УХВАЛА

м. Київ

02.06.2021Справа № 910/7586/20
Суддя Господарського суду міста Києва Яковенко А.В., розглянувши в письмовому провадженні заяву ОСОБА_1

до Державного підприємства "Укрветсанзавод"

про стягнення заробітної плати та середнього заробітку за весь час затримки остаточного розрахунку

в межах справи №910/6968/16

За заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Птахокомплекс "Губин"

до Державного підприємства "Укрветсанзавод" (ідентифікаційний код 38519326)

про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

На розгляді Господарського суду міста Києва перебуває справа №910/6968/16 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Птахокомплекс "Губин" про банкрутство Державного підприємства "Укрветсанзавод" .

ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Державного підприємства "Укрветсанзавод" про стягнення заборгованості по невиплаченій при звільнені заробітної плати у розмірі 23 862,62 грн. та стягнення середнього заробітку за весь час затримки при звільнені за період 02.03.2020 по 29.05.2020 у розмірі 29 129,73 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.07.2020 позовну заяву ОСОБА_1 до Державного підприємства "Укрветсанзавод" про стягнення заробітної плати та середнього заробітку за весь час затримки остаточного розрахунку залишено без руху. Зобов`язано ОСОБА_1 протягом десяти днів з дня вручення даної ухвали усунути недоліки позовної заяви шляхом:- подання до суду доказів сплати судового збору у розмірі 4 204,00 грн.

14.07.2020 до Господарського суду міста Києва від позивача надійшла заява про уточнення позовних вимог, відповідно до яких просив суд стягнути з ДП "Укрветсанзавод" середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні за період з 03.03.2020 по 25.06.2020 у розмірі 37 868,65 грн.

Так, від заявника надійшли докази усунення недоліків позовної заяви, встановлених в ухвалі Господарського суду м. Києва від 07.07.2020.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.10.2020 прийнято до свого провадження заяву ОСОБА_1 до Державного підприємства "Укрветсанзавод" про стягнення середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні за період з 03.03.2020 по 19.06.2020 у розмірі 32 808,18 грн. до розгляду в межах справи № 910/6968/16 та ухвалено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання).

Відповідач відзиву на заяву не подав.

Будь-яких інших заяв, клопотань, пояснень від сторін по справі до суду не надходило.

21.10.19р. набрав чинності Кодекс України з процедур банкрутства від 21.10.2019р. №2597-VIII.

Відповідно до п.2 Прикінцевих та перехідних положень, з дня введення в дію цього Кодексу визнати такими, що втратили чинність: Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (Відомості Верховної Ради України, 1992 р., № 31, ст. 440 із наступними змінами); Постанову Верховної Ради України "Про введення в дію Закону України " Про банкрутство" (Відомості Верховної Ради України, 1992 р., № 31, ст. 441). Закон України "Про мораторій на стягнення майна громадян, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті" (Відомості Верховної Ради України, 2014 р., № 28, ст. 940; 2015 р., № 43, ст. 386) втрачає чинність через один рік з дня введення в дію цього.

Пунктом 4 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства, встановлено, що дня введення в дію цього Кодексу подальший розгляд справ про банкрутство здійснюється відповідно до положень цього Кодексу незалежно від дати відкриття провадження у справі про банкрутство, крім справ про банкрутство, які на день введення в дію цього Кодексу перебувають на стадії санації, провадження в яких продовжується відповідно до Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". Перехід до наступної судової процедури та подальше провадження у таких справах здійснюється відповідно до цього Кодексу.

З огляду на те, що ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.04.2018 у справі №910/6968/16 припинено процедуру розпорядження майном Державного підприємства "Укрветсанзавод" та повноваження розпорядника майна Усачова О.М. Введено процедуру санації боржника - Державного підприємства "Укрветсанзавод", то подальший розгляд справи здійснюється відповідно до норм Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва встановив наступне.

ОСОБА_1 працював на посаді інженера-технолога Жовківської філії Державного підприємства "Укрветсанзавод" та з 02.03.2020 був звільнений із займаної посади у зв`язку із скороченням чисельності штату відповідно до п. 1 ст. 40 Кодексу законів про працю України.

У зв`язку із затримкою розрахунку при звільненні, ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою (з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог) про стягнення з боржника середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати у розмірі 37 868,65 грн. за період з 03.03.2020 по 25.06.2020 (день фактичного розрахунку).

