ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" травня 2021 р. Справа№ 910/19388/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Євсікова О.О.

суддів: Попікової О.В.

Корсака В.А.

за участю:

секретаря судового засідання: Руденко Н.С.,

представників сторін:

позивача: Ярочкіна Т.І. (в режимі відеоконференції);

відповідача: Грищенко К.В.;

розглянувши апеляційну скаргу

Військово-цивільної адміністрації міста Торецьк Донецької області

на рішення Господарського суду міста Києва від 24.02.2021 (повний текст складений 12.03.2021)

у справі № 910/19388/20 (суддя Зеленіна Н.І.)

за позовом Військово-цивільної адміністрації міста Торецьк Донецької області

до Антимонопольного комітету України

про визнання недійсним рішення № 684-р від 05.11.2020,

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 24.02.2021 відмовлено у задоволенні позову Військово-цивільної адміністрації міста Торецьк Донецької області до Антимонопольного комітету України про визнання недійсним рішення №684-р від 05.11.2020.

Рішення місцевого суду мотивоване тим, що оскаржуване рішення 684-р від 05.11.2020 прийняте Антимонопольним комітетом України за повного з`ясування обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального права.

Не погодившись із прийнятим судовим рішенням, Військово-цивільна адміністрація міста Торецьк Донецької області звернулась до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій просить рішення місцевого суду скасувати та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити повністю.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 09.04.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Військово-цивільної адміністрації міста Торецьк Донецької області на рішення Господарського суду міста Києва від 24.02.2021 у справі № 910/19388/20; розгляд справи призначено на 24.05.2021.

19.04.2021 від Військово-цивільної адміністрації міста Торецьк Донецької області надійшла заява про участь у судовому засіданні, призначеному на 24.05.2021, в режимі відеоконференції, проведення якої заявник просив доручити Дзержинському міському суду Донецької області.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 20.05.2021 клопотання Військово-цивільної адміністрації міста Торецьк Донецької області про проведення судового засідання в режимі відеоконференції задоволено.

Вимоги та доводи апеляційної скарги зводяться до того, що місцевий суд не надав належної оцінки тому, що:

- розпорядженням керівника ВЦА м. Торецьк від 21.12.2017 № 366 «Про продовження дії пункту 1 рішення Дзержинської міської ради від 29.12.2012 №6/29-5 «Об определении исполнителя жилищно-комунальных услуг» не визначався виконавець послуг у сфері поводження із побутовими відходами, а лише продовжено дію пункту 1 рішення Дзержинської міської ради від 29.12.2012;

- це розпорядження керівника ВЦА м. Торецьк надало змогу задовольнити попит на послуги у сфері поводження з побутовими відходами, які відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 23.05.2018 № 420 є послугами, що становлять загальний економічний інтерес, а термін дії зазначеного рішення Дзержинської міської ради обмежено терміном здійснення повноважень Військово-цивільної адміністрації міста Торецьк Донецької області;

- військово-цивільні адміністрації населених пунктів не є органом місцевого самоврядування; згідно з абзацом 4 частини 1 статті 1 Закону України «Про військово-цивільні адміністрації» військово-цивільні адміністрації населених пунктів - це тимчасові державні органи;

- враховуючи, що визначення на конкурсних засадах юридичних осіб, які здійснюють збирання та перевезення побутових відходів, відноситься до повноважень міської ради, тобто, прийняттям відповідного рішення депутатами на сесії міської ради, то у ВЦА м. Торецьк відсутні законні підстави для прийняття рішення про проведення такого конкурсу.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач проти задоволення апеляційної скарги заперечив, зазначив, що рішення місцевого суду прийняте з дотриманням норм матеріального та процесуального права, і просив залишити вказане рішення без змін.

У судовому засіданні 24.05.2021 представник позивача (в режимі відеоконференції) надав усні пояснення у справі, відповів на запитання суду, просив задовольнити апеляційну скаргу.

Представник відповідача надав усні пояснення у справі, відповів на запитання суду, просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги.

