Господарський суд
Житомирської області
_______________________________________
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" травня 2021 р. м. Житомир Справа № 906/496/19

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Прядко О.В.

секретар судового засідання: Чухалова О.А.

за участю представників сторін:

від позивача: Мартинюк Д.В. - ордер серія ЖТ №056218 від 01.07.2019;

від відповідача: ОСОБА_1 , Алексеєв С.М. - ордер ЖТ №20826 від 27.06.2019.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю" Мойавто-Житомир"

до ОСОБА_1

про стягнення 24514,00 грн (з врахуванням заяви від 20.07.2020)

Процесуальні дії по справі.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Мойавто-Житомир" звернулося до Господарського суду Житомирської області з позовом до Фізичної особи підприємця Терещенка Володимира Васильовича про стягнення 120000,00грн штрафу.

Ухвалою господарського суду від 05.06.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; постановлено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження; призначено підготовче засідання на 01.07.2019.

Ухвалою суду від 01.07.2019 відкладено підготовче засідання на 09.07.2019, продовжено строк надання відзиву на позовну заяву до 09.07.2019.

Ухвалою суду від 09.07.2019 відкладено підготовче засідання на 23.07.2019.

Ухвалою суду від 23.07.2019 продовжено строк підготовчого провадження на тридцять днів, оголошено в підготовчому засіданні перерву до 13.08.2019.

Ухвалою суду від 13.08.2019 відкладено підготовче засідання на 22.08.2019.

В судовому засіданні 22.08.2019 оголошено перерву до 28.08.2019.

Ухвалою суду від 28.08.2019 продовжено строк підготовчого провадження до 12.09.2019 на підставі ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відкладено підготовче засідання на 12.09.2019.

У зв`язку з перебуванням судді Прядко О.В. у відрядженні справа №906/496/19, призначена на 12.09.2019, в судове засідання не вносилась.

Ухвалою суду від 16.09.2019 продовжено строк підготовчого провадження до 23.09.2019 на підставі ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, призначено підготовче засідання на 23.09.2019.

Ухвалою суду від 23.09.2019 клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Мойавто-Житомир" про призначення судової будівельно-технічної експертизи задоволено, призначено у справі №906/496/19 судову будівельно-технічну експертизу, проведення якої доручено Товариству з обмеженою відповідальністю "Центр будівельних та земельних експертиз", на вирішення експерта поставлено ряд питань, провадження по справі №906/496/19 зупинено на час проведення судової будівельно-технічної експертизи та направлено ТОВ "Центр будівельних та земельних експертиз" матеріали справи №906/496/19.

28.05.2020 до суду від ТОВ "Центр будівельних експертиз", із супровідним листом № 549/165 від 21.05.2020, надійшли матеріали справи № 906/496/19, висновок експертів № 165/05-2020м та акт здачі-приймання висновку експертів від 18.05.2020.

Ухвалою суду від 29.05.2020 провадження у справі поновлено, підготовче засідання призначено на 14.07.2020.

14.07.2020 від позивача надійшло клопотання від 14.07.2020, згідно з яким останній у зв`язку із припиненням відповідачем підприємницької діяльності і втрати статусу ФОП, просить видалити слова "Фізична особа-підприємець" в п. 1,2 прохальної частини позовної заяви. Також просить стягнути з ОСОБА_1 суму судових витрат у розмірі 11000,00 грн на надання професійної правничої допомоги та 11932,00 грн на проведення судової будівельно- технічної експертизи.

Судом було встановлено, що відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, здійснено державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності Фізичної особи-підприємця Терещенка Володимира Васильовича за його рішенням 06.11.2019, про що до реєстру внесено відповідний запис №7006180.

Ухвалою суду від 14.07.2020 продовжено строк підготовчого провадження до 28.07.2020, застосувавши ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод; замінено відповідача на фізичну особу ОСОБА_1 (місцезнаходження АДРЕСА_1 ); оголошено перерву в підготовчому засіданні до 28.07.2020.

20.07.2020 до суду від позивача надійшла заява про зміну предмету позову з додатками, згідно з якою позивач просить стягнути з ОСОБА_1 24514,00 грн збитків, 11000,00 грн витрат на надання професійної правової допомоги, 11932,00 грн витрат на проведення експертизи та судовий збір.

