РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.06.2021 м. КиївСправа № 910/3537/21

За позовом: товариства з обмеженою відповідальністю "ФАРМЕКС ГРУП";

до: товариства з обмеженою відповідальністю "ФАРМАЦЕВТИЧНА КОМПАНІЯ ВІСТА";

про: стягнення 33.701,40 грн.

Суддя Балац С.В.

Представники: без виклику сторін.

С У Т Ь С П О Р У :

Товариство з обмеженою відповідальністю "ФАРМЕКС ГРУП" (далі - позивач) звернулося до господарського суду міста Києва із позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "ФАРМАЦЕВТИЧНА КОМПАНІЯ ВІСТА" (далі - відповідач) про стягнення 33.701,40 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем порушено строк виконання грошового зобов`язання за укладеним між сторонами спору договором від 08.05.2018 № ФГ-08-05-18/01, що призвело до звернення позивача до господарського суду із вимогами про стягнення з відповідача 33.701,40 грн., з яких: 14.168,58 грн. - 3 % річних та 19.532,82 грн. - інфляційні втрати.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 05.04.2021 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі № 910/3537/21 та вирішено розгляд справи здійснювати в порядку (за правилами) спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, оскільки вказана справа є справою незначної складності та визнана судом малозначною.

Ухвала про відкриття провадження у даній справі надсилалася судом відповідачеві на адресу його місцезнаходження, яка відповідає відомостям, внесеним до єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Більш того, в матеріалах даної справи міститься повідомлення поштового зв`язку про вручення уповноваженій особі відповідача поштового відправлення суду.

Відповідач відзиву на позов, в порядку передбаченого ст. 165 Господарського процесуального кодексу України, суду не надав, а тому відповідно до положень частини 9 статті 165 Господарського процесуального кодексу України суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Дослідивши наявні у матеріалах даної справи докази, господарський суд міста Києва,

В С Т А Н О В И В :

Між позивачем, як постачальником, та відповідачем, як покупцем, укладено договір від 08.05.2018 № ФГ-08-05-18/01 (далі - Договір), відповідно до предмету якого позивач зобов`язаний передати у власність відповідача лікарські засоби (далі - товар) згідно з заявками відповідача в асортименті та по цінам, вказаним в специфікаціях (додаток № 1), а відповідач зобов`язується прийняти та оплатити товар на умовах, визначених Договором (п. 1.1 Договором).

Пунктом 4.1 Договору визначено, що оплата відповідачем повної вартості кожної партії відвантаженого товару здійснюється не пізніше ніж 30 календарних днів від дати відвантаження товару позивачем.

Статтею 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Згідно зі статтями 11, 509 Цивільного кодексу України договір є підставою виникнення цивільних прав і обов`язків (зобов`язань), які мають виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору (ст. 526 Цивільного Кодексу України), а одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускаються (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Укладений між сторонами Договір за своєю правовою природою є договором поставки.

Приписами ч. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України унормовано, що до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (ст. 655 Цивільного кодексу України).

Так, позивач, на виконання своїх зобов`язань за Договором та на його умовах, поставив, а відповідач отримав товар загальною вартістю 339.364,41 грн., що підтверджується видатковими накладними, які підписані сторонами, скріплені відбитками їх печаток та наявні в матеріалах справи у вигляді засвідчених копій, а саме:

- від 10.05.2018 № 399 на суму 16.663,11 грн.;

- від 04.10.2018 № 912 на суму 88.852,80 грн.;

- від 08.05.2019 № 350 на суму 150.234,42 грн.;

- від 21.05.2019 № 369 на суму 55.366,08 грн.;

- від 12.09.2019 № 768 на суму 28.248,00 грн.

Відповідачем здійснена часткова оплата товару в сумі 71.752,00 грн., відповідно до платіжного доручення від 16.01.2019 № 75.

Вказана оплата зарахована позивачем в рахунок видаткової накладної від 10.05.2018 № 399 грн. в повному обсязі, а також частково за видатковою накладною від 04.10.2018 № 912.