Частинами 1, 4 ст. 269 ГПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, Північний апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як встановлено місцевим судом та вбачається з матеріалів справи, рішенням адміністративної колегії Донецького обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 16.03.2020 у справі №55/9-2019 визнано дії Військово-цивільної адміністрації м. Торецьк Донецької області, що полягають у прийнятті розпорядження №366/р від 21.12.2017 про подовження дії рішення Дзержинської міської ради №6/29-5 від 29.12.2012 (внаслідок чого виконавець послуг із вивезення побутових відходів у місті Торецьк отримав право на здійснення відповідної діяльності не у спосіб, визначений чинним законодавством (без проведення конкурсу), на необмежений строк, порушенням законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченим п. 3 ст. 50 та визначеним ч. 1 ст. 15 Закону України "Про захист економічної конкуренції", у вигляді антиконкурентних дій органу влади, які можуть призвести до недопущення конкуренції; зобов`язано Військово-цивільну адміністрацію м. Торецьк Донецької області припинити порушення, зазначене в п. 1 цього рішення, шляхом визначення виконавця послуг на конкурсних засадах, про що повідомити Відділення у чотиримісячний строк з дня отримання рішення.

Військово-цивільна адміністрація м. Торецьк Донецької області (далі - ВЦА м. Торецьк) після отримання копії рішення адміністративної колегії Донецького обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 16.03.2020 №55/6-р/к звернулась до Антимонопольного комітету України із заявою на проведення перевірки рішення адміністративної колегії Донецького обласного територіального відділення Антимонопольного комітету від 16.03.2020 №55/6-р/к, зазначивши, що підставою для проведення перевірки рішення, яке оспорюється, є недоведення обставин, які мають значення для справи і які визнано встановленими, що визначено п. 1 ст. 59 Закону України "Про захист економічної конкуренції".

Рішенням Антимонопольного комітету України (далі - Комітет) від 05.11.2020 №684-р "Про перевірку рішення адміністративної колегії Донецького обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 16.03.2020 №55/6-р/к у справі №55/9-2019" (далі - рішення АМКУ) постановлено рішення адміністративної колегії Донецького обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 16.03.2020 №55/6-р/к у справі №55/9-2019 залишити без змін.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що рішення АМКУ є незаконним та необґрунтованим та наявні підстави для визнання його недійсним. Позивач вказує, що спірним рішенням АМКУ та рішенням адміністративної колегії Донецького обласного територіального відділення АМКУ від 16.03.2020 №55/6-р/к зобов`язано ВЦА м. Торецьк припинити порушення законодавства про захист економічної конкуренції, передбачене п. 3 ст. 50 та визначене ч. 1 ст. 15 Закону України "Про захист економічної конкуренції", у вигляді антиконкурентних дій органу влади, які можуть призвести до недопущення конкуренції шляхом визначення виконавця послуг із вивезення побутових відходів на території м. Торецьк на конкурсних засадах, тобто спонукає ВЦА м. Торецьк до вчинення дій, які не входять до її повноважень.

Відповідач, заперечуючи проти позову, зазначає, що при розгляді справи Комітет правильно застосував норми матеріального права, а тому відсутні підстави для скасування спірного рішення Комітету.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України "Про захист економічної конкуренції" законодавство про захист економічної конкуренції ґрунтується на нормах, установлених Конституцією України, і складається із цього Закону, законів України "Про Антимонопольний комітет України", "Про захист від недобросовісної конкуренції", інших нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до цих законів.

Згідно зі ст. 1 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" Комітет є державним органом із спеціальним статусом, метою діяльності якого є забезпечення державного захисту конкуренції у підприємницькій діяльності та у сфері державних закупівель.

Стаття 3 зазначеного Закону до основних завдань Комітету відносить участь у формуванні та реалізації конкурентної політики в частині здійснення державного контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції на засадах рівності суб`єктів господарювання перед законом та пріоритету прав споживачів, запобігання, виявлення і припинення порушень законодавства про захист економічної конкуренції.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" у сфері здійснення контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції Комітет має повноваження, зокрема, перевіряти суб`єктів господарювання, об`єднання, органи влади, органи місцевого самоврядування, органи адміністративно-господарського управління та контролю щодо дотримання ними вимог законодавства про захист економічної конкуренції та під час проведення розслідувань за заявами і справами про порушення законодавства про захист економічної конкуренції.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України "Про військово-цивільні адміністрації" для виконання повноважень місцевих органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування у випадках, встановлених цим Законом, в районі відсічі збройної агресії Російської Федерації, зокрема в районі проведення антитерористичної операції можуть утворюватися військово-цивільні адміністрації. Військово-цивільні адміністрації - це тимчасові державні органи у селах, селищах, містах, районах та областях, що діють у складі Антитерористичного центру при Службі безпеки України (у разі їх утворення для виконання повноважень відповідних органів у районі проведення антитерористичної операції) або у складі Об`єднаного оперативного штабу Збройних Сил України (у разі їх утворення для виконання повноважень відповідних органів у районі здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях) і призначені для забезпечення дії Конституції та законів України, забезпечення безпеки і нормалізації життєдіяльності населення, правопорядку, участі у протидії актам збройної агресії, диверсійним проявам і терористичним актам, недопущення гуманітарної катастрофи в районі відсічі збройної агресії Російської Федерації, зокрема проведення антитерористичної операції.

