ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2021 року Справа № 924/1202/20

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Крейбух О.Г., суддя Павлюк І.Ю. , суддя Юрчук М.І.

секретар судового засідання Кравчук О.В.

за участю представників сторін:

позивача: представник не з`явився

відповідача: Шишова Ю.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на рішення Господарського суду Хмельницької області, ухвалене 17.02.2021, повне рішення складено 24.02.2021, у справі № 924/1202/20

за позовом Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"

до Комунального підприємства "Славутське житлово комунальне об`єднання"

про стягнення 683 138,58 грн

В листопаді 2020 Акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» звернулося до Господарського суду Хмельницької області із позовною заявою до відповідача Комунального підприємства «Славутське житлово комунальне об`єднання» про стягнення заборгованості в сумі 683 138,58 грн, з яких: 403 620,45 грн - основного боргу, 63 873,49 грн - пені, 52 602,99 грн - 3% річних, 163 041,65 грн - інфляційних втрат.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням Комунальним підприємством «Славутське житлово комунальне об`єднання» зобов`язань за Договором №2207/16-БО-34 постачання природного газу від 15.12.2015 щодо повної та своєчасної оплати за поставлений природний газ.

Рішенням Господарського суду Хмельницької області від 17.02.2021 у справі № 924/1202/20, позов Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» до Комунального підприємства «Славутське житлово комунальне об`єднання» про стягнення 683 138,58 грн, з яких: 403 620,45 грн - основного боргу, 63 873,49 грн - пені, 52 602,99 грн - 3% річних, 163 041,65 грн - інфляційних втрат, задоволено частково.

Стягнуто з Комунального підприємства «Славутське житлово комунальне об`єднання» на користь Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» 403 620,45 грн - основного боргу, 31 936,75 грн - пені, 52 602,99 грн - 3 % річних, 163 041,65 грн - інфляційних втрат, 10 247,08 грн - витрат зі сплати судового збору.

В решті позовних вимог відмовлено.

Позивач Акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», частково не погоджуючись з ухваленим рішенням, звернувся до Північно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду Хмельницької області від 17.02.2021 у справі № 924/1202/20 скасувати в частині відмови в задоволенні позовних вимог щодо стягнення пені у розмірі 31 936,74 грн та ухвалити в цій частині нове рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги скаржник вказує наступне:

- вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, господарський суд повинен об`єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов`язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків);

- в момент підписання договору відповідач погодився з тим, що за неналежне виконання умов договору на нього буде покладено відповідальність відповідно до умов Договору;

- боржник не звільняється від відповідальності за невиконання чи неналежне виконання зобов`язання за будь-яких обставин. Виконання умов Договору не ставиться в залежність від виконання будь-яких зобов`язань з боку третіх осіб, зокрема кінцевих споживачів, або відсутність у боржника прибутку, відсутність коштів на рахунках;

- в обґрунтування підстав для зменшення пені, суд зазначив лише на відсутність прямих збитків внаслідок неналежного виконання відповідачем своїх зобов`язань за Договором;

- однією з обов`язкових умов застосування статті 233 ГК України є дослідження судом майнового стану сторін - і боржника і кредитора, обставини, що обумовили прострочення;

- станом на 01.01.2021 торгова дебіторська заборгованість (а основним видом діяльності підприємства є продаж газу) перед позивачем з боку споживачів становила 60,407 млрд грн, має тенденцію до зростання. Станом на 30.09.2020, відповідно до консолідованого звіту позивача, розмір короткострокових зобов`язань складає 78,419 млрд грн (в тому числі заборгованість з податку на прибуток - 1,786 млрд грн), довгострокових - 89,097 млрд грн (в тому числі відстрочені податкові зобов`язання - 18,408 млрд грн); Всього - 167,516 млрд грн (дана інформація є публічно-доступною, повний текст звітності розміщено на офіційному сайті Позивача);

- НАК «Нафтогаз України», як підприємство державного сектору економіки є об`єктом, що має стратегічне значення для економіки, суспільства і безпеки держави. Відсутність можливості вчасно розраховуватись за природний газ а як наслідок - відсутність можливості вчасно надати послуги з постачання природного газу спричинить значні соціально та економічно негативні наслідки для всієї України;

