ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" травня 2021 р. Справа№ 910/15817/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Пашкіної С.А.

суддів: Андрієнка В.В.

Буравльова С.І.

За участю секретаря судового засідання : Кулачок О.А.

представників сторін:

від позивача: Солдатов А.О. ( ордер серія КС №848451 від 26.11.20);

від відповідача: Онищенко І.П. ( довір. №1-2516 від 10.12.20);

розглянувши апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Укртрансгаз"

на рішення Господарського суду міста Києва від 12.01.2021

у справі № 910/15817/20 (суддя Стасюк С.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергія-Новий Розділ"

до Акціонерного товариства "Укртрансгаз"

про стягнення 352 862, 42 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 12.01.2021 у справі №910/15817/20 позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергія-Новий Розділ» до Акціонерного товариства «Укртрансгаз» про стягнення 352 862,42грн задоволено частково. Стягнуто з Акціонерного товариства «Укртрансгаз» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергія-Новий Розділ» 127 877грн 12коп інфляційних втрат, 179 120грн 08коп 3 % річних, 4 604грн 96коп судового збору. У іншій частині позову - відмовлено.

Рішення місцевого господарського суду ґрунтується на тому, що:

- між сторонами підписана Угода від 30.04.2019 про розірвання договору на транспортування природного газу магістральними трубопроводами від 30.09.2014 №, відповідно до п.1 якої позивач та відповідач дійшли згоди з 01.05.2019 розірвати договір на транспортування природного газу магістральними трубопроводами від 30.09.2014;

- беручи до уваги наявність переплати за договором, його розірвання з 01.05.2019 кореспондує обов`язок відповідача з повернення наявної переплати;

- правовідношення, в якому у зв`язку із фактичним закінченням строку поставки у відповідача виникло зобов`язання повернути позивачу, як покупцю, суму попередньої оплати (тобто сплатити грошові кошти) відповідно до частини другої статті 693 Цивільного кодексу України, є грошовим зобов`язанням, а тому відповідно на нього можуть нараховуватись інфляційні втрати та 3% річних на підставі частини 2 статті 625 Цивільного Кодексу.

Не погоджуючись з рішенням, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 12.01.2021 та прийняти нове рішення, згідно з яким відмовити ТОВ «Енергія-Новий Розділ» у задоволенні позовних вимог.

В апеляційній скарзі відповідач зазначає про те, що:

- факт про розірвання договору не є безумовним строком повернення переплати, яка була внесена за цим договором;

- так, як умови договору не передбачали строку для повернення оператором замовнику попередньої оплати, суд першої інстанції повинен був врахувати наявність такого обов`язку лише після письмової вимоги (претензії), яка була отримана відповідачем 09.01.2020;

- позивачем не було надано жодного належного та допустимого доказу на підтвердження обставин, якими він обґрунтовував свої позовні вимоги, а доводи, аргументи (міркування, припущення) позивача, викладені у позові, є безпідставними та такими, що не підлягали задоволенню.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 09.03.2021 колегією суддів у складі головуючого судді Пашкіної С.А., суддів Андрієнко В.В., Євсікова О.О. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Укртрансгаз» на рішення Господарського суду міста Києва від 12.01.2021, справу №910/15817/20 призначено на 01.04.2021.

Від позивача (24.03.2021) надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому позивач просить залишити рішення Господарського суду міста Києва від 12.01.2021 без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач зазначає про те, що:

- відповідач по справі знав, що з 01 травня 2019, з час у розірвання договору у нього виникло зобов`язання перед позивачем про повернення попередньої оплати по договору в сумі 6490798, 21грн, проте АТ «Уктрансгаз» зобов`язання, щодо повернення попередньої оплати, було виконано лише в період з 30 березня 2020 по 23 квітня 2020;

- суд першої інстанції при винесенні рішення у справі та частково задовольняючи позовні вимоги ТОВ «Енергія-Новий Розділ» правильно дійшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, доведеними належними та допустимими доказами, а тому підлягають задоволенню, так як розірвання з 01.05.2019 договору № кореспондує обов`язок відповідача з повернення наявної переплати.