Військово-цивільні адміністрації населених пунктів - це тимчасові державні органи, що здійснюють на територіях відповідних територіальних громад, затверджених Кабінетом Міністрів України, повноваження сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх створення) рад, виконавчих органів сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх створення) рад, сільських, селищних, міських голів та інші повноваження, визначені цим Законом.

Згідно з ч. 1 ст. 3 Закону України "Про військово-цивільні адміністрації" (в редакції, чинній на час прийняття ВЦА у м. Торецьк Розпорядження від 21.12.2017 №366-р) військово-цивільні адміністрації утворюються у разі потреби за рішенням Президента України.

У день набрання чинності актом Президента України про утворення військово-цивільної адміністрації припиняються згідно із цим Законом повноваження, зокрема, сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх створення) рад, їх виконавчих органів, сільських, селищних, міських голів, інших посадових та службових осіб місцевого самоврядування, які працюють у цих органах місцевого самоврядування, - у разі утворення військово-цивільної адміністрації відповідного населеного пункту (населених пунктів).

Частиною 2 ст. 3 цього ж Закону визначено, що військово-цивільні адміністрації населених пунктів утворюються в одному чи декількох населених пунктах (селах, селищах, містах), в яких сільські, селищні, міські ради та/або їх виконавчі органи не здійснюють покладені на них Конституцією та законами України повноваження, у тому числі внаслідок фактичного саморозпуску або самоусунення від виконання своїх повноважень, або їх фактичного невиконання.

Указом Президента України №128/2017 від 12.05.2017 "Про утворення військово-цивільної адміністрацій" утворено Військово-цивільну адміністрацію міста Торецьк Донецької області.

Рішенням Дзержинської міської ради від 29.12.2012 №6/29-5 "Об определении исполнителя жилищно-коммунальных услуг" визначено виконавцем послуг з прибирання, вивозу та утилізації твердих побутових відходів і рідких нечистот Дзержинське комунальне автотранспортне підприємство «Коммунальник».

Розпорядженням керівника ВЦА м. Торецьк №366/р від 21.12.2017 "Про продовження дії пункту 1 рішення Дзержинської міської ради від 29.12.2012 №6/29-5 "Об определении исполнителя жилищно-коммунальных услуг" продовжено дію пункту 1 Рішення № 6/29-5, який викладено в такій редакції: "Определить исполнителем услуг по уборке и вывозу бытовых отходов твердых и жидких - Автотранспортное коммунальное предприятие "Коммунальник" Торецкого городского совета" (мовою оригіналу).

Рішенням адміністративної колегії Донецького обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України №55/6-р/к від 16.03.2020 встановлено, що дії Військово-цивільної адміністрації м. Торецьк Донецької області, які полягають у прийнятті розпорядження №366/р від 21.12.2017 про продовження дії рішення Дзержинської міської ради №6/29-5 від 29.12.2012, внаслідок чого виконавець послуг із вивезення побутових відходів у місті Торецьк отримав право на здійснення відповідної діяльності не у спосіб, визначений чинним законодавством (без проведення конкурсу), на необмежений строк, є порушенням законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченим п. 3 ст. 50 та визначеним ч. 1 ст. 15 Закону України "Про захист економічної конкуренції", у вигляді антиконкурентних дій органу влади, які можуть привести до недопущення конкуренції.

Вказаним рішенням визнано дії Військово-цивільної адміністрації міста Торецьк Донецької області порушенням законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченим п. 3 ст. 50 та визначеним ч. 1 ст. 15 Закону України "Про захист економічної конкуренції", у вигляді антиконкурентних дій органу влади, які можуть призвести до недопущення конкуренції; зобов`язано Військово-цивільну адміністрацію м. Торецьк Донецької області припинити зазначене порушення шляхом визначення виконавця послуг на конкурсних засадах, про що повідомити Відділення у чотиримісячний строк з дня отримання рішення.