Ухвалою суду від 28.07.2021 продовжено строк підготовчого провадження до 06.08.2020, застосувавши ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод; відкладено підготовче судове засідання на 06.08.2020.

Ухвалою суду від 06.08.2021 заяву позивача про зміну предмету позову від 20.07.2020 прийнято до розгляду; продовжено строк підготовчого провадження до 28.08.2020, застосувавши ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод; відкладено підготовче судове засідання на 28.08.2020.

В судовому засіданні 28.08.2020 продовжено строк підготовчого провадження до 28.09.2020 на підставі ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та оголошено перерву в судовому засіданні до 28.09.2020.

Ухвалою суду від 28.09.2020 продовжено строк підготовчого провадження до 26.10.2020 на підставі ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відкладено підготовче засідання на 26.10.2020.

Ухвалою суду від 26.10.2020 продовжено строк підготовчого провадження до 13.11.2020 на підставі ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відкладено підготовче засідання на 13.11.2020.

Протокольною ухвалою господарського суду від 13.11.2020 оголошено перерву в судовому засіданні до 04.12.2020.

Ухвалою суду від 04.12.2020 продовжено строк підготовчого провадження до 28.12.2020, на підставі ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод; відкладено підготовче судове засідання на 28.12.2020, викликано судових експертів у судове засідання в порядку ст. 69 ГПК України.

Ухвалою суду від 28.12.2020 продовжено строк підготовчого провадження до 26.01.2021, на підставі ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод; відкладено підготовче судове засідання на 26.01.2021, викликано судових експертів у судове засідання в порядку ст. 69 ГПК України.

Ухвалою суду від 26.01.2021 продовжено строк підготовчого провадження та оголошено в судовому засіданні перерву до 25.03.2021.

У судовому засіданні 25.03.2021 судом не прийнято до розгляду подані відповідачем докази на підставі ч. 8 ст. 80 ГПК України, закрито підготовче провадження та призначено справу №906/496/19 до судового розгляду по суті на 09.04.2021.

Ухвалою суду від 09.04.2021 відкладено розгляд справи по суті на 26.04.2021.

Ухвалою суду від 26.04.2021 відкладено розгляд справи по суті на 21.05.2021.

У судовому засіданні 21.05.2021 відповідно до ст. 240 ГПК України, суд оголосив вступну та резолютивну частини рішення.

Виклад позицій учасників судового процесу, заяви, клопотання.

Позов мотивований неналежним виконанням ФОП Терещенком В.В. своїх зобов`язань щодо виконання робіт по монтажу торгівельного павільйону за договором №5 на надання послуг, що був укладений між сторонами 30.03.2018. У зв`язку з цим згідно із заявою про зміну предмету позову позивач просить суд стягнути з відповідача 24514,00грн збитків на підставі ч. 2 ст.849 ЦК України.

Згідно з відзивом на позовну заяву від 08.07.2019 (а.с. 73-76 т.1) відповідач із позовними вимогами не погоджується. Вказує, що між сторонами було укладено договір на надання послуг; що позивачем не дотримано встановлений ст. 188 ГК України порядок розірвання договору; що неможливість виконання договору виникла з вини замовника, оскільки продовження робіт було неможливим без узгодження змін у конструкції вікон у зв`язку із змінами умов договору зі сторони замовника в усній формі, внаслідок чого відбулося збільшення вартості робіт по встановленню вікон та загальної вартості робіт по монтажу павільйону; що саме позивач в односторонньому порядку порушив та не виконав умови договору, оскільки не сплатив у повному обсязі кошти за фактично виконані роботи по утепленню металевого каркасу.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві, заяві про зміну предмету позову від 20.07.2020 (а.с.67 т.2), поясненнях від 23.09.2020 (а.с. 104 т. 2), поясненнях від 24.01.2021 (а.с. 161-163 т. 2).

