ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.05.2021м. ДніпроСправа № 904/1844/21
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Елтранс Україна"

до Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат"

про стягнення заборгованості за Договором поставки № 662/13/346В від 27.08.2020 в сумі 836 219,31 грн.

Суддя Юзіков С.Г.

При секретарі судового засідання: Кулебі Т.Ю.

Представники:

Позивача - Хілько А.С. ордер серії АР № 1037938 від 18/.02.2021 (адвокат)

Відповідача - не з`явився

СУТЬ СПОРУ:

Позивач просить стягнути з Відповідача заборгованості за Договором поставки № 662/13/346В від 27.08.2020 в сумі 789 254,75 грн.; пеню -15 212,27 грн., інфляційні збитки - 24 157,37 грн., 3% річних - 7 594,92 грн.

Відповідач явку повноважних представників у жодне судове засідання не забезпечив, відзив на позов чи докази відсутності боргу на час розгляду справи господарському суду не надав.

Відповідач про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належно, на адресу вказану у позові та ЄДР, що підтверджується рекомендованими повідомленнями №700, 033, 976.

Відповідно до ч.7 ст.120 ГПК України у разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за можливості сповістити їх з допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Пунктом 5 ч.6 ст. 242 ГПК України визначено, що днем вручення судового рішення є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Судовими рішеннями є: 1) ухвали; 2) рішення; 3) постанови; 4) судові накази (ч.1 ст. 232 ГПК України).

В ході розгляду даної справи Господарським судом Дніпропетровської області, відповідно до п.4 ч.5 ст.13 ГПК України, створено учасникам справи умови для реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

На офіційному сайті Судова влада України, судом розміщено повідомлення для Відповідачів про розгляд справи №904/1844/21.

Стаття 43 ГПК України зобов`язує учасників судового процесу та їх представників добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Частиною 1 ст. 202 ГПК України визначено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до ч. 2 ст. 202 ГПК України суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні.

Справа, згідно зі ст. 165 ГПК України, розглядається за наявними у ній матеріалами.

У судовому засіданні досліджено надані Позивачем докази.

У судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представника Позивача господарський суд

ВСТАНОВИВ:

27.08.2020 сторонами укладено Договір поставки №662/13/346В (далі Договір), за п.1.1. якого Постачальник (Позивач) зобов`язується поставити Покупцеві (Відповідач) Товар, зазначений в п.1.2. Договору, а Покупець прийняти і оплатити такий Товар.

Відповідно до п.1.2. Договору постачальник зобов`язується поставити Прилади для вимірювання витрати, рівня та тиску рідин і газів, код 3842 (Датчики для контролю стану механізмів) за найменуванням, кількістю та ціною відповідно до Специфікації №1, яка є невід`ємною частиною Договору.

Пунктом 3.1. Договору визначено, що сума (ціна) Договору, відповідно до Специфікації №1 становить 657 712,50 грн., крім того податок на додану вартість 20% - 131 542,50 грн. Загальна сума становить 789 255,00 грн. з урахуванням ПДВ 20%.

Товар, який поставляється відповідно до цього Договору, сплачується Покупцем за погодженими цінами в національній валюті України (п. 4.1. Договору).

Згідно з п.4.2. Договору Покупець здійснює оплату отриманої партії Товару по факту його поставки протягом 45-ти календарних днів.

У випадку порушення своїх зобов`язань за цим Договором Сторони несуть відповідальність визначену цим Договором. Порушенням зобов`язання є його невиконання або неналежне виконання, тобто виконання з порушенням умов, визначених зобов`язань (п. 7.1. Договору).

Відповідно до п. 7.4. Договору за порушення строків оплати за поставлений Товар, передбачених Договором, Покупець сплачує Постачальнику штрафні санкції у розмірі, передбаченому ст. 231 ГК України.

Договір набирає чинності з моменту підписання його Сторонами і діє до 31.12.2020, але в будь якому разі до повного виконання Сторонами своїх зобов`язань (п.11.1. Договору).

У Специфікації №1 сторони погодили поставку наступного товару та його вартість: датчики ДМК-4М (Датчик ДМК-4М еП2.553.010) у кількості 29 шт. на загальну суму 242 208,00 грн., датчики ДМК-2М (ДКМ-2 еП2.329.132-01) у кількості 48 шт. на загальну суму 394 656,00 грн., датчики ДМК-6М (ДМК-6 еП5.132.044) у кількості 2 на загальну суму 13 866,00 грн., всього на суму 657 712,50 грн., ПДВ 20% становить 131 542,50 грн., загалом на суму 789 255,00 грн. з ПДВ.

Відповідач подав Позивачеві лист заявку №13-10/2806 від 28.08.2020 з прохання поставити Відповідачеві продукцію за переліком, згідно з Договором №662/13/346В від 27.08.2020. Термін поставки згідно умов Договору.

На виконання умов Договору, Позивач поставив Відповідачеві товар на загальну суму 789 254,75 грн., що підтверджується видатковими накладними №139 від 06.10.2020 на загальну суму 315 667,80 грн. з ПДВ; №118 від 27.08.2020 на загальну суму 39 465,35 грн. з ПДВ; №119 від 01.09.2020 на загальну суму 434 121,60 грн.

