ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

02 червня 2021 року Справа № 903/435/16

за заявою Приватного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк", м. Дніпропетровськ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Неттелко Люкс Лімітед", м. Луцьк

про банкрутство

Суддя Кравчук А.М.

Секретар судового засідання Легерко В.Б.

Представники:

від кредиторів: н/з

ліквідатор: н/з

встановив: ухвалою Господарського суду Волинської області від 04.07.2016 порушено провадження у справі про банкрутство ТОВ "Неттелко Люкс Лімітед", визнано безспірні вимоги ПАТ КБ "Приватбанк" в сумі 1 839 935 грн. 99 коп., відкрито процедуру розпорядження майном строком на 115 календарних днів, розпорядником майна призначено арбітражного керуючого Рибачука В.В.

Ухвалою суду від 10.10.2016 затверджено реєстр вимог кредиторів боржника - ТОВ "Неттелко Люкс Лімітед", а саме:

- ПАТ "Перший Український Міжнародний Банк" в сумі 431 209,79 грн., з яких: 2 756,00 грн. - перша черга, 347 861,79 грн. - четверта черга, 80 592,00 грн. - шоста черга;

- ВВД ФСС НВВ ПЗ України у м. Луцьку в сумі 10 145,66 грн., з яких: 2 756,00 грн. - перша черга, 7 389,66 грн. - друга черга;

- ПАТ КБ "Приватбанк" в сумі 8 915 776,75 грн., з яких: 16 536,00 грн. - перша черга, 4 683 620,75 грн. - четверта черга, 4 215 620,00 грн. шоста черга;

- Костянтинівський міський центр зайнятості в сумі 10 524,87 грн., з яких: 2 756,00 грн. - перша черга, 7 768,87 грн. - друга черга

Постановою господарського суду від 06.03.2017 ТОВ "Неттелко Люкс Лімітед" визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру строком на 12 місяців, ліквідатором призначено арбітражного керуючого Рибачука Валерія Володимировича.

07.03.2017 за №40956 на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України здійснено оприлюднення повідомлення про визнання банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури ТОВ "Неттелко Люкс Лімітед".

Ухвалою суду від 10.04.2017 визнано поточні грошові вимоги ПАТ "Перший Український Міжнародний Банк" в сумі 15 469,28 грн., з яких: 3 200,00 грн. - перша черга, 12 269,28 грн. - четверта черга.

Ухвалою суду від 18.07.2018 у затвердженні звітів ліквідатора Рибачука Валерія Володимировича та ліквідаційного балансу ТОВ "Неттелко Люкс Лімітед" відмовлено, зобов`язано ліквідатора Рибачука В. В. вжити всіх заходів для виявлення та реалізації майна боржника, завершення ліквідаційної процедури.

Ухвалою суду від 10.01.2019 у задоволенні клопотання ліквідатора Рибачука Валерія Володимировича №66 від 19.07.2018 про продовження строку ліквідаційної процедури та повноважень ліквідатора відмовлено. Зобов`язано ліквідатора Рибачука Валерія Володимировича вжити заходів для завершення ліквідаційної процедури; до 01.02.2019 подати суду звіт про проведену роботу за період з 18.07.2018 по день подання звіту; звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс Товариства з обмеженою відповідальністю "Неттелко Люкс Лімітед".

Ухвалами суду від 17.04.2019 у затвердженні звітів ліквідатора Рибачука Валерія Володимировича та ліквідаційного балансу Товариства з обмеженою відповідальністю "Неттелко Люкс Лімітед" відмовлено; усунено арбітражного керуючого Рибачука Валерія Володимировича від виконання обов`язків ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Неттелко Люкс Лімітед"; запропоновано комітету кредиторів боржника подати суду кандидатуру ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Неттелко Люкс Лімітед"; зобов`язано арбітражного керуючого Рибачука Валерія Володимировича здійснювати повноваження ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Неттелко Люкс Лімітед" до моменту призначення у справі №903/435/16 нового ліквідатора у встановленому Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" порядку.