Відповідач та його представник в судовому засіданні з позовом не погодились з мотивів, викладених у відзиві на позовну заяву, запереченнях на висновок судового експерта (а.с. 94-97 т. 2), зауваженнях на локальний кошторис, складений судовими експертами (а.с. 120-122 т. 2), запереченнях від 04.12.2020 на висновок судового експерта (а.с. 131-133 т. 2), відзиві від від 25.01.2021 на пояснення судового експерта та пояснення позивача (а.с. 165-168 т. 2), просили відмовити позивачу у задоволенні позову.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

30.03.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Мойавто-Житомир" (замовник/позивач) та Фізичною особою - підприємцем Терещенком Володимиром Васильовичем (виконавець/відповідач) укладено Договір N5 на надання послуг з додатком (а.с.18-19 т.1), за умовами якого виконавець бере на себе зобов`язання по виготовленню та передачі замовнику металевого торгівельного павільйону згідно додатку до договору і забезпечує якість та відповідність замовленню. Замовник зобов`язується оплатити замовлення і дотримуватися того, що обумовлено цим Договором. Договір було укладено на виготовлення та монтаж торгівельного павільйону розміром 8000x4000 мм. В Додатку до Договору №5 вказано найменування та послідовність виконання робіт з виготовлення торгового павільйону.

Відповідно до п. 1.2. Договору загальна вартість робіт за Договором, згідно кошторису, складає 168750,00 грн., у тому числі ПДВ 28125,00 грн.

Згідно з п. 2.1. Договору Замовник оплачує виконання робіт у наступному порядку:

- 50000,00грн після підписання Договору;

- 50000,00грн після виготовлення металевого каркасу;

- 30000,00грн після утеплення металевого каркасу;

- 20000,00грн після повного облицювання та встановлення вікон та дверей;

- 18750,00грн після прийняття всіх робіт та підписання Акту приймання передачі виконаних робіт.

Пунктом 2.2 договору сторонами погоджено, що виконання робіт, згідно даного договору, здійснюється в термін 70 робочих днів після надходження авансу на початок робіт.

Відповідно до п. 3.1. договору у випадку недотримання Виконавцем зобов`язань за цим Договором Замовнику повертається одержана від нього сума.

У випадку недотримання зобов`язань за цим договором виконавець і замовник несуть відповідальність згідно чинного законодавства України (п.3.4 договору).

Договір набирає чинності з моменту підписання (п.4.1 договору).

На виконання договору позивачем сплачено відповідачу загальну суму в розмірі 120000,00грн, що підтверджується платіжними дорученнями №89 від 30.03.2018, №136 від 26.04.2018, №612 від 26.06.2018 (а.с. 25-27 т. 1).

11.07.2018 позивач звернувся до відповідача листом вих.№1-07, вказавши, що виконавцем було заявлено про зміну погодженої сторонами конструкції вікон та збільшення суми на конструкцію, однак жодних листів про зміну суми договору не надходило; що виконавець зобов`язаний надати кошторисну документацію форми звітності КБ-2 і КБ-3 на фактично виконані роботи (а.с. 20 т. 1).

У відповідь відповідач листом №1(07.18) від 19.07.2018 зазначив, що позивач здійснив лише часткову оплату робіт після утеплення металевого каркасу, чим порушив умови п.2.1 договору, хоча претензій з боку замовника щодо об`єму, якості та строку виконання робіт не надходило; що після виконання робіт з виготовлення та утеплення металевого каркасу саме замовник в усній формі повідомив про внесення змін в конструктивні особливості вікон та їх розміри, у зв`язку з цим виробник вікон здійснив перерахунок вартості матеріалів та робіт, новий кошторисний лист із збільшеною вартістю був відправлений на електронну адресу замовника для ознайомлення, погодження та подальшого складання і підписання додатка № 2 про зміни в договорі; що виконавець також врахував, що збільшення площини скління призведе до зменшення вартості матеріалів та робіт за рахунок зменшення площі обшивки профнастилом, утеплення, внутрішньої обшивкки ДСП тощо; що виконавець неодноразово надсилав листи замовнику електронною поштою та попереджав про неможливість продовження виконання робіт без внесення змін до договору, які відбулися з ініціативи замовника, та необхідність перегляду терміну виконання робіт; що виконавець був змушений призупинити подальші роботи до внесення відповідних коригувань з боку замовника; що оскільки між сторонами укладено договір на надання послуг, а не будівництво, то вимоги про надання форм звітності КБ-2 і КБ-3 є безпідставними; що виконавець розраховує на подальшу співпрацю шляхом підписання додатку 2 до договору або залишення без змін додатку № 1 до договору, поновлення робіт та зобов`язань з обох сторін (а.с. 21 т. 1).