- несвоєчасність оплати контрагентів прямо перешкоджає виконанню покладених на позивача державою обов`язків, погіршує фінансове становище, впливає на якість та своєчасність надання послуг з поставки газу для інших споживачів природного газу, закачування природного газу у підземні сховища для забезпечення опалювального періоду 2020/2021р;

- матеріали справи не містять взагалі будь-якого доказу на підтвердження майнового стану відповідача (зокрема, звіти про фінансовий стан та фінансові результати, докази наявності або відсутності коштів на рахунках тощо);

- отже, суд не міг дослідити майновий стан також відповідача, та прийняти об`єктивне рішення щодо зменшення пені, в порушення ст. 233 ГК України, оскільки дослідження майнового стану сторін є обов`язковою умовою для зменшення пені;

- заборгованість кінцевих споживачів відповідача не є винятковим випадком та підставою для уникнення відповідальності за неналежне виконання зобов`язань за договором.

Таким чином, на думку скаржника, при ухваленні оскаржуваного рішення 17.02.2021 судом першої інстанції було порушено норми як матеріального так і процесуального права, а тому останнє підлягає скасуванню в частині зменшення розміру пені /т.3 а.с. 1-7/.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 05.04.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» на рішення Господарського суду Хмельницької області від 17.02.2021 у справі № 924/1202/20, розгляд справи призначено на 26.05.2021 об 12:00 год.

В судовому засіданні 26.05.2021 представник Комунального підприємства «Славутське житлово комунальне об`єднання» заперечив проти доводів та вимог апеляційної скарги, просив рішення місцевого господарського суду від 17.02.2021 у справі № 924/1202/20 в оскаржуваній частині (зменшення пені на 50%) залишити без змін, а скаргу без задоволення.

Акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» явку повноважного представника в призначене судове засідання не забезпечило, про причини неявки суд не повідомило, про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлено належним чином /т.3 а.с. 23/.

Відповідно до ч.12 ст.270 ГПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Враховуючи, що ухвалою суду від 05.04.2021 явка представників сторін в судове засідання 26.05.2021 обов`язковою не визнавалась, колегія суддів визнала за можливе здійснювати розгляд справи за відсутності представника позивача, оскільки його не явка не перешкоджає перегляду справи.

Відповідно до ч.1 ст.269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній та додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, апеляційний господарський суд

ВСТАНОВИВ:

15.12.2015 між Публічним Акціонерним товариством «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (надалі - постачальник) та Комунальним підприємством «Славутське житлово комунальне об`єднання» ( надалі - споживач) укладено Договір постачання природного газу №2207/16-БО-34 (надалі - Договір), згідно з умовами якого постачальник зобов`язується передати у власність споживачу у 2016 році природний газ (надалі - газ), а Споживач зобов`язується прийняти та оплатити цей газ, на умовах цього Договору (п.1.1 Договору).

Відповідно до п. 2.1 Договору постачальник передає споживачу з 01 січня 2016 по 31 березня 2016 (включно) газ обсягом до 901,9 тис. куб.м. (дев`ятсот одна тисяча дев`ятсот куб.м). у тому числі по місяцях (тис. куб.м): січень - 364,2; лютий - 272,3; березень - 265,4.

Пунктом 2.1.2 Договору передбачено, що обсяги газу, що планується передати за цим договором (далі - планований обсяг), можуть змінюватись сторонами протягом місяця поставки в установленому порядку.

Згідно з п. 3.1 Договору постачальник передає споживачу газ у пунктах приймання-передачі газу на газовимірювальних станціях, які знаходяться на кордоні України, та в пунктах приймання-передачі газу з ПСГ в газотранспортну систему.

Пунктом 3.2 Договору передбачено, що споживач до 15 числа місяця, шо передує місяцю поставки газу, надає постачальнику належним чином оформлену заявку на планові обсяги використання газу на наступний місяць, підписану уповноваженою особою. Обсяг поставки підтверджується постачальником споживачу на відповідний місяць поставки (розрахунковий період) в установленому порядку.

Відповідно до п. 3.4 Договору приймання-передача газу, переданого постачальником споживачеві у відповідному місяці поставки, оформляється актом приймання-передачі газу. Обсяг використання газу споживачем у відповідному, місяці поставки встановлюється шляхом складання-добових обсягів, визначених на підставі показів комерційного вузла/вузлів обліку газу.