За змістом ст.ст. 47, 115, 116 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення провести з працівником розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. При звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок.

Однак, в порушення вказаних положень КЗпП України підприємство не провело остаточний розрахунок з позивачем за виконану ним роботу в день звільнення, чим порушено його трудові права, а тому ОСОБА_1 правомірно звернувся до суду з позовом про стягнення середнього заробітку за весь час затримки остаточного розрахунку.

Матеріалами справи встановлено, що позивач звільнений з 02.03.2020, однак у день звільнення працівника відповідачем не проведений розрахунок з ним. Остаточний розрахунок щодо виплати заробітної плати було проведено 25.06.2020.

Статтею 117 КЗпП України встановлено, що в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Відповідно до роз`яснень, наведених у пункті 20 постанови Пленуму Верховного Суду України № 13 від 24.12.1999 року «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв`язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред`явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі статті 117 КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку.

Середній заробіток для виплати працівникові компенсації за час затримки розрахунку при звільненні визначається відповідно до ст. 27 Закону України "Про оплату праці" за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100 (далі - Порядок).

Відповідно до п. 2 Порядку середньомісячна заробітна плата працівника обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана виплата, тобто, що передують дню звільнення працівника з роботи. П. 3 Порядку визначено, що усі виплати включаються в розрахунок середньої заробітної плати у тому розмірі, в якому вони нараховані, без виключення сум відрахування на податки, стягнення аліментів тощо, за винятком відрахувань із заробітної плати осіб, засуджених за вироком суду до виправних робіт без позбавлення волі.

При цьому згідно з п. 5 Порядку основою для визначення загальної суми заробітку, що підлягає виплаті за час затримки розрахунку при звільненні, є середньоденна (середньогодинна) заробітна плата працівника, яка відповідно до п. 8 цього Порядку визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством - календарних днів за цей період.

За перерахунком суду, середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні становить 48 189,18 грн (78 робочих днів з 03.03.2020 до 25.06.2020 х 617,81 грн - середньоденна заробітна плата ОСОБА_1 (25 330,32 грн - заробітна плата за січень-лютий 2020 року / 41 фактично відпрацьовані дні = 617,81 грн) = 48 189,18 грн).

Тому, враховуючи, що середньоденна заробітна плата позивача 617,81 грн. вирахувана без виключення сум податків та інших обов`язкових платежів, то з утриманням з 48 189,18 грн. (середній заробіток), передбачених законом податків та інших обов`язкових платежів, правомірним до стягнення з відповідача на користь позивача є сума в розмірі 38 792,89 грн.

Проте, оскільки ОСОБА_1 заявив до стягнення середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільнені у розмірі 37 868,65 грн., а у суду відсутні підстави для виходу за межі позовних вимог, то судом задовольняється позов в цій частині у розмірі заявленим до стягнення позивачем, а саме у розмірі 37 868,65 грн.

Відповідачем цей розрахунок не спростований.

За змістом ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

За приписами статті 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини в справі «Ващенко проти України» (Заява № 26864/03) від 26.06.2008 року зазначено, що принцип змагальності полягає в тому, що суд уважно досліджує зауваження заявника, виходячи з сукупності наявних матеріалів в тій мірі, в якій він є повноважним вивчати заявлені скарги. Отже, у суду відсутні повноваження на вихід за межі принципу диспозитивності і змагальності та збирання доказів на користь однієї із зацікавлених сторін.

З огляду на викладене, позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню в повному обсязі та стягненню на його користь середнього заробітку за весь час затримки розрахунку у розмірі 37 868,65 грн.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись КЗпП України, ст.10, 45 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", ст. 129, ст.ст. 233-235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити повністю.

2. Стягнути з Державного підприємства "Укрветсанзавод" (01001, м. Київ, вул. Грінченка,1, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільнені, що складає 37 868 (тридцять сім тисяч вісімсот шістдесят вісім) грн. 65 коп. та судовий збір у розмірі 4 204 (чотири тисячі двісті чотири) грн. 00 коп. Видати наказ.

3. Дана ухвала набирає законної сили в порядку ст. 235 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржена.

Суддя А.В. Яковенко