20.07.2018 позивач направив на адресу відповідача претензію з пропозицією надати кошторис до Договору та акти на фактично виконанні роботи та використанні матеріали. Також було запропоновано виконати та передати замовнику роботи до 31.07.2018. В разі невиконання вказаних вимог пропонувалося добровільно повернути кошти відповідно до п.3.1. Договору (а.с. 22 т. 1).

На претензію №02-07 від 20.07.2018 позивач отримав відповідь про те, зокрема, що відповідач виконав роботи з виготовлення та утеплення металевого каркасу торгівельного павільйону 20.05.2018, однак у зв`язку із порушенням з боку замовника умов договору в частині оплати за виконану роботу відповідач законсервував виготовлення павільйону (а.с.23 т.1).

10.08.2018 позивачем було направлено відповідачу Доповнення до претензії від 20.07.2018 за №02-07 про повернення коштів у сумі 120000,00грн в зв`язку з порушенням терміну виконання робіт за договором №5. Позивач також заперечував порушення умов договору зі свого боку, оскільки станом на 10.08.2021 роботи по утепленню відповідачем не виконані (а.с.24 т.1).

На день звернення до суду з позовом відповідач кошти не повернув, документи про фактичне виконання робіт не надав.

Як зазначив позивач, з метою недопущення руйнування конструкції торгового павільйону ТОВ "Мойавто-Житомир" було укладено Договір №М-00136 від 17.09.2018 про поставку та встановлення металопластикових конструкцій, які були встановлені, що підтверджується наступними документами: договором №М-00136 від 17.09.2018; замовленням №580068 від 07.08.2018; видатковою накладною №1 від 23.01.2019; Актом здачі приймання робіт (надання послуг) №2 від 23.01.2019; платіжним дорученням №795 від 21.09.2018 (а.с. 28-32).

Ухвалою господарського суду від 23.09.2019 призначено у справі №906/496/19 судову будівельно-технічну експертизу, проведення якої доручено Товариству з обмеженою відповідальністю "Центр будівельних та земельних експертиз". На вирішення експерта поставлено питання:

1) Які роботи з виготовлення та монтажу торгівельного павільйону за адресою: м. Житомир, вул. Войкова (Юрка Тютюнника), 6, виконано Фізичною особою підприємцем Терещенком Володимиром Васильовичем за договором № 5 від 30.03.2018 без врахування виготовлення та встановлення металопластикових конструкцій ТОВ "КМ-Сервіс" за договором №М-00136 від 17.09.2018?

2) Яка вартість фактично виконаних ФОП Терещенком Володимиром Васильовичем робіт з виготовлення та монтажу торгівельного павільйону за адресою: м.Житомир, вул. Войкова (Юрка Тютюнника), 6 , визначена за даними середньостатистичних цін пропорційно розподілених до вартості та переліку робіт, передбачених умовами договору №5 від 30.03.2018?

3) Які роботи, передбачені п. 2.1. договору № 5 від 30.03.2018, і в якому обсязі виконано ФОП Терещенком Володимиром Васильовичем з виготовлення та монтажу торгівельного павільйону за адресою: м. Житомир, вул. Войкова (Юрка Тютюнника), 6 ?

4) Чи відповідає конструкція торгівельного павільйону за адресою м. Житомир, вул. Войкова (Юрка Тютюнника), 6 , умовам договору № 5 від 30.03.2018, в т.ч. в частині установлених металопластикових конструкцій?

5) Чи має споруда торгівельного павільйону, яка розташована за адресою: м. Житомир, вул. Войкова (Юрка Тютюнника), 6 , ознаки нерухомого майна, а саме: нерозривно пов`язана з землею та переміщення неможливе без його знецінення?

За результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи 18.03.2019 складено висновок експертів №165/05-2020, яким зокрема встановлено, що вартість фактично виконаних будівельних робіт ФОП ОСОБА_1 по виготовленню та монтажу торгівельного павільйону по вул.Юрка Тютюнника, 6 в м.Житомирі становить відповідно ціни зазначеної в договорі №5 від 30.03.2018 та пропорційно розподілених до вартості та переліку робіт - 95496,00грн з урахуванням ПДВ (а.с.2-34 т.2). Слід зазначити, що в матеріалах справи відсутня пректно-кошторисна документація та виконавча документація, в т.ч. акти прихованих робіт; на клопотання експертів від 01.10.2019 не було надано додаткових матеріалів; об`єми виконаних робіт визначались за результатами візуально-інструментального обстеження.

