положень статті 233 Господарського кодексу України та частини 3 статті 551 Цивільного кодексу України викладена у низці постанов Верховного Суду, зокрема від 14.04.2020 у справі №916/188/17, від 03.06.2020 у справі №916/187/17. При цьому Верховний Суд наголошував на тому, що обов`язок доведення існування обставин, які можуть бути підставою для зменшення розміру заявленої до стягнення суми пені, покладається на особу, яка заявляє відповідне клопотання, на підставі доказів, поданих в порядку, визначеному Господарського процесуального кодексу України.

Господарський суд доходить висновку, що відповідач не довів існування обставин, які можуть бути підставою для зменшення розміру заявленої до стягнення суми пені.

СУДОВІ ВИТРАТИ.

За змістом статті 129 Господарського процесуального кодексу України за результатами розгляду справи здійснюється розподіл судових витрат.

З урахуванням положень статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покласти на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а саме у розмірі 2264,78грн., з урахуванням того, що 99,77% позовних вимог позивача судом задоволено.

Щодо витрат відповідача на оплату професійної правової допомоги.

27.04.2021 через відділ документального забезпечення від відповідача надійшла заява від 26.04.2021 за вих.№309 в порядку статті 126 Господарського процесуального кодексу України, якою відповідач просить суд стягнути з відповідача 7491,00грн. витрат на правову допомогу.

11.05.2021 через відділ документального забезпечення від позивача надійшло клопотання від 07.05.2021 за вих.№8180/001 про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу.

ПОЗИЦІЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ.

З огляду на визнання поданого позивачем позову обґрунтованим, витрати відповідача на оплату професійної правничої допомоги на позивача не розподіляються.

Керуючись статтями 2, 46, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241, 250 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ.

Позовні вимоги ДЕРЖАВНОГО ПІДПРИЄМСТВА "НАЦІОНАЛЬНА АТОМНА ЕНЕРГОГЕНЕРУЮЧА КОМПАНІЯ "ЕНЕРГОАТОМ" (Україна, 01032, місто Київ, ВУЛИЦЯ НАЗАРІВСЬКА, будинок 3; Ідентифікаційний код 24584661) від імені якого діє ФІЛІЯ (ІНШИЙ ВІДОКРЕМЛЕНИЙ ПІДРОЗДІЛ), ВІДОКРЕМЛЕНИЙ ПІДРОЗДІЛ "РІВНЕНСЬКА АТОМНА ЕЛЕКТРИЧНА СТАНЦІЯ" ДЕРЖАВНОГО ПІДПРИЄМСТВА "НАЦІОНАЛЬНА АТОМНА ЕНЕРГОГЕНЕРУЮЧА КОМПАНІЯ "ЕНЕРГОАТОМ" (Код ЄДРПОУ ВП:05425046, Місцезнаходження: Україна, 34400, Рівненська обл., місто Вараш.) до ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "НАУКОВО-ВИРОБНИЧЕ ПІДПРИЄМСТВО "АГРОПРОМКОМПЛЕКТ" (Україна, 49055, Дніпропетровська обл., місто Дніпро, ВУЛИЦЯ ГЕРОЇВ СТАЛІНГРАДА, будинок 31-А; Ідентифікаційний код 33339135) про стягнення 13150,94грн., з яких 5727,02грн. пені та 7423,92грн. штрафу (договір поставки №53-122-01-19-09001 від 18.12.2019) задовольнити частково.

Стягнути з ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "НАУКОВО-ВИРОБНИЧЕ ПІДПРИЄМСТВО "АГРОПРОМКОМПЛЕКТ" (Україна, 49055, Дніпропетровська обл., місто Дніпро, ВУЛИЦЯ ГЕРОЇВ СТАЛІНГРАДА, будинок 31-А; Ідентифікаційний код 33339135) на користь ДЕРЖАВНОГО ПІДПРИЄМСТВА "НАЦІОНАЛЬНА АТОМНА ЕНЕРГОГЕНЕРУЮЧА КОМПАНІЯ "ЕНЕРГОАТОМ" (Україна, 01032, місто Київ, ВУЛИЦЯ НАЗАРІВСЬКА, будинок 3; Ідентифікаційний код 24584661) від імені якого діє ФІЛІЯ (ІНШИЙ ВІДОКРЕМЛЕНИЙ ПІДРОЗДІЛ), ВІДОКРЕМЛЕНИЙ ПІДРОЗДІЛ "РІВНЕНСЬКА АТОМНА ЕЛЕКТРИЧНА СТАНЦІЯ" ДЕРЖАВНОГО ПІДПРИЄМСТВА "НАЦІОНАЛЬНА АТОМНА ЕНЕРГОГЕНЕРУЮЧА КОМПАНІЯ "ЕНЕРГОАТОМ" (Код ЄДРПОУ ВП:05425046, Місцезнаходження: Україна, 34400, Рівненська обл., місто Вараш.) 5302,80грн. (п`ять тисяч триста дві грн. 80 коп.) пені; 7423,92грн. (сім тисяч чотириста двадцять три грн. 92 коп.) штрафу; 2264,78грн. (дві тисячі двісті шістдесят чотири грн. 78 коп.) судового збору.

В частині стягнення з ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "НАУКОВО-ВИРОБНИЧЕ ПІДПРИЄМСТВО "АГРОПРОМКОМПЛЕКТ" (Україна, 49055, Дніпропетровська обл., місто Дніпро, ВУЛИЦЯ ГЕРОЇВ СТАЛІНГРАДА, будинок 31-А; Ідентифікаційний код 33339135) на користь ДЕРЖАВНОГО ПІДПРИЄМСТВА "НАЦІОНАЛЬНА АТОМНА ЕНЕРГОГЕНЕРУЮЧА КОМПАНІЯ "ЕНЕРГОАТОМ" (Україна, 01032, місто Київ, ВУЛИЦЯ НАЗАРІВСЬКА, будинок 3; Ідентифікаційний код 24584661) від імені якого діє ФІЛІЯ (ІНШИЙ ВІДОКРЕМЛЕНИЙ ПІДРОЗДІЛ), ВІДОКРЕМЛЕНИЙ ПІДРОЗДІЛ "РІВНЕНСЬКА АТОМНА ЕЛЕКТРИЧНА СТАНЦІЯ" ДЕРЖАВНОГО ПІДПРИЄМСТВА "НАЦІОНАЛЬНА АТОМНА ЕНЕРГОГЕНЕРУЮЧА КОМПАНІЯ "ЕНЕРГОАТОМ" (Код ЄДРПОУ ВП:05425046, Місцезнаходження: Україна, 34400, Рівненська обл., місто Вараш.) 424,22грн. пені відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (частини 1,2 статті 241 Господарського процесуального кодексу України).

Рішення суду може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення (частина 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України).

Дата підписання та складення повного судового рішення 28.05.2021.

Суддя І.В. Петренко