Розпорядженням керівника ВЦА м. Торецьк №375р від 25.06.2020 «Про внесення змін до розпорядження керівника військово-цивільної адміністрації міста Торецьк Донецької області від 21.12.2017 № 366р «Про продовження дії пункту 1 рішення Дзержинської міської ради від 29.12.2012 № 6/29-5 «Об определении исполнителя жилищно-коммунальных услуг» з метою усунення зауважень, викладених в рішенні Донецького обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 16.03.2020 № 55/6-р/к у справі № 55/9-2019, внесено зміни до розпорядження керівника Військово-цивільної адміністрації міста Торецьк Донецької області від 21.12.2017 №366р «Про продовження дії пункту 1 рішення Дзержинської міської ради від 29.12.2012 № 6/29-5 «Об определении исполнителя жилищно- коммунальных услуг» та викладено текст резолютивної частини розпорядження в новій редакції:

«Продовжити на період здійснення повноважень військово-цивільної адміністрації міста Торецьк Донецької області дію пункту 1 рішення Дзержинської міської ради від 29.12.2012 № 6/29-5 «Об определении исполнителя жилищно-коммунальных услуг», виклавши в такій редакції:

« 1. Определить исполнителем услуг по уборке и вывозу бытовых отходов твердых и жидких - Автотранспортное коммунальное предприятие «Коммунальник» Торецкого городского совета».

Не погоджуючись із рішенням адміністративної колегії №55/6-р/к від 16.03.2020, ВЦА м. Торецьк Донецької області подало заяву №1186/02-1.06 про перевірку рішення №55/6-р/к від 16.03.2020. Підставою для проведення перевірки позивачем зазначено недоведення обставин, які мають значення для справи і які визнано встановленими, що визначено п. 1 ст. 59 Закону України "Про захист економічної конкуренції".

Як зазначалось вище, рішенням АМКУ від 05.11.2020 №684-р "Про перевірку рішення адміністративної колегії Донецького обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 16.03.2020 №55/6-р/к у справі №55/9-2019" постановлено рішення адміністративної колегії Донецького обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 16.03.2020 №55/6-р/к у справі №55/9-2019 залишити без змін.

Колегія суддів відзначає, що повноваження військово-цивільної адміністрації визначені ст. 4 Закону України "Про військо-цивільні адміністрації".

Відповідно до п. 42 ч. 1 ст. 4 зазначеного Закону військово-цивільні адміністрації населених пунктів на відповідній території здійснюють повноваження із вирішення питань збирання, транспортування, утилізації та знешкодження побутових відходів, знешкодження та захоронення трупів тварин.

Військово-цивільні адміністрації населених пунктів здійснюють делеговані повноваження органів виконавчої влади, надані органам місцевого самоврядування законами України (ч. 2 ст. 4 Закону).

Відносини, пов`язані з утворенням, збиранням і заготівлею, сортуванням, перевезенням, зберіганням, обробленням (переробленням), утилізацією, видаленням, знешкодженням та захороненням відходів, що утворюються в Україні, перевозяться через її територію, вивозяться з неї, а також з перевезенням, обробленням та утилізацією відходів, що ввозяться в Україну як вторинна сировина регулюються Законом України "Про відходи".

Відповідно до ст. 21 Закону України "Про відходи" органи місцевого самоврядування у сфері поводження з відходами забезпечують, зокрема, виконання вимог законодавства про відходи; організацію збирання і видалення побутових відходів, у тому числі відходів дрібних виробників, створення полігонів для їх захоронення, а також організацію роздільного збирання корисних компонентів цих відходів.

Пунктом 55 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» встановлено, що виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання, зокрема: визначення на конкурсних засадах юридичних осіб, які здійснюють у межах певної території збирання та перевезення побутових відходів спеціально обладнаними для цього транспортними засобами.

Згідно з ч. 1, 3 ст. 35-1 Закону України "Про відходи" поводження з побутовими відходами здійснюється відповідно до державних норм і правил. Виконавця послуг з вивезення побутових відходів визначає орган місцевого самоврядування на конкурсних засадах у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Порядок проведення конкурсу на надання послуг з вивезення побутових відходів затверджений постановою Кабінету Міністрів України №1173 від 16.11.2011 (далі - Порядок).