Враховуючи висновки експертів та те, що відповідач роботи за договором не виконав у встановлений строк, позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому просить стягнути з відповідача 24514,00грн збитків, завданих неналежним виконанням договору (згідно з заявою про зміну предмету позову від 20.07.2020 ).

Норми права, застосовані судом, оцінка доказів, аргументів, наведених учасниками справи, та висновки щодо порушення, не визнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам справи, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог і заперечень проти них, суд виходить з наступного.

Стаття 11 ЦК України вказує, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки, й серед підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, передбачає договори та інші правочини.

Як зазначено в ст. 174 ГК України, господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, із господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Частина 1 статті 626 ЦК України визначає договір як домовленість двох або більше сторін, що спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ч. 2 ст. 317 ГК України загальні умови договорів підряду визначаються відповідно до положень ЦК України про договір підряду.

Згідно з ч. 1 ст. 193 ГК України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 837 Цивільного кодексу України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Згідно зч.2 ст.844 ЦК України кошторис на виконання робіт може бути приблизним або твердим. Кошторис є твердим, якщо інше не встановлено договором.

Зміни до твердого кошторису можуть вноситися лише за погодженням сторін. У разі перевищення твердого кошторису усі пов`язані з цим витрати несе підрядник, якщо інше не встановлено законом (ч.3 ст.844 ЦК України).

Згідно з частинами 1, 2 ст.846 ЦК України строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду. Якщо у договорі підряду не встановлені строки виконання роботи, підрядник зобов`язаний виконати роботу, а замовник має право вимагати її виконання у розумні строки, відповідно до суті зобов`язання, характеру та обсягів роботи та звичаїв ділового обороту.

В свою чергу, права замовника під час виконання роботи підрядником передбачені, в тому числі, ст. 849 Цивільного кодексу України, відповідно до якої:

- замовник має право у будь-який час перевірити хід і якість роботи, не втручаючись у діяльність підрядника (ч. 1 ст. 849 ЦК України);

- якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків (ч. 2 ст. 849 ЦК України);

- якщо під час виконання роботи стане очевидним, що вона не буде виконана належним чином, замовник має право призначити підрядникові строк для усунення недоліків, а в разі невиконання підрядником цієї вимоги - відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків або доручити виправлення роботи іншій особі за рахунок підрядника (ч. 3 ст. 849 ЦК України);

- замовник має право у будь-який час до закінчення роботи відмовитися від договору підряду, виплативши підрядникові плату за виконану частину роботи та відшкодувавши йому збитки, завдані розірванням договору (ч. 4 ст. 849 ЦК України).

Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

У відповідності до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Згідно з ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно з ст. 599 ЦК зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно правових висновків, які викладені Об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду в постанові від 13.09.2019 у справі №911/1433/18, судам необхідно достовірно з`ясовувати обставини того, на підставі якої саме частини статті 849 ЦК України чи умови договору замовник відмовився від договору підряду. Якщо на підставі частини 2 статті 849 ЦК України, то чи доведена фактична наявність визначених у ній підстав для такої односторонньої відмови.

Матеріали справи свідчать, що позивач здійснив часткову оплату за виготовлення та монтаж павільйону в розмірі 120000,00 грн від загальної вартості робіт в сумі 168750,00грн. Вказаний розмір грошових коштів було сплачено позивачем за умовами договору саме як авансовий платіж за виготовлення і монтаж павільйону, що підтверджено наданими відповідачем рахунками (а.с. 98-100 т. 2).

В матеріалах справи відсутні будь-які докази повідомлення відповідачем позивача про виконання утеплення металевого каркасу та необхідність здійснення оплати виконаних робіт, зокрема, після 20.05.2018, як зазначено у відповіді на претензію №02-07 від 20.07.2018 (а.с 23 т. 1). Крім того, оскільки в матеріалах справи міститься замовлення відповідача на металопластикові конструкції від 15.05.2018, то суд критично оцінює твердження відповідача про виготовлення металевого каркасу павільйону та його утеплення станом на 20.05.2018, оскільки у фактично виготовленому павільйоні було передбачено більшу площу влаштування металопластикових конструкцій (23,074 кв.м. замість 20,232 кв. м., що вбачається з висновку експертів). Слід зазначити, що позивач не визнавав порушення зобов`язань зі свого боку і заперечував факт виконання утеплення, зокрема в доповненні до претензії від 20.07.2018 за №02-07 (а.с.24 т. 1).

