ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" травня 2021 р. Справа № 911/595/21

Господарський суд Київської області у складі судді Щоткіна О.В., за участі секретаря судового засідання Литовки А.С., розглянув матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Глінкор Інвест»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Бориспільський комбікормовий завод»

про стягнення 2069905,71 грн

за участі представників

позивача: Іващенко А.В. представник за довіреністю № 2 від 10.01.2021;

відповідача: не з`явився.

СУТЬ СПОРУ:

До Господарського суду Київської області звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Глінкор Інвест» (далі позивач, ТОВ «Глінкор Інвест») з позовною заявою № 1-п від 22.02.2021 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Бориспільський комбікормовий завод» (далі відповідач, ТОВ «БКЗ») про стягнення 2069905,71 грн, з яких: 2012388,27 грн основного боргу та 57517,44 грн пені.

Позовні вимоги обґрунтовано неналежним виконанням відповідачем грошових зобов`язань за договором поставки макухи соєвої № 61/БКЗ від 28.05.2019.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 03.03.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання на 29.03.2021; сторонам встановлено строки для вчинення процесуальних дій у справі.

Ухвалою суду від 03.03.2021 повернуто ТОВ «Глінкор Інвест» з Державного бюджету України переплачений судовий збір у розмірі 621,97 грн, сплачений платіжним дорученням № 69 від 09.12.2020 на суму 31670,56 грн.

Ухвалою суду від 29.03.2021 підготовче засідання відкладено на 12.04.2021.

На підставі ухвали суду від 12.04.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 17.05.2021.

У судовому засіданні 17.05.2021 представник позивача обґрунтувала в усному порядку заявлені вимоги та просила суд задовольнити позов у повному обсязі.

Відповідач явку уповноваженого представника в судові засідання не забезпечив, у встановлений судом строк відзив на позовну заяву не подав, будь-яких заяв чи клопотань процесуального характеру на адресу суду не направив.

При цьому суд зазначає, що відповідач належним чином повідомлений про розгляд даної справи, що підтверджується наявними у матеріалах справи рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень.

Положеннями ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України) передбачено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Оскільки судом було вчинено усі необхідні дії для належного повідомлення відповідача про час та місце розгляду справи, зважаючи на відсутність підстав для відкладення розгляду справи, суд, на підставі ч. 9 ст. 165 ГПК України, здійснює розгляд справи виключно за наявними матеріалами.

Відповідно до ч. 1 ст. 233 ГПК України, суди ухвалюють рішення, постанови іменем України негайно після закінчення судового розгляду.

Після виходу з нарадчої кімнати, відповідно до ст. 240 ГПК України, 17.05.2021 судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Між ТОВ «Глінкор Інвест» (постачальник) та ТОВ «БКЗ» (покупець) 28.05.2019 укладено договір поставки макухи соєвої № 61/БКЗ (далі Договір), відповідно до п. 1.1. якого постачальник бере на себе зобов`язання здійснити поставку товару, який не обтяжений правами третіх осіб, та передати його у власність покупця, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити поставлений постачальником товар належної якості та в обумовлені сторонами строки.

За умовами п. 1.2. Договору предметом даного Договору є поставка макухи соєвої, отриманої після віджиму олії з насіння сої (далі Товар).

Партією товару вважається його кількість, вказана у товарно-транспортній накладній (п. 1.4. Договору).

Поставка товару здійснюється постачальником на умовах терміну «DAP DELIVERED AT PLACE» за адресою: 08300, Київська обл., м. Бориспіль, вул. Привокзальна, 46 (п. 3.1. Договору).

Право власності на товар, що поставляється, переходить від постачальника до покупця в момент передачі товару та підписання уповноваженою особою покупця товарно-транспортної накладної (п. 3.8. Договору).

За умовами п. 5.2. Договору розрахунки за кожну поставлену партію товару здійснюються покупцем у безготівковому порядку шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок постачальника.

У пункті 5.3. Договору сторони обумовили, що для отримання оплати є необхідність виконання наступних умов: постачальник передає покупцю всю кількість товару згідно рахунку-фактури; сторони підписують належним чином оформлену видаткову накладну; постачальник передає покупцю повний пакет оригіналів документів зазначених в п. 3.4. та п. 3.5. даного Договору.

Відповідно до п. 5.4. Договору після виконання останньої з умов, зазначених в п. 5.3.: покупець сплачує 80% оплати вартості товару на розрахунковий рахунок постачальника протягом 21 (двадцять один) робочих днів; остаточний розрахунок в розмірі 20% оплати вартості замовленого товару здійснюється протягом 3 (три) робочих днів після того, як постачальник в строки передбачені чинним законодавством засобами електронного зв`язку надіслав покупцю податкову накладну, зареєстровану у Єдиному реєстрі податкових накладних, але в будь-якому разі не раніше строку, вказаного в пункті 5.4.1. даного Договору.