Ухвалою суду від 05.09.2019 ліквідатором боржника призначено арбітражного керуючого Струця М. П.

Ухвалою від 08.07.2020 задоволено частково заяву арбітражного керуючого Рибачука Валерія Володимировича №001 від 16.03.2020 про затвердження основної грошової винагороди. Затверджено оплату послуг арбітражному керуючому Рибачуку Валерію Володимировичу в розмірі двох мінімальних заробітних плат за кожен місяць виконання обов`язків ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Неттелко Люкс Лімітед" за період з 06.03.2017 по 17.04.2018 в сумі 89 525 грн. 14 коп. В частині стягнення основної грошової винагороди в сумі 153059,00 грн. з Товариства з обмеженою відповідальністю "Неттелко Люкс Лімітед" відмовлено.

Ухвалою суду від 27.11.2020 у задоволенні заяви ліквідатора Рибачука Валерія Володимировича № 01 від 11.11.2020 про роз`яснення ухвали суду від 08.07.2020 відмовлено.

Ухвалою суду від 10.02.2021 в задоволенні заяви № 001 від 28.12.2021 в частині визнання арбітражного керуючого Рибачука Валерія Володимировича поточним кредитором ТзОВ "Неттелко Люкс Лімітед" по заборгованості з оплати грошової винагороди в сумі 89 525 грн 14 коп. відмовлено.

На адресу суду надійшла скарга ОСОБА_1 № 01 від 08.05.2021 на дії ліквідатора боржника Струця Миколи Петровича, згідно якої просить зобов`язати ліквідатора боржника Струця М.П. провести оплату основної грошової винагороди арбітражному керуючому Рибачуку В.В. в сумі 89 525 грн. 14 коп. та повідомити механізм (порядок) оплати послуг за виконання обов`язків ліквідатора.

Скарга обґрунтована відсутністю звітів арбітражного керуючого Струця М.П. про виконання обов`язків ліквідатора боржника за період з 05.09.2019 по 01.05.2021, використання грошових коштів та погашення грошових зобов`язань в ліквідаційні процедурі кредиторам (іншим учасникам) за рахунок реалізації майна. Зазначає, що ліквідатором порушено вимоги Кодексу України з процедур банкрутства під час розгляду заяви про стягнення основної грошової винагороди арбітражного керуючого Рибачука В.В. в сумі 89 525 грн. 14 коп., яка затверджена ухвалою суду від 08.07.2020.

Ухвалою суду від 17.05.2021 розгляд справи призначено 02.06.2021 о 10:30 год. Зобов`язано ліквідатора Струця М. П. до 02.06.2021 подати суду пояснення по суті скарги.

ПАТ КБ "Приватбанк" у поясненнях від 24.05.2021 у задоволенні скарги просить відмовити, оскільки ліквідаційна процедура на момент розгляду скарги не завершена, реалізація майна не здійснювалась, у зв`язку з чим вимога про стягнення грошової винагороди є передчасною. Після призначення ліквідатором арбітражного керуючого Струця М.П., арбітражний керуючий Рибачук В.В. втратив статус учасника справи про банкрутство.

Ліквідатор Струць М.П. у поясненнях від 27.05.2021 зазначає, що оскільки арбітражний керуючий Рибачук В.В. після припинення його повноважень як ліквідатора та відмовою у визнанні його поточних кредиторських вимог не є учасником справи про банкрутство, то скарга підлягає залишенню без розгляду. Господарським судом не було затверджено звіт про нарахування та виплату грошової винагороди, а тільки встановлено її розмір, який може бути взятий за основу для подальшого затвердження звіту, у зв`язку з чим вимога ОСОБА_1 про стягнення грошової винагороди в сумі 89 525 грн. 14 коп. є не обґрунтована. Ліквідаційна маса становить 0 грн. 00 коп. У боржника повністю відсутні кошти, що виключає можливість виплати ОСОБА_1 грошової винагороди. Ліквідаційна процедура боржника триває, реалізація майна не здійснювалась, у зв`язку з чим вимога про стягнення грошової винагороди є передчасна. У заяві від 31.05.2021 розгляд справи просить проводити без його участі, у задоволенні скарги відмовити.