Як вбачається з висновку експертів № 165/05-2020 від 18.05.2020, відповідач виконав утеплення павільйону, однак всупереч умовам договору утеплення підлоги здійснено пінопластом, а не мінеральною ватою 150 мм. Таким чином, суд прийшов до висновку, що відповідачем неналежним чином виконано умови договору в частині утеплення металевого каркасу павільйону, а тому твердження відповідача про порушення позивачем своїх зобов`язань з оплати робіт з утеплення є безпідставними. В матеріалах справи відсутні докази внесення змін в договір в частині утеплення, в тому числі не вбачається будь-яких змін у запропонованому відповідачем для підписання додатку до договору від 06.07.2018 (а.с. 159 т. 1).

Також відсутні будь-які докази внесення змін в конструкцію павільйону у зв`язку із збільшенням площини скління за ініціативою замовника. Слід зазначити, що матеріали справи не містять доказів листування сторін з дати укладення договору 30.03.2018 до липня 2018, в т.ч. електронною поштою (а.с. 157 т. 1).

Оскільки строк виконання робіт було встановлено до 13.07.2018, однак роботи у вказаний строк відповідачем виконані не були, що не спростовано відповідачем у справі, то позивач мав право відповідно до ч. 2 ст. 849, ст. 1212 Цивільного кодексу України та п. 3.1. договору відмовитися від договору та вимагати повернення невикористаної суми авансу. Таке право було реалізоване позивачем у зв`язку із доведеними обставинами прострочення підрядника, що вбачається зі змісту Доповнення до претензії від 20.07.2018 за № 02-07 (а.с. 24 т. 1).

Положеннями частин першої, третьої статті 1212 ЦК України визначено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи без достатньої правової підстави (безпідставне набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються також до вимог, зокрема, про повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні.

Таким чином, із змісту зазначеної норми вбачається, що підставою виникнення зобов`язання, визначеного даною нормою, є сукупність наступних умов: набуття (збереження) майна (майном також є грошові кошти) однією особою за рахунок іншої; відсутність для цього підстав, або коли така підстава згодом відпала. До таких підстав відноситься також випадок, коли зобов`язання було припинено на вимогу однієї із сторін, якщо це допускається договором або законом.

З огляду на викладене, суд прийшов до висновку, що відмова замовника від договору підряду відповідно до положень частини другої статті 849 ЦК України є підставою для задоволення вимоги про повернення невикористаної частини авансу (виконаного однією стороною у припиненому зобов`язанні) відповідно до вимог статті 1212 вказаного Кодексу.

Враховуючи викладене, а також те, що правильність зроблених експертами ТОВ "Центр будівельних та земельних експертиз" висновків відповідачем не спростовано, господарський суд частково задовольняє позов про стягнення з відповідача на користь позивача 24504,00 грн, тобто різницю між перерахованими позивачем на підставі виставлених відповідачем рахунків на суму 120000,00 грн та 95496,00 грн, що є фактичною вартістю проведених підрядником будівельних робіт. В частині стягнення 10,00грн відмовляє за необґрунтованістю їх нарахування.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст.ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідач під час розгляду справи не надав суду жодних доказів, які б спростовували заявлені позовні вимоги та свідчили про відсутність у нього обов`язку повернути заявлені до стягнення кошти та відсутність вини у порушенні строків виконання робіт. Також відповідачем не надано доказів на спростування висновку експертів з урахуванням наданих письмових пояснень судових експертів (а.с. 143-150 т. 2).

Щодо розподілу судових витрат

Судовий збір, в порядку ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладається на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивач просив суд стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 11000,00грн та 11932,00 на проведення судової будівельно-технічної експертизи.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

За приписами ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокат - фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом; адвокатська діяльність - незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно зі ст. 26 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

За змістом статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

На підтвердження розміру витрат на правову допомогу до позову було долучено договір про надання правової допомоги № 1/05/2019 від 21.05.2019, укладений між Адвокатським об`єднанням "Аспект" і Товариством з обмеженою відповідальністю "Мойавто-Житомир".