Від відповідача (29.03.2021) надійшли заперечення на відзив на апеляційну скаргу, в якому відповідач зазначає:

- щодо угоди від 30.04.2019 про розірвання договору на транспортування природного газу магістральними трубопроводами від 30.09.2014, то умовами цієї угоди сторони не передбачили строки повернення коштів, які були сплачені як попередня оплата за договором на транспортування природного газу; отже такий строк необхідно обчислювати з врахуванням ст.530 Цивільного кодексу України;

- щодо претензії від 09.01.2020, то зважаючи на ч.2 ст. 530 ЦК України, у відповідача виник обов`язок з розрахунків за нею лише з 17.01.2020, а не з травня 2019 - періоду, від якого позивач починає розраховувати позивач позовні вимоги та які підтримані судом першої інстанції в оскаржуваному рішенні.

Від позивача (30.03.2021) надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому позивач зазначає про те, що:

- Господарським судом міста Києва при винесенні рішення у справі правильно застосовано положення статті 530 ЦК України, яким визначено строк для виконання зобов`язання;

- суд першої інстанції при винесенні рішення по даній справі та частково задовольняючи позовні вимоги правильно дійшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, доведеними належними та допустимими доказами, а тому підлягають задоволенню, так як розірвання з 01.05.2019 договору № кореспондує обов`язок відповідача з повернення наявної переплати.

В судовому засіданні апеляційного господарського суду 01.04.2021 оголошено перерву до 08.04.2021.

У зв`язку з замінуванням будівлі 08.04.2021 з 11год 38хв по 12год 50хв судове засідання не відбулось. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 08.04.2021 колегією суддів у складі головуючого судді Пашкіної С.А., суддів Андрієнка В.В., Євсікова О.О. призначено розгляд справи на 12.05.2021.

Розпорядженням Північного апеляційного господарського суду від 11.05.2021, у зв`язку з перебуванням судді Євсікова О.О. у відпустці, у справі №910/15817/20 призначено повторний автоматизований розподіл.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.05.2021 у справі № 910/15817/20 визначено колегію суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя: Пашкіна С.А., судді: Андрієнко В.В., Буравльов С.І.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 12.05.2021 колегією суддів у складі головуючого судді Пашкіної С.А., суддів Андрієнка В.В., Буравльова С.І. прийнято до свого провадження апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Укртрансгаз» на рішення Господарського суду міста Києва від 12.01.2021 у справі №910/15817/20.

Дослідивши доводи апеляційної скарги, наявні матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін судовою колегією встановлено.

30.09.2014 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Енергія-Новий Розділ", як замовником, та Публічним акціонерним товариством "Укртрансгаз", яке в подальшому було перейменоване у Акціонерне товариство "Укртрансгаз" (газотранспортне підприємство), укладено договір на транспортування природного газу магістральними трубопроводами №, за умовами якого відповідач зобов`язався надати замовнику послуги транспортування магістральними трубопроводами природного газу замовника від пунктів приймання-передачі газу в магістральні трубопроводи до пунктів призначення - газорозподільних станцій, а замовник зобов`язався внести плату за надані послуги у строки та порядку, передбаченими умовами цього договору.

Згідно з п.1.2 договору визначено річний плановий обсяг транспортування природного газу замовника, який склав 120300тис.куб.м., у тому числі визначено обсяги по місяцях у наведеній в даному пункті договору таблиці.

Пунктом 2.4 договору встановлено, що відповідач приймає від замовника газ на пунктах приймання передачі газу в магістральні трубопроводи та здійснює його транспортування на території України до газорозподільчих станцій, де передає газ замовнику в газорозподільчі мережі.

Відповідно до п.5.5 договору, оплата вартості послуг транспортування газу здійснюється замовником (крім гарантованого постачальника) шляхом перерахування грошових коштів на рахунок газотранспортного підприємства на умовах 100 відсотків попередньої оплати за десять днів до початку місяця, у якому буде здійснюватися транспортування газу.

Як зазначає позивач, на виконання умов договору позивачем протягом січня-жовтня 2018 року на користь відповідача було здійснено попередню оплату послуг з транспортування природного газу на загальну суму 47710959,54 грн.

Проте, з 17.08.2018 відповідач в односторонньому порядку достроково припинив та зупинив надання послуг щодо транспортування газу, належного позивачу.

Між сторонами було проведено звірку розрахунків та складено акт, відповідно до якого станом на 30.10.2018 було встановлено переплату позивачем послуг з транспортування природного газу магістральними трубопроводами на суму 6490798,21грн., оскільки попередню оплату здійснено у розмірі 47 710 959,54 грн., а фактично послуг отримано на суму 41220159,33 грн.