Відповідно до п. 4 Порядку підготовка та проведення конкурсу забезпечується виконавчим органом сільської, селищної, міської ради або місцевою державною адміністрацією у разі делегування їй повноважень відповідними радами у порядку, встановленому законом.

Як вбачається з матеріалів справи, в т. ч. пояснень представника позивача у судовому засіданні 24.05.2021, на території м. Торецьк не діють будь-які органи місцевого самоврядування, окрім Військово-цивільної адміністрації міста Торецьк Донецької області. А отже Військово-цивільна адміністрація міста Торецьк Донецької області здійснює всі повноваження органів місцевого самоврядування.

З аналізу наведеного вбачається, що визначення виконавця послуг з вивезення побутових відходів на конкурсних засадах передбачене нормами чинного законодавства, проведення конкурсу віднесене до повноважень органів місцевого самоврядування, а тому апеляційний суд відхиляє доводи апелянта про те, що у позивача відсутні повноваження на проведення конкурсу для визначення виконавця послуг, адже він є єдиним органом місцевої влади, що фактично здійснює управлінські функції, в т. ч. функції органів місцевого самоврядування, на відповідній території.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 4 Закону України "Про захист економічної конкуренції" державна політика у сфері розвитку економічної конкуренції та обмеження монополізму в господарській діяльності, здійснення заходів щодо демонополізації економіки, фінансової, матеріально-технічної, інформаційної, консультативної та іншої підтримки суб`єктів господарювання, які сприяють розвитку конкуренції, здійснюється органами державної влади, органами місцевого самоврядування та органами адміністративно-господарського управління та контролю. Суб`єкти господарювання, органи влади, органи місцевого самоврядування, а також органи адміністративно-господарського управління та контролю зобов`язані сприяти розвитку конкуренції та не вчиняти будь-яких неправомірних дій, які можуть мати негативний вплив на конкуренцію.

Як встановлено у п. 31 рішення АМКУ, адміністративною колегією Відділення встановлено, що потенційними учасниками ринку надання послуг з вивезення побутових відходів на території м. Торецька можуть бути суб`єкти господарювання, які надають ці послуги у м. Торецьк і найближчих населених пунктах (про що зазначено і в п. 30 рішення адміністративної колегії Відділення - ремарка суду). Водночас ВЦА м. Торецьк не вжито заходів, які сприяють створенню та розвитку конкурентного середовища на ринку послуг з вивезення побутових відходів.

Відповідно до ст. 15 Закону України "Про захист економічної конкуренції" антиконкурентними діями органів влади, органів місцевого самоврядування, органів адміністративно-господарського управління та контролю є прийняття будь-яких актів (рішень, наказів, розпоряджень, постанов тощо), надання письмових чи усних вказівок, укладення угод або будь-які інші дії чи бездіяльність органів влади, органів місцевого самоврядування, органів адміністративно-господарського управління та контролю (колегіального органу чи посадової особи), які призвели або можуть призвести до недопущення, усунення, обмеження чи спотворення конкуренції.

Антиконкурентними діями органів влади, органів місцевого самоврядування, органів адміністративно-господарського управління та контролю, зокрема, визнаються дії щодо надання окремим суб`єктам господарювання або групам суб`єктів господарювання пільг чи інших переваг, які ставлять їх у привілейоване становище стосовно конкурентів, що призводить або може призвести до недопущення, усунення, обмеження чи спотворення конкуренції (ч. 2 ст. 15 Закону).

Таким чином, враховуючи наведене, апеляційний суд погоджується з висновками Комітету, що дії ВЦА м. Торецьк, які полягають у визначенні виконавця послуг із вивезення побутових відходів не на конкурсних засадах, є такими, що містять ознаки порушення законодавства про захист економічної конкуренції.

Доводи апелянта про те, що Комітет під час розгляду справи порушив норми матеріального права, а саме неправильно встановив обов`язковість конкурсної процедури при визначенні виконавця зазначених послуг, апеляційний суд відхиляє, оскільки зазначені доводи спростовуються вищезазначеним та ґрунтуються на неправильному тлумаченні норм законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 59 Закону України "Про захист економічної конкуренції" підставами для зміни, скасування чи визнання недійсними рішень органів Антимонопольного комітету України є: неповне з`ясування обставин, які мають значення для справи; недоведення обставин, які мають значення для справи і які визнано встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні, обставинам справи; заборона концентрації відповідно до Закону України "Про санкції"; порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Колегія суддів вважає доводи позивача необґрунтованими, недоведеними та такими, що суперечать наявним у матеріалах справи доказам та положенням чинного законодавства України.