За даними Позивача, у зв`язку з тим, що Продукція поставлялася партіями, строк оплати поставленої Продукції визначається відповідно до кожної накладної, з урахуванням п. 4.2. Договору. Так, строк оплати за видатковою накладною від 06.10.2020 настав 20.11.2020, за видатковою накладною від 27.08.2020 11.10.2020, за видатковою накладною від 01.09.2020 16.10.2020. Відповідач за поставлений товар не розрахувався.

Позивач направляв Відповідачеві претензію (№1 від 18.01.2021) у якій просив протягом десяти днів з дня отримання претензії сплатити Позивачеві заборгованість у розмірі 818 775, 05 грн., яку Відповідач залишив без відповіді та задоволення.

З посиланням на п.7.4. Договору, на прострочений борг Відповідача Позивач нарахував пеню в розмірі 15 212,27 грн. за період з 11.10.2020 по 23.02.2021., за кожною видатковою накладною окремо.

Посилаючись на ч. 2 ст. 625 ЦК України, на прострочений борг Відповідача, Позивач нарахував 3% річних 7 594,92 грн. за період з 11.10.2020 по 23.02.2021., інфляційні втрати 24 157, 27 грн. за період жовтень 2020 січень 2021, за кожною видатковою накладною окремо.

Наведені обставини стали причиною звернення Позивачем з позовом та є предметом спору у даній справі.

Предметом доказування у даній справі є умови виконання договору поставки, період виникнення (існування) зобов`язань, факт прострочки виконання зобов`язання Відповідачем, строки оплати та обґрунтованість нарахування боргу і штрафних санкцій.

Відносини, що виникли між сторонами у справі на підставі Договору, є господарськими зобов`язаннями, тому, згідно зі ст. 4, 173-175 і ч. 1 ст. 193 ГК України, до цих відносин мають застосовуватися відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно зі ст. 265 ГК України за договором поставки одна сторона постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Аналогічні положення містить ст. 712 ЦК України.

Відповідно до ч.2 ст. 712 ЦК України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно з ч. 1 ст. 662 ЦК України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Частиною 1 ст. 692 ЦК України передбачено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Статтею 193 ГК України визначено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону та інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його не виконання або виконання з порушенням умов, які визначені змістом зобов`язання.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтею 599 ЦК України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

За ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно зі ст. 216-217, 230-231 ГК України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання, шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У ст. 76, 77 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно зі ст. 78, 79 ГПК України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно зі ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідач не надав суду доказів відсутності боргу чи контррозрахунку стягуваної суми, доводи Позивача не спростував.

Дослідивши надані до матеріалів справи докази (Договір, специфікацію, заявку Відповідача, видаткові накладні, товарно-транспортні накладні), суд визнає обґрунтованою та підтвердженою матеріалами справи вимогу про стягнення основного боргу.

Перевіривши решту розрахунків Позивача, суд встановив, що розрахунок пені та 3% річних проведені не правильно.

Так, при нарахуванні пені за прострочення оплати поставленого товару та 3% річних за видатковою накладною №139 від 06.10.2020, Позивачем визначено початок прострочення 20.11.2020, однак 20.11.2020, відповідно до умов Договору та видаткової накладної, є останнім днем оплати, таким чином прострочення починається з 21.10.2020.

При здійсненні нарахування пені за прострочення оплати поставленого товару та 3% річних за видатковою накладною №118 від 27.08.2020 останнім днем оплати Позивач зазначив 11.10.2020, що є вихідним днем.

Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Згідно з ч. 5 ст. 254 ЦК України якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день.

Отже, останній день оплати переноситься на перший робочий, тобто 12.10.2020, а тому прострочення виконання зобов`язання починається з 13.10.2020.

З урахуванням викладеного, беручи до уваги, що Відповідач не спростував докази Позивача, а також приймаючи до уваги перерахунок стягуваної суми, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково, до стягнення належить 789 254,75 грн. основного боргу, 15 183,08 грн. - пені, 24 157,37 грн. - індексу інфляції, 7 588,46 грн. - 3% річних.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судовий збір слід покласти на сторін, пропорційно розміру задоволених вимог.

У позовній заяві Позивач заявив про попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат на правничу допомогу 34 543,29 грн., однак у судовому засіданні представник Позивача повідомила, що протягом 5 днів подасть докази витрат на правничу допомогу, тому суд це питання залишив без розгляду до подачі Позивачем відповідної заяви та доказів.

Керуючись ст. 2, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 130, 233, 238, 240, 241,247 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" (52210, м. Жовті Води, вул. Горького, буд. 2; код 14309787) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Елтранс Україна" (69084, м. Запоріжжя, вул. Корольова, буд. 7, код 39380838) 789 254,75 грн. основного боргу, 15 183,08 грн. - пені, 24 157,37 грн. - індексу інфляції, 7 588,46 грн. - 3% річних, 12 542,76 грн. - судового збору.

У решті позову відмовити.

Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається у строк, передбачений ст.256 ГПК України, з урахуванням ч. 4 розділу Х "Прикінцеві положення" цього Кодексу.

Повне судове рішення складене 31.05.2021

Суддя С.Г. Юзіков