Згідно з п. 3.5 Договору не пізніше 5-го числа місяця, наступного за місяцем поставки газу, споживач зобов`язується надати постачальнику:

- завірену копію акта про фактичний обсяг розподіленого/протранспортованого за цим договором природного газу за розрахунковий місяць, складеного між споживачем та оператором ГРМ/ГТС; у разі надання технічного акту на загальний обсяг розподіленого/протранспортованого природного газу, споживач надає детальну розбивку газу за категоріями (в т.ч. за цим договором) за власним підписом;

- підписані та скріплені печатками споживача два примірники акта приймання-передачі газу, у якому зазначаються фактичні обсяги використаного газу в розрахунковому місяці, його фактична ціна та вартість.

Постачальник не пізніше 8-го числа повертає споживачу один примірник оригіналу акта, підписаний уповноваженим представником та скріплений печаткою, або надає в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акта. Акти є підставою для остаточних розрахунків між сторонами.

У п. 5.1 Договору сторони погодили, що ціна на природний газ на дату укладання договору визначається відповідно до п. 5.2 цього Договору. В подальшому ціна на газ визначається шляхом підписання сторонами відповідних додаткових угод до договору на підставі ціни, що розміщується на офіційному веб-сайті постачальника. У разі зміни ціни постачальником, така ціна є обов`язковою для сторін даного договору. Споживач підписанням цього договору підтверджує, що погоджується з даним порядком визначення та зміни ціни.

Ціна за 1000 куб. м газу на дату укладання договору становить - 6 474,00 грн. без урахування податку на додану вартість, збору у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ, тарифів на транспортування та розподіл природного газу, крім того збір у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ - 2%;

До сплати за 1000 куб.м. природного газу - 6 603,48 грн., крім того ПДВ - 20%, всього з ПДВ - 7 924,18 (сім тисяч дев`ятсот двадцять чотири грішні, 18 коп.) гривень. (п.5.2 Договору).

У відповідності з п. 5.3 Договору у разі зміни на офіційному веб-сайті постачальника цін на газ, вони є обов`язковими за цим договором з моменту введення їх в дію (з дати, зазначеної у відповідному прейскуранті). Споживач самостійно відслідковує інформацію щодо цін на відповідний місяць поставки і вважається повідомленим про зміну цін з дати розміщення інформації на веб-сайті постачальника, але не пізніше дати введення їх в дію, або з дати направлення на електронну адресу споживача (зазначену в п. 13 цього договору, проекту додаткової угоди , інформаційного повідомлення тощо).

Відповідно до п. 5.4 Договору загальна сума вартості природного газу за цим договором складається із сум вартості місячних поставок газу.

Згідно з п. 6.1 Договору оплата за природний газ проводиться споживачем виключно грошовими коштами відповідно до цін, умов і порядку зарахування коштів, визначених у п. 5.2 цього Договору або у відповідних додаткових угодах (п. 5.1 Договору).

Датою оплати вважається дата зарахування коштів на рахунок постачальника. Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 14-го числа (включно) місяця, наступного за місяцем поставки газу.

За умовами п. 6.3 Договору платежі за договором здійснюються на поточний рахунок постачальника з урахуванням вимог чинного законодавства щодо відкриття поточних рахунків із спеціальним режимом використання підприємствами, що виробляють теплову енергію.

В платіжних дорученнях споживач повинен обов`язково зазначати номер договору, дату підписання та призначення платежу без зазначення періоду, за який здійснюється оплата.

За наявності заборгованості у споживача за цим договором, постачальник зараховує кошти що надійшли від споживача, як погашення заборгованості за газ, поставлений в минулі періоди по цьому договору, в порядку календарної черговості виникнення заборгованості.

Споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати поставлений природний таз в розмірі та порядку передбаченому даним договором (пп. 6 п. 7.1 Договору).

Постачальник зобов`язаний виконувати умови цього договору; забезпечити поставку природного газу відповідно до вимог законодавства та умов договору (пп. 1-2 п. 7.4 Договору).

Згідно з п. 8.1 Договору за невиконання або неналежне виконання договірних зобов`язань сторони несуть відповідальність у випадках, передбачених чинним законодавством України, а також цим договором.