Ціна Договору складається з вартості поставленого товару протягом строку дії даного Договору (п. 5.7. Договору).

Згідно з п. 8.1. Договору останній вступає в силу з моменту його підписання та діє до 31.12.2022.

Між сторонами також узгоджено та підписано додаток № 1 до Договору «Зразки відтиску факсиміле» і додаток № 2 до Договору «Якісні показники товару».

У період з 20.07.2019 по 27.08.2019 постачальник передав, а покупець отримав у власність обумовлений Договором товар на загальну суму 10061941,36 грн, що підтверджується долученими до матеріалів справи копіями видаткових накладних, а саме: № 168 від 20.07.2019 на суму 377718,00 грн; № 171 від 23.07.2019 на суму 396924,00 грн; № 172 від 24.07.2019 на суму 384508,00 грн; № 175 від 25.07.2019 на суму 394596,00 грн; № 197 від 13.08.2019 на суму 392238,00 грн; № 198 від 13.08.2019 на суму 390654,00 грн; № 199 від 16.08.2019 на суму 380556,00 грн; № 200 від 16.08.2019 на суму 398970,00 грн; № 201 від 17.08.2019 на суму 385704,00 грн; № 208 від 23.08.2019 на суму 393030,00 грн; № 209 від 24.08.2019 на суму 377982,00 грн; № 211 від 25.08.2019 на суму 379566,00 грн; № 212 від 26.08.2019 на суму 384318,00 грн; № 213 від 27.08.2019 на суму 382932,00 грн; № 184 від 01.08.2019 на суму 367090,56 грн; № 185 від 02.08.2019 на суму 383767,68 грн; № 186 від 03.08.2019 на суму 379695,36 грн; № 187 від 03.08.2019 на суму 382410,24 грн; № 188 від 04.08.2019 на суму 390748,80 грн; № 189 від 06.08.2019 на суму 386094,72 грн; № 202 від 17.08.2019 на суму 387090,00 грн; № 203 від 18.08.2019 на суму 383724,00 грн; № 204 від 19.08.2019 на суму 396198,00 грн; № 205 від 20.08.2019 на суму 390258,00 грн; № 206 від 21.08.2019 на суму 389862,00 грн; № 207 від 22.08.2019 на суму 405306,00 грн. Видаткові накладні містять підписи представників сторін та скріплені печаткою і штампом підприємств.

Претензій щодо якості чи кількості отриманого товару матеріали справи не містять, а отже вказаний у накладних товар прийнятий покупцем без зауважень, що свідчить про повноту та якість виконання постачальником своїх зобов`язань згідно з Договором, а тому товар вважається прийнятим без зауважень в повному обсязі.

Також на виконання умов Договору постачальник виписав та здійснив реєстрацію податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних на загальну суму в розмірі 10061941,36 грн.

Покупець у період з 13.08.2019 по 29.01.2020 перерахував на користь постачальника грошові кошти в сумі 8049553,09 грн, що становить 80% вартості товару від загальної суми поставок. На підтвердження здійснення покупцем часткових оплат, до позовної заяви долучено реєстр банківських документів за період з 20.07.2019 по 22.02.2021.

Звертаючись з позовом до суду, ТОВ «Глінкор Інвест» стверджує про те, що ТОВ «БКЗ» порушило свої зобов`язання, визначені пп. 5.4.2. Договору, щодо остаточного розрахунку в розмірі 20% вартості поставленого товару. За розрахунком позивача сума осиного боргу станом на 09.02.2021 складає 2012388,27 грн.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ч. 2 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частина 1 ст. 626 Цивільного кодексу України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 Господарського кодексу України, ст. 599 Цивільного кодексу України зобов`язання, зокрема, припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Стаття 525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язання є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Спір між сторонами виник внаслідок неналежного виконання відповідачем грошових зобов`язань за договором поставки макухи соєвої № 61/БКЗ від 28.05.2019.

Згідно зі ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Як установлено судом та не було заперечено відповідачем, у період з 20.07.2019 по 27.08.2019 ТОВ «Глінкор Інвест» поставлено на користь ТОВ «БКЗ» товар на загальну суму 10061941,36 грн. У свою чергу ТОВ «БКЗ», у період з 13.08.2019 по 29.01.2020, перераховано на користь ТОВ «Глінкор Інвест» 8049553,09 грн, отже сума заборгованості станом на дату звернення позивача з даним позовом до суду склала 2012388,27 грн (10061941,36 грн - 8049553,09 грн).

Доказів перерахування коштів на користь позивача в розмірі, більшому, ніж зазначає позивач, відповідач суду не подав, контррозрахунок заборгованості, а також будь-які матеріали, які б спростовували розрахунок позивача, відповідачем не подано.