Позивачем долучено ордер на надання правової допомоги ТОВ "Аспект" адвокатом Мартинюком Д.В. Підтвердженням того, що Мартинюк Д.В. є адвокатом свідчить свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю серія № 710 від 28.09.2012.

Згідно п.1.1 договору Адвокатське об`єднання зобов`язується надати правову допомогу, в тому числі за окремими дорученнями клієнта.

Клієнт несе обов`язок сплатити гонорар Адвокатського об`єднання в розмірі та в строк згідно цього договору (п.2.3 договору від 21.05.2019).

Пунктом 4.2 договору визначено, що всього гонорар Адвокатського об`єднання складає 500,00грн за годину роботи адвоката.

До матеріалів справи долучено акт від 13.07.2020 прийому-передачі послуг відповідно до договору про надання правової допомоги від 21.05.2019 №01.05.2019 відповідно до якого адвокатське об`єднання виконало, а клієнт прийняв послуги професійної правничої допомоги відповідно до договору про надання правової допомоги №01/05/2019 від 21.05.2019, які включали в себе збір та правовий аналіз інформації, документів та матеріалів - 3 год.; надання усних консультацій та роз`яснень щодо правових питань пов`язаних з розглядом справи - 1 год.; складання процесуальних документів (позовної заяви, претензій, заяв, листів, пояснень, клопотань, тощо) - 12 год.; представництво клієнта в судах - 6 год., з розрахунку 500грн за годину.

Загальна вартість наданих за актом послуг становить 11000,00 грн. Акт підписаний та скріплений печатками обох контрагентів.

Витрати на правову допомогу були оплачені позивачем згідно платіжного доручення №683 від 13.07.2020 на суму 11000 грн.

Відповідно до ч. 4 ст. 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки, позовні вимоги задоволені частково, суд вбачає підстави стягнути з відповідача суми витрат на правову допомогу пропорційну розміру задоволених вимог - 10995,51 грн.

Щодо стягнення витрат на проведення експертизи суд враховує наступне.

Відповідно до ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу;

2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;

3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно з ч.4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:

1) у разі задоволення позову - на відповідача;

2) у разі відмови в позові - на позивача;

3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Господарського суду Житомирської області від 23.09.2019 з метою встановлення правомірності заявлених позовних вимог, всебічного, повного та об`єктивного розгляду спору й вирішення питань, що потребують спеціальних знань, суд дійшов висновку про призначення у справі судової будівельно-технічної експертизи, проведення якої доручено Товариству з обмеженою відповідальністю "Центр будівельних та земельних експертиз" (10014, м. Житомир, вул. Лисенка, 16, оф.6), зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю "Мойавто-Житомир" попередньо оплатити вартість експертизи, докази чого надати в судове засідання після поновлення провадження у справі.

Відповідно до Акту здачі - приймання №165/05-2020 від 18.05.2020 року вартість проведення експертизи склало 11932,00грн та відповідно до платіжного доручення №403 від 24.10.2019 Товариство з обмеженою відповідальністю "Мойавто-Житомир" перерахувало на рахунок ТОВ "Центр будівельних та земельних експертиз" грошові кошти у розмірі 11932,00грн із зазначенням призначення платежу: "за проведення судової будівельно-технічної експертизи згідно рахунка №165 від 01.10.2018".

За таких обставин, враховуючи часткове задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Мойавто-Житомир" до ОСОБА_1 та стягнення 24504,00грн, суд приходить до висновку про стягнення з останнього на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Мойавто-Житомир" 11927,13грн за проведення судової експертизи відповідно до п.3 ч.4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку з частковим задоволенням позовних вимог.

Керуючись статтями 123, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

УХВАЛИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Мойавто-Житомир" до ОСОБА_1 про стягнення 24514,00грн задовольнити частково.

2. Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 )

на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Мойавто-Житомир" (10003, м.Житомир, вул.Войкова, буд. 6, ):

- 24504,00грн - боргу;

- 1920,22грн - судового збору;

- 10995,51грн - витрат на правову допомогу адвоката;

- 11927,13грн - судових витрат пов`язаних з проведенням експертизи.

3. В решті позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 31.05.21

Суддя Прядко О.В.

Віддрукувати: 1 - в справу

2,3 - сторонам (рек.)