У разі невиконання споживачем пункту 6.1. цього договору він зобов`язується сплатити постачальнику, крім суми заборгованості, пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу (п. 8.2 Договору).

Згідно з п. 11.3 Договору усі зміни і доповнення до цього договору оформлюються письмово та підписуються уповноваженими представниками сторін, крім випадків, зазначених у пунктах 11.5, 11.6 цього Договору.

Договір набуває чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів печатками сторін і діє в частині реалізації газу з 01 січня 2016 до 31 березня 2016 (включно), а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення (ст. 12 Договору) /т. 1 а.с. 18-24/.

Додатковими угодами до Договору № 1 від 31.12.2015, № 2 від 29.01.2016, № 3 від 22.02.2016, № 4 від 28.03.2016, сторонами, серед іншого, вносились зміни до п. 5.2 ст. 5 Договору стосовно ціни за 1 000 куб.м. природного газу та п. 6.3 ст. 6 Договору щодо порядку та умови проведення розрахунків /т. 1 а.с. 25-31/.

На виконання умов Договору постачальник передав споживачу у власність природний газ на загальну суму 6 131 382,58 грн, що підтверджується актами приймання-передачі природного газу, а саме актами приймання-передачі природного газу: від 31.01.2016 на суму 1 946 206,26 грн; від 29.02.2016 на суму 1 963 479,39 грн; від 31.03.2016 на суму 1 742 980,26 грн; від 30.04.2016 на суму 478 717,67 грн, які оформлені належним чином та підписані уповноваженими представниками сторін і скріплені печатками цих юридичних осіб без зауважень та заперечень /т.1 а.с. 32-35/.

Відповідач частково сплатив основний борг за спожитий природний газ на суму 5 727 763,13 грн, що підтверджується довідкою «Операції по Договору № 2207/16-БО-34, Підприємство Славутське житлово-комунальне об`єднання КП з 01.12.2015 по 31.12.2019» /т.1 а.с. 15-17/, сальдо по Славутське житлово-комунальне об`єднання КП /т.1 а.с. 14/ та банківськими виписками з рахунку ПАТ «НАК «Нафтогаз України» /т.1 а.с. 92-249, т.2 а.с. 1-220/.

Поскільки відповідач КП «Славутське житлово комунальне об`єднання» не здійснював виконання умов Договору в частині оплати вартості поставленого газу у строк, визначений п.6.1 Договору, АТ «НАК «Нафтогаз України», просить суд стягнути суму 683 138,58 грн, з яких: 403 620,45 грн - основного боргу, 63 873,49 грн пені на підставі п. 8.2 Договору, 52 602,99 грн - 3% річних, 163 041,65грн. - інфляційних втрат згідно з ст. 625 ЦК України.

Враховуючи встановлені обставини, з огляду на порушення відповідачем умов укладеного між сторонами Договору (прострочення боржника по сплаті отриманого природного газу), місцевий господарський суд приймаючи оскаржуване рішення від 17.02.2021 у справі № 924/1202/20 дійшов висновку, що вимоги позивача в частині стягнення з відповідача 403 620,45 грн заборгованості є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення. Окрім цього, беручи до уваги, що відповідачем не спростовано факт прострочення виконання ним грошового зобов`язання за договором, судом першої інстанції визнано вимоги про стягнення з відповідача пені у розмірі 63 873,49 грн, 52 602,99 грн -3% річних, 163 041,65 грн інфляційних втрат обґрунтованими та законними.

Разом з тим, розглянувши подане відповідачем клопотання (вих.№ 116 від 02.02.2021) про зменшення розміру пені /т. 2 а.с. 229-231/ з тих підстав, що КП «Славутське житлово комунальне об`єднання» перебуває у скрутному матеріальному становищі, адже від оплати кінцевого споживача прямо залежить виконання зобов`язань по Договору відповідачем, беручи до уваги те, що кінцевий споживач теплової енергії, який здійснює оплату за спожиті послуги перераховує грошові кошти на розподільчий рахунок, з якого вони автоматично перераховуються на рахунок позивача. Таким чином відповідач технічно не має можливості впливати чи перераховувати кошти з розподільчого рахунку. За висновком місцевого господарського суду, який прийняв до уваги часткову сплату відповідачем заборгованості згідно Договором поставки та зважав на відсутність у позивача будь-якої шкоди, прямих збитків внаслідок неналежного виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором, розмір заявленої позивачем пені підлягає зменшенню на 50%, тобто до 31 936,75 грн, в порядку ст. 233 ГК України.

