ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

02 червня 2021 року

м. Черкаси справа № 925/1421/20

Господарський суд Черкаської області у складі судді Довганя К.І., розглянувши заяву про відвід судді у справі за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Централ фінанс" до ОСОБА_1 та до Фізичної особи - підприємця Шевченка Сергія Яковича про витребвання майна з чужого незаконного володіння та стягнення 304487,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

03 листопада 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Централ фінанс" звернулося до Господарського суду Черкаської області із позовною заявою до ОСОБА_1 в якій просить витребувати з чужого незаконного володіння - приміщення площею 179,11 кв.м. у нежитловій будівлі за адресою: АДРЕСА_1 та стягнути 304487,00 грн. заборгованості по орендній платі.

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 05.11.2020 відкрито провадження у справі, справу ухвалено розглядати за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 12 квітня 2021 року підготовче засідання у справі перенесено на 11 год. 30 хв. на 29 квітня 2021 року, у зв`язку з перебуванням судді на лікарняному.

Ухвалою суду від 29 квітня 2021 року суд залучив співвідповідачем у справі Фізичну особу - підприємця Шевченка Сергія Яковича та задовольнив заяву позивача про уточнення позовних вимог, а тому позовну вимогу Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Централ фінанс" вважати НАСТУПНОЮ:

Витребувати з чужого незаконного володіння ОСОБА_1 та Фізичної особи - підприємця Шевченка Сергія Яковича на користь позивача приміщення площею 179,11 кв.м. у нежитловій будівлі за адресою: АДРЕСА_1 та стягнути солідарно з ОСОБА_1 та Фізичної особи - підприємця Шевченко Сергія Яковича на користь позивача орендну плату в розмірі 304487,00 грн.

01.06.2021 перший відповідач ОСОБА_1 подав до суду заяву від 31.05.2021 про відвід судді Довганю К.І. від розгляду справи №925/1421/20.

Заява мотивована тим, що на думку заявника, суддя Довгань К.І. халатно відноситься до розгляду господарської справи №925/1421/20, оскільки рекомендував першому відповідачу - ОСОБА_1 подати до суду відзив на позов. Заявник стверджує, що 17.12.2020 вже такий відзив він подавав через канцелярію суду. На думку заявника існує велика ймовірність того, що рішення, постановлене за результатами розгляду справи не буде законним в розумінні вимог ст.. 236 ГПК України та не базуватиметься на матеріалах справи. Це в свою чергу призводить до упередженості та необ`єктивності судді.

Розглянувши заяву першого відповідача - ОСОБА_1 про відвід судді Довганя К.І., суд зазначає, що підстави відводу (самовідводу) судді визначені у статях 35-36 Господарського процесуального кодексу України.

Так, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 36 цього Кодексу. До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя.

Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

У статті 36 Господарського процесуального кодексу України визначено недопустимість повторної участі судді у розгляді справи.

Згідно з частиною 3 статті 38 Господарського процесуального кодексу України відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Відповідно до частини 1 статті 39 Господарського процесуального кодексу України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Згідно з частиною 2 статті 39 Господарського процесуального кодексу

України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Як вбачається з поданої першим відповідачем - ОСОБА_1 заяви про відвід, заявником не наведено та не обґрунтовано наявності підстав, визначених частинами першою, другою та третьою статті 35, статтею 36 Господарського процесуального кодексу України.

Крім того, про розгляд цієї справи судом у складі судді Довганя К.І., відповідачу (заявнику) було відомо ще з 10.11.2020, коли ним було отримано ухвалу суду про відкриття провадження у справі. Як зазначено у частині 3 статті 38 Господарського процесуального кодексу України відвід повинен бути заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі. Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу. Заявником не наведено будь-яких обґрунтованих підстав для пропуску встановлено строку, що є порушенням заявником порядку подання заяви про відвід.

Право на подання заяви про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об`єктивності та неупередженості розгляду справи, оскільки статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини закріплено основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її позову у національному суді і до яких належить розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що при об`єктивному підході до встановлення наявності упередженості суду (суддів) повинно бути визначено окремо від поведінки судді, чи існують очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його безсторонність. У рішенні в справі "Білуха проти України" Європейський суд з прав людини з посиланням на його усталену практику вказав, що наявність безсторонності відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (пункт 49).

Стосовно об`єктивного критерію суд указує на те, що при вирішенні питання, чи є у справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (рішення у справі "Білуха проти України", пункт 52).

Викладені у заяві про відвід обставини за своєю суттю є незгодою заявника з процесуальним рішенням судді Довганя К.І. у справі №925/1421/20, що в силу частини 4 статті 35 Господарського процесуального кодексу України на може бути підставою для відводу. Окрім того, у порушення приписів статті 74 Господарського процесуального кодексу України заявником не надано

доказів упередженості судді Довганя К.І., а відсутність таких доказів унеможливлює висновок про те, що такі побоювання є об`єктивно обґрунтованими, а не власними суб`єктивними припущеннями заявника.

Відповідно до статті 36 Господарського процесуального кодексу України, суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 32 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

З огляду на наведені судом правові норми та доводи заявника, суд дійшов висновку про необґрунтованість заявленого першим відповідачем - ОСОБА_1 відводу, а тому вважає за необхідне вирішення питання про відвід передати на розгляд іншому судді, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 32 цього Кодексу.

На підставі викладеного, керуючись статтями 35-39, 233-235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Питання про відвід судді Довганю К.І. від розгляду справи №925/1421/20 передати на розгляд іншому судді, який не входить до складу суду, що розглядає справу, якого буде визначено у порядку, встановленому частиною першою статті 32 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала набирає чинності з моменту підписання та не може бути оскаржена окремо від рішення.

Суддя Довгань К.І.