Таким чином, станом на 16.01.2019 заборгованість відповідачем перед позивачем за вказаними вище видатковими накладними становить 267.612,41 грн., а саме:

- від 04.10.2018 № 912 на суму 33.763,91 грн.;

- від 08.05.2019 № 350 на суму 150.234,42 грн.;

- від 21.05.2019 № 369 на суму 55.366,08 грн.;

- від 12.09.2019 № 768 на суму 28.248,00 грн.

Вказаний розмір заборгованості також підтверджується актом звірки взаєморозрахунків, який підписаний сторонами, скріплений відбитками їх печаток та наявний в матеріалах справи у вигляді засвідченої копії.

Граничний строк (останній день) виконання грошового зобов`язання за вказаними видатковими накладними, приймаючи до уваги положення пункту 4.1 укладеного між сторонами спору Договору, є наступним:

- від 04.10.2018 № 912 на суму 33.763,91 грн. - 03.11.2018;

- від 08.05.2019 № 350 на суму 150.234,42 грн. - 07.06.2019;

- від 21.05.2019 № 369 на суму 55.366,08 грн. - 20.06.2019;

- від 12.09.2019 № 768 на суму 28.248,00 грн. - 12.10.2019.

В подальшому, відповідачем 03.03.2021 здійснена повна оплата отриманого товару за Договором в сумі 267.612,41 грн., що підтверджується платіжними дорученнями, які наявні в матеріалах справи у вигляді засвідчених копій, а саме:

- від 03.03.2021 № 291 на суму 5.332,01 грн.;

- від 03.03.2021 № 292 на суму 28.431,90 грн.;

- від 03.03.2021 № 293 на суму 150.234,42 грн.;

- від 03.03.2021 № 294 на суму 55.366,08 грн.

- від 03.03.2021 № 295 на суму 28.248,00 грн.

Враховуючи, що у правовідносинах сторін даного спору має місце допущене з боку відповідача порушення строку грошового зобов`язання за Договором, позивачем заявлені вимоги про стягнення з відповідача 3 % річних в сумі 14.168,58 грн. та інфляційних втрат в сумі 19.532,82 грн.

Виходячи з викладених вище обставин та наявних у матеріалах даної справи доказів, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню повністю з урахуванням наступного.

Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України унормовано, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Приймаючи до уваги встановлені вище обставини, у правовідносинах сторін даного спору має місце допущене з боку відповідача порушення строку грошового зобов`язання за Договором.

Приписами частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Дослідивши подані позивачем до суду розрахунки 3 % річних та інфляційних втрат суд визнав їх арифметично невірними.

Проте, оскільки за розрахунками суду суми 3 % річних та інфляційних втрат перевищують суми таких вимог, які заявлені до стягнення, позовні вимоги про стягнення з відповідача 3 % річних в сумі 14.168,58 грн. та інфляційних втрат в сумі 19.532,82 грн. підлягають задоволенню повністю, в заявлені позивачем періоди.

Приписами частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Враховуючи приписи пункту 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, суд покладає витрати по сплаті судового збору на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 74, 76, 77, 78, 79, 86, 123, 129, 233, 236, 238, 250, 252, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва,

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "ФАРМАЦЕВТИЧНА КОМПАНІЯ ВІСТА" (Україна, 03035, місто Київ, ВУЛИЦЯ МИТРОПОЛИТА ВАСИЛЯ ЛИПКІВСЬКОГО, будинок 45, приміщення 601-1, ідентифікаційний код: 37642513) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "ФАРМЕКС ГРУП" (Україна, 08301, Київська обл., місто Бориспіль, ВУЛИЦЯ ШЕВЧЕНКА, будинок 100, ідентифікаційний код: 37002375) 3 % річних в сумі 14.168 (чотирнадцять тисяч сто шістдесят вісім) грн. 58 коп., інфляційні втрати в сумі 19.532 (дев`ятнадцять тисяч п`ятсот тридцять дві) грн. 82 коп. та витрати по сплаті судового збору в сумі 2.270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн. 00 коп.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення господарського суду може бути оскаржено в порядку та строки встановлені ст.ст. 254, 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя С.В. Балац