Відповідно до ст.269 ГПК України, переглядаючи в апеляційному порядку судові рішення, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Враховуючи вищевикладене, а також доводи та вимоги апеляційної скарги, Північно-західний апеляційний господарський суд в даному випадку переглядає рішення Господарського суду Хмельницької області від 17.02.2021 у справі № 924/1202/20 лише в частині стягнення пені, а саме у правомірності її зменшення від заявленої позивачем суми на 50 %.

Так пунктом 8.2 Договору сторони погодили, що у разі невиконання споживачем пунктів 6.1 цього Договору він зобов`язується сплатити постачальнику, крім суми заборгованості, пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

Судом першої інстанції правильно встановлено неналежне виконання відповідачем обов`язків за Договором в частині своєчасної та повної оплати за отриманий природний газ. Ці обставини підтверджуються доказами наявними в матеріалах справи та не заперечуються відповідачем.

З позовної заяви вбачається, що АТ «НАК Нафтогаз України» просило стягнути з відповідача 63 873,49 грн пені.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання); у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки (ст. 610, 611 ЦК України).

У відповідності до ст. 546 ЦК України, виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою.

Неустойкою (штрафом, пенею) згідно з приписами ст.549 ЦК України є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з ч.3 ст. 551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Тлумачення ч.3 ст.551 ЦК України свідчить, що в ній не передбачено вимог щодо обов`язкової наявності одночасно двох умов, а тому достатнім для зменшення неустойки може бути наявність лише однієї з них.

Саме таку правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 15.02.2018 у справі № 67/1346/15-ц.

Вирішення питання про зменшення неустойки та розмір, до якого вона підлягає зменшенню, закон відносить на розсуд суду.

Аналіз наведених норм законодавства дає підстави для висновку про те, що право суду зменшити заявлені до стягнення суми штрафних санкцій пов`язане з наявністю виняткових обставин, встановлення яких вимагає надання оцінки. Господарський суд повинен надати оцінку поданим учасниками справи доказам та обставинам, якими учасники справи обґрунтовують наявність підстав для зменшення штрафних санкцій, а також запереченням інших учасників щодо такого зменшення.

Вирішуючи питання про зменшення розміру пені та штрафу, які підлягають стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, суд повинен з`ясувати наявність значного перевищення розміру неустойки порівняно з розміром збитків, а також об`єктивно оцінити, чи є цей випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеня виконання зобов`язань, причин неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення у виконанні зобов`язання, невідповідності розміру пені наслідкам порушення, негайного добровільного усунення винною стороною порушення та його наслідків та ін. При цьому обов`язок доведення існування обставин, які можуть бути підставою для зменшення розміру заявленої до стягнення суми пені, покладається на особу, яка заявляє відповідне клопотання.

Встановивши відповідні обставини, суд вирішує питання стосовно можливості зменшення розміру заявленої до стягнення пені, що є правом суду, яке реалізується ним на власний розсуд (відповідний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 04.05.2018 у справі № 917/1068/17, від 22.01.2019 у справі № 908/868/18).

Господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення пені. При застосуванні правил про зменшення неустойки суди не мають якогось усталеного механізму зменшення розміру неустойки, тому кожного разу потрібно оцінювати обставини та наслідки порушення зобов`язання на предмет наявності виняткових обставин на стороні боржника.

Згідно з ч.1 ст.233 ГК України, у разі, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій; при цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Частиною 2 ст. 233 ГК України встановлено, що у разі якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

В даній нормі під «іншими учасниками господарських відносин» слід розуміти третіх осіб, які не беруть участь в правовідносинах між боржником та кредитором, проте, наприклад, пов`язані з кредитором договірними відносинами.

Відповідно до положень ст.3, ч.3 ст.509 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства та, водночас, засадами, на яких має ґрунтуватися зобов`язання між сторонами, є добросовісність, розумність і справедливість.