Враховуючи викладене та приймаючи до уваги, що відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами, позовні вимоги про стягнення заборгованості в розмірі 2012388,27 грн, які не сплачені відповідачем станом на день розгляду спору, підлягають задоволенню в повному обсязі як обґрунтовано заявлені та підтверджені матеріалами справи.

У зв`язку з простроченням відповідачем зобов`язання з оплати вартості отриманого товару позивач заявив до стягнення з ТОВ «БКЗ» 57517,44 грн пені, яка розрахована за загальний період з 03.11.2020 по 09.02.2021.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки (ст. 611 Цивільного кодексу України).

Статтею 230 Господарського кодексу України передбачено, що штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України).

Згідно положеннями Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань», розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Частиною 6 ст. 232 Господарського кодексу України визначено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язань, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Пунктом 6.4. Договору обумовлено, що покупець за несвоєчасну оплату товару сплачує постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період прострочення, за кожен день прострочення, але не більше 5 (п`ять) % від загальної вартості неоплаченого товару.

До позовної заяви долучено розрахунок пені за не своєчасне виконання грошового зобовязання ТОВ «БКЗ» за Договором, з якого вбачається, що відповідні нарахування здійснено позивачем наступним чином:

- від суми заборгованості у розмірі 1083939,20 грн за період з 03.11.2020 по 09.02.2021;

- від суми заборгованості в розмірі 457961,47 грн за період з 18.11.2020 по 09.02.2021;

- від суми заборгованості в розмірі 470487,60 грн за період з 10.12.2020 по 09.02.2021.

Дослідивши поданий позивачем розрахунок, суд зазначає, що позивач припустився помилок при визначенні початку перебігу строку для здійснення нарахування пені.

Так, умовами Договору передбачено, що остаточний розрахунок здійснюється протягом трьох робочих днів після того, як постачальник в строки передбачені чинним законодавством засобами електронного зв`язку надіслав покупцю податкову накладну, зареєстровану у Єдиному реєстрі податкових накладних (пп. 5.4.2. Договору).

Статтею 253 Цивільного кодексу України встановлено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Судом установлено, що податкові накладні на суму поставок у розмірі 1083939,20 грн (видаткові накладні №№: 168, 171, 172, 175, 197, 198, 199, 200, 201, 208, 209, 211, 212, 213) надіслано покупцю 29.10.2020, отже строк для оплати розпочав свій перебіг 30.10.2020 та сплинув 03.11.2020. Прострочення в оплаті настало 04.11.2020.

Податкові накладні на суму поставок у розмірі 457961,47 грн (видаткові накладні №№: 184, 185, 186, 187, 188, 189) надіслано покупцю 13.11.2020, отже строк для оплати розпочав свій перебіг 16.11.2020 та сплинув 18.11.2020. Прострочення в оплаті настало 19.11.2020.

Податкові накладні на суму поставок у розмірі 470487,60 грн (видаткові накладні №№: 202, 203, 204, 205, 206, 207) надіслано покупцю 07.12.2020, отже строк для оплати розпочав свій перебіг 08.12.2020 та сплинув 10.12.2020. Прострочення в оплаті настало 11.12.2020.

З урахуванням викладеного вище, здійснивши перерахунок належних до сплати пені, за періоди з наступного дня після спливу строку виконання грошового зобов`язання по 09.02.2021, а також врахувавши, що пеня за кожною із спірних накладних не може перевищувати 5% від суми заборгованості, суд встановив, що вірно розрахований розмір пені становить загалом 56734,86 грн, з огляду на що вимоги в цій частині підлягають частковому задоволенню.

Враховуючи викладене вище, а також те, що факт порушення відповідачем договірних зобов`язань судом встановлений і по суті останнім не спростований, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково та з відповідача на користь позивача підлягають до стягнення 2012388,27 грн основного боргу та 56734,86 грн пені.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, пов`язаних зі сплатою судового збору, суд керується п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, відповідно до якого судовий збір покладається, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. 73, 74, 76-80, 129, 237, 238, 240, 242 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Бориспільський комбікормовий завод» (08300, Київська обл., м. Бориспіль, вул. Привокзальна, буд. 46; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Глінкор Інвест» (54042, Миколаївська обл., м. Миколаїв, вул. Південна, буд. 37, кімната 101; ): 2012388 (два мільйона дванадцять тисяч триста вісімдесят вісім) грн 27 коп. основного боргу, 56734 (п`ятдесят шість тисяч сімсот тридцять чотири) грн 86 коп. пені та 31036 (тридцять одну тисячу тридцять шість) грн 85 коп. судового збору.

3. В іншій частині позову відмовити.

4. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Дане рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення відповідно до ст. 240-241 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 31.05.2021.

Суддя О.В. Щоткін