Між сторонами була підписана угода від 30.04.2019 про розірвання договору на транспортування природного газу магістральними трубопроводами від 30.09.2014 року № .

Відповідно до п. 1 вказаної угоди позивач та відповідач дійшли до згоди з 01.05.2019 розірвати договір на транспортування природного газу магістральними трубопроводами 410000013 від 30.09.2014.

Пунктом 2 угоди встановлено, що з 01.05.2019 року зобов`язання сторін, що виникають із договору припиняються, окрім фінансових зобов`язань, що виникли в період дії договору і сторони не вважають себе пов`язаними будь-якими правами та обов`язками в цій частині.

Позивач зазначає, що відповідачем фінансові зобов`язання перед позивачем не було виконано, розмір переплати по договору № від 30.09.2014 становив 6490798,21грн., що підтверджується підписаним сторонами актом звіряння розрахунків.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Енергія-Новий Розділ" 09.01.2020 зверталося до відповідача з претензією № 11 про повернення в термін до 15.01.2020 надмірно сплачених коштів у сумі 6 490 798,21 грн.

Відповідачем кошти в сумі 6 490 798,21 грн. позивачу повністю повернуто в період з 31.03.2020 по 23.04.2020 року, що підтверджується платіжним дорученням № 12550 від 31.03.2020 на суму 1000000,00 грн., платіжним дорученням № 13178 від 09.04.2020 на суму 1000000,00 грн., платіжним дорученням № 13177 від 09.04.2020 на суму 1000000,00 грн.; платіжним дорученням № 13210 від 10.04.2020 на суму 1000000,00 грн., платіжним дорученням № 13273 від 15.04.2020 на суму 1000000,00 грн., платіжним дорученням № 13561 від 21.04.2020 на суму 1000000,00 грн., платіжне дорученням № 13634 від 23.04.2020 на суму 490798,21 грн.

Відповідно до абзацу 2 пункту 1 статті 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Згідно зі статтею 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 статті 628 Цивільного кодексу України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною першою статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином (частина 7 статті 193 Господарського кодексу України).

Згідно з частиною 1 статті 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (частина 1 статті 903 Цивільного кодексу України).

Позивачем нараховані 173742,34грн інфляційних втрат та 179 120,08 грн 3 % річних, внаслідок несвоєчасного повернення відповідачем суми переплати за договором.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Сплата трьох процентів річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом), так само як й інфляційні нарахування, не мають характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові.

Як зазначалась раніше, між сторонами підписана Угода від 30.04.2019 про розірвання договору на транспортування природного газу магістральними трубопроводами від 30.09.2014 року № , відповідно до п.1 якої позивач та відповідач дійшли до згоди з 01.05.2019 розірвати договір на транспортування природного газу магістральними трубопроводами № від 30.09.2014.

Пунктом 2 Угоди встановлено, що з 01.05.2019 року зобов`язання сторін, що виникають із договору припиняються, окрім фінансових зобов`язань, що виникли в період дії договору і сторони не вважають себе пов`язаними будь-якими правами та обов`язками в цій частині.

Беручи до уваги наявність переплати за договором, за переконанням суду, його розірвання з 01.05.2019 року кореспондує обов`язок відповідача з повернення наявної переплати, а у кредитора згідно з частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України є право вимоги до боржника щодо сплати інфляційних втрат та 3 % річних за період прострочення в оплаті основного боргу.

Згідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

З вимогою про повернення попередньо сплачених коштів, а саме з претензією від 09.01.2020 №11 на суму 6490798,21грн, ТОВ «Енергія-Новий Розділ» звернулось до АТ «Укртрансгаз» 09.01.2020.

Відповідно до висновку Великої Палати Верховного Суду у постанові від 07.04.2020 у справі № 910/4590/19 (провадження № 12-189гс19) зобов`язання зі сплати інфляційних втрат та 3 % річних є акцесорним, додатковим до основного, залежить від основного зобов`язання і поділяє його долю. Відповідно, й вимога про їх сплату є додатковою до основної вимоги (пункт 43 постанови).