Інститут зменшення неустойки судом є ефективним механізмом забезпечення балансу інтересів сторін порушеного зобов`язання.

Апеляційний суд констатує, що неустойка має на меті стимулювати боржника до виконання основного грошового зобов`язання та не повинна перетворюватись на несправедливо непомірний тягар для споживача і бути джерелом отримання невиправданих додаткових прибутків для кредитора.

Проаналізувавши матеріали справи, колегія суддів зазначає, що позивачем правомірно нараховано до стягнення з відповідача неустойку (пеню) за період прострочення виконання відповідачем грошового зобов`язання з оплати отриманого від позивача природного газу за Договором № 2207/16-БО-34 постачання природного газу від 15.12.2015 у сумі 63 873,49 грн.

Разом з тим колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції щодо можливості зменшення вказаного розміру пені на 50 %, адже підприємство відповідача дійсно перебуває у скрутному матеріальному становищі, зокрема, апеляційним судом беруться до уваги доводи відповідача, викладені ним у клопотанні про зменшення розміру пені, а саме те, що заборгованість останнього за поставлений природний газ виникла у тому числі з несплати споживачами коштів за використану теплову енергію, неможливості технічно впливати на перерахунок коштів з розподільчого рахунку регулятора коштів, доказів на спростування протилежного позивачем не наведено.

В той же час, АТ «НАК «Нафтогаз України» не надано доказів на підтвердження понесених збитків чи додаткових витрат у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за Договором № 2207/16-БО-34 постачання природного газу від 15.12.2015.

Станом на день звернення позивача з даним позовом до суду заборгованість за Договором 2207/16-БО-34 постачання природного газу від 15.12.2015 складає 403 620,45 грн, в той час, як поставка газу здійснювалась на 6 131 383,58 грн, а тому невиконані зобов`язання боржника з оплати поставленого йому природнього газу є незначними.

Крім того, колегія суддів враховує, що у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем умов Договору № 2207/16-БО-34 постачання природного газу від 15.12.2015, місцевим господарським судом стягнуто з відповідача на користь АТ «НАК «Нафтогаз України» 3% річних в сумі 52 602,99 грн та інфляційні втрати в сумі 163 041,65 грн, що також компенсує можливі негативні наслідки для кредитора АТ «НАК «Нафтогаз України». В свою чергу заявлена позивачем сума пені до стягнення у розмір 63 873,49 грн, є надмірно великою у відсотковому співвідношенні до суми основного боргу 403 620,45 грн, в розумінні положень ст. 233 ГК України.

Визначення розміру, на який зменшуються нараховані штрафні санкції, є суб`єктивним правом суду, і в даному випадку ним було дотримано принцип розумного балансу між інтересами сторін, враховані обставини справи та матеріальний стан сторін у даній справі.

Отже доводи АТ «НАК «Нафтогаз України» про те, що всупереч ст. 233 ГК України, місцевим господарським судом не було враховано інтереси позивача та те, що доводи відповідача не містять винятковості обставин, з якими закон пов`язує можливість зменшення заявленого до стягнення розміру пені, колегія суддів апеляційного господарського суду вважає безпідставними.

Відповідно до ст. 74, 76 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до п. 1 част. 1 ст. 275 ГПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно з ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на вищевикладене, судова колегія апеляційного суду вважає доводи апеляційної скарги безпідставними, а оскаржуване рішення в частині вирішення питання щодо зменшення нарахованої позивачем до стягнення пені є таким, що відповідає фактичним обставинам справи та нормам матеріального і процесуального права, а тому правові підстави для скасування рішення Господарського суду Хмельницької області від 17.02.2021 у справі № 924/1202/20 відсутні.

На підставі ст.129 ГПК України судовий збір за подання апеляційної скарги покладається на позивача.

Керуючись ст. 269, 270, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на рішення Господарського суду Хмельницької області від 17.02.2021 у справі № 924/1202/20 - залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Хмельницької області від 17.02.2021 у справі № 924/1202/20 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Справу № 924/1202/20 повернути Господарському суду Хмельницької області.

Повний текст постанови складений "28" травня 2021 р.

Головуючий суддя Крейбух О.Г.

Суддя Павлюк І.Ю.

Суддя Юрчук М.І.