Суд погоджується із доводами Комітету про те, що дії ВЦА м. Торецьк, які полягають у прийнятті Розпорядження №366/р, котрим АКП "Комунальник" визначене виконавцем послуг у сфері поводження з побутовими відходами у м. Торецьк без проведення конкурсу, тобто не у спосіб, визначений чинним законодавством, та на необмежений (невизначений) строк, порушенням законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченим п. 3 ст. 50 та ч. 1 ст. 15 Закону України "Про захист економічної конкуренції", у вигляді антиконкурентних дій органу влади, які можуть призвести до недопущення конкуренції.

Пунктом 30 Порядку передбачено, що організатор конкурсу протягом не більш як п`яти робочих днів з дня проведення конкурсу вводить у дію відповідним актом рішення конкурсної комісії щодо визначення переможця конкурсу на певній території населеного пункту, межі якої були визначені умовами конкурсу, та зазначає строк, протягом якого виконавець має право надавати такі послуги, але не менш як п`ять років.

У разі коли в конкурсі взяв участь тільки один учасник і його пропозицію не було відхилено, строк, на який він визначається виконавцем послуг з вивезення побутових відходів на певній території населеного пункту, повинен становити 12 місяців, після чого організовується і проводиться новий конкурс.

При цьому колегія суддів відхиляє посилання апелянта на те, що термін дії рішення Дзержинської міської ради, продовжений рішеннями ВЦА м. Торецьк, обмежено терміном здійснення повноважень Військово-цивільної адміністрації міста Торецьк Донецької області, оскілки термін здійснення повноважень цією адміністрацією наразі також є невизначеним.

За результатом дослідження наявних у матеріалах справи доказів, доводів і тверджень учасників справи місцевий суд дійшов правильного висновку про те, що при прийнятті рішення 684-р від 05.11.2020 Антимонопольний комітет України повно з`ясував обставини, які мають значення для справи, та дотримався норм матеріального права.

При цьому позивач не надав належних доказів на спростування висновків Комітету, і фактично всі доводи позивача зводяться до оцінки норм законодавства про місцеве самоврядування, яка надана у спірному рішенні Комітетом.

З урахуванням вище викладених обставин, апеляційний суд вважає позовні вимоги недоведеними, необґрунтованими, такими, що не відповідають фактичним обставинам справи і спростовані належним чином і в установленому законом порядку відповідачем, а відтак, заявлені вимоги задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно зі ст. ст. 76, 77 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

З огляду на вказані обставини, ґрунтуючись на матеріалах справи, колегія суддів вважає, що рішення місцевого суду прийняте з повним та всебічним дослідженням обставин, які мають значення для вирішення спору, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Належних доказів на підтвердження своїх доводів та заперечень, викладених в поданій апеляційній скарзі, скаржник не надав суду апеляційної інстанції.

Як зазначено у п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Колегія суддів також зазначає, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення Суду у справі Трофимчук проти України, no. 4241/03 від 28.10.2010).

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Беручи до уваги наведене, всі інші аргументи учасників судового процесу колегія судів з урахуванням п. 3 ч. 4 ст. 238 ГПК України відхиляє як такі, що не стосуються предмета спору, є явно необґрунтованими та неприйнятними з огляду на законодавство та усталену судову практику.

У справі, що розглядається, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах, а доводи, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують обґрунтованих та правомірних висновків місцевого господарського суду.

Відповідно до ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи зазначене, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що судове рішення господарського суду першої інстанції відповідає чинному законодавству та матеріалам справи, підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, не вбачається.

Згідно зі ст. 129 ГПК України витрати зі сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на заявника.

Керуючись ст.ст. 74, 129, 269, 275 - 277, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Військово-цивільної адміністрації міста Торецьк Донецької області на рішення Господарського суду міста Києва від 24.02.2021 у справі №910/19388/20 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 24.02.2021 у справі №910/19388/20 залишити без змін.

3. Повернути до Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/19388/20.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова апеляційної інстанції може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та в строк, передбачені ст.ст. 287 - 289 ГПК України.

Повний текст постанови складений 26.05.2021.

Головуючий суддя О.О. Євсіков

Судді О.В. Попікова

В.А. Корсак