Виходячи із системного аналізу вимог чинного законодавства аванс (попередня оплата) - це грошова сума, яка не забезпечує виконання договору, а є сумою, що перераховується згідно з договором наперед, у рахунок майбутніх розрахунків, зокрема, за товар який має бути поставлений, за роботи, які мають бути виконані. При цьому аванс підлягає поверненню особі, яка його сплатила, лише у випадку невиконання зобов`язання, за яким передавався аванс, незалежно від того, з чиєї вини це відбулося (висновок про застосування норм права, викладений у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 21 лютого 2018 року у справі № 910/12382/17).

Загальною ознакою цивільно-правової відповідальності є її компенсаторний характер. Заходи цивільно-правової відповідальності спрямовані не на покарання боржника, а на відновлення майнової сфери потерпілого від правопорушення.

З метою захисту інтересів постраждалої сторони законодавець може встановлювати правила, спрямовані на те, щоб така сторона не була позбавлена компенсації своїх майнових втрат. Такі правила мають на меті компенсацію постраждалій стороні за рахунок правопорушника у певному, заздалегідь визначеному розмірі (встановленому законом або договором) майнових втрат у спрощеному порівняно зі стягненням збитків порядку, і ця спрощеність полягає в тому, що кредитор (постраждала сторона) не повинен доводити розмір його втрат, на відміну від доведення розміру збитків.

За змістом статті 625 Цивільного кодексу України, яка регулює відповідальність за порушення грошового зобов`язання, стягувана позивачем з відповідача сума інфляційних втрат та 3 % річних від несплаченої (неповернутої) суми попередньої оплати є відповідальністю сторони господарського договору за допущене нею правопорушення у сфері господарювання.

Тобто правовідношення, в якому у зв`язку із фактичним закінченням строку поставки у відповідача (постачальника, продавця) виникло зобов`язання повернути позивачу (покупцю) суму попередньої оплати (тобто сплатити грошові кошти) відповідно до частини другої статті 693 Цивільного кодексу України, є грошовим зобов`язанням, а тому відповідно на нього можуть нараховуватися інфляційні втрати та 3 % річних на підставі частини 2 статті 625 цього Кодексу.

Судова колегія враховуючи, що угодою від 30.04.2019 про розірвання договору на транспортування природного газу магістральними трубопроводами від 30.09.2014 року № сторони не погодили терміну повернення попередньо сплачених коштів відповідачем на користь позивача та відповідно ч.2 ст.530 ЦК України, прийшла до висновку, що семиденний строк для повернення коштів позивачу настав у АТ «Укртрансгаз» лише з часу отримання претензії, а прострочка з 17.01.2020.

Здійснивши перерахунок заявлених до стягнення інфляційних втрат та 3% річних колегія суддів дійшла висновку, що заявлені позовні вимоги в цій частині підлягають частковому задоволенню, у розмірі 44 224,60 грн. - інфляційних втрат та 45 541,60грн - 3% річних.

Враховуючи викладене, Північний апеляційний господарський суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, рішення Господарського суду міста Києва від 12.01.2021 підлягає зміні.

Керуючись ст.ст. 269, 270, 273-279, 281-284, 287 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Укртрансгаз" задовольнити.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 12.01.2021 у справі №910/15817/20 змінити. Резолютивну частину рішення викласти в наступній редакції:

«Позовні вимоги задовольнити частково. Стягнути з Акціонерного товариства "Укртрансгаз" (01021, місто Київ, Кловський узвіз, будинок 9/1, ідентифікаційний код 30019801) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергія-Новий Розділ" (81652, Львівська обл., місто Новий Розділ, вулиця Грушевського, будинок 37, ідентифікаційний код 33525073) 44 224,60грн - інфляційних втрат, 45 541,60грн - 3% річних, 1323,50грн судового збору».

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергія-Новий Розділ" (81652, Львівська обл., місто Новий Розділ, вулиця Грушевського, будинок 37, ідентифікаційний код 33525073) на користь Акціонерного товариства "Укртрансгаз" (01021, місто Київ, Кловський узвіз, будинок 9/1, ідентифікаційний код 30019801) 5954грн судового збору за розгляд апеляційної скарги.

4. Видачу наказів на виконання даної постанови доручити Господарському суду міста Києва.

5.Матеріали справи №910/15817/20 повернути до Господарського суду міста Києва.

6.Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду відповідно до ст. 287 ГПК України.

Повний текст постанови складено та підписано 27.05.2021

Головуючий суддя С.А. Пашкіна

Судді В.В.Андрієнко

С.І. Буравльов