УВД ФСС України у Волинській області у заяві від 02.06.2021 розгляд справи просить проводити без участі його представника.

Надіслання ухвали суду про призначення судового засідання 02.06.2021 учасникам справи підтверджується списком розсилки поштової кореспонденції від 17.05.2021.

Згідно ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

В силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, 1950 року, учасником якої є Україна, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору (§ 66-69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України").

Враховуючи, що норми ст. 74 ГПК України щодо обов`язку суду витребувати у сторін документи і матеріали, необхідні для вирішення спору, кореспондуються з диспозитивним правом сторін подавати докази, п. 4 ст. 129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд вважає, що ним, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та вважає за необхідне розгляд справи проводити за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, господарський суд, -

встановив:

Ч. 1 ст. 3 ГПК України передбачено, що судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до ч. 2 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства з дня введення в дію цього Кодексу визнано такими, що втратили чинність: Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом"(Відомості Верховної Ради України, 1992 р., N 31, ст. 440 із наступними змінами); Постанову Верховної Ради України "Про введення в дію Закону України "Про банкрутство" (Відомості Верховної Ради України, 1992 р., N 31, ст. 441).

Ч. 4 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства встановлено, що з дня введення в дію цього Кодексу подальший розгляд справ про банкрутство здійснюється відповідно до положень цього Кодексу незалежно від дати відкриття провадження у справі про банкрутство, крім справ про банкрутство, які на день введення в дію цього Кодексу перебувають на стадії санації, провадження в яких продовжується відповідно до Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". Перехід до наступної судової процедури та подальше провадження у таких справах здійснюється відповідно до цього Кодексу.

Згідно ст. 60 КУзПБ у ліквідаційній процедурі господарський суд розглядає скарги на дії (бездіяльність) ліквідатора та здійснює інші повноваження, передбачені цим Кодексом.

Дії (бездіяльність) ліквідатора можуть бути оскаржені до господарського суду учасниками справи про банкрутство, права яких порушено такими діями (бездіяльністю) (ст. 61 Кодексу).

Арбітражний керуючий Рибачук В.В. звернувся з заявою від 28.03.2021 №01 до ліквідатора боржника Струця М.П. з вимогою про виконання вимог ухвали суду від 08.07.2020 в частині проведення йому оплати послуг ліквідатора в сумі 89 525 грн. 14 коп. та повідомлення про порядок та термін її проведення.

Ліквідатор Струць М.П. у повідомленні від 15.04.2021 зазначає, що з огляду на відсутність затвердженого звіту про нарахування та виплату основної грошової винагороди та неналежне виконання обов`язків ліквідатора, наслідком чого стало усунення ухвалою Господарського суд Волинської області від 17.04.2019 арбітражного керуючого Рибачука В.В. від виконання обов`язків ліквідатора боржника, не вдається за можливе визнати обґрунтованими вимоги про стягнення основної грошової винагороди за виконання обов`язків ліквідатора боржника Рибачука В.В. в сумі 89 525 грн. 14 коп.

Згідно з ч. 1, абз. 1, 7 ч. 2 ст. 30 КУзПБ арбітражний керуючий виконує повноваження за грошову винагороду. Грошова винагорода арбітражного керуючого складається з основної та додаткової грошових винагород. Розмір основної грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень розпорядника майна або ліквідатора визначається в розмірі середньомісячної заробітної плати керівника боржника за останніх 12 місяців його роботи до відкриття провадження у справі, але не менше трьох розмірів мінімальної заробітної плати за кожний місяць виконання арбітражним керуючим повноважень. У разі якщо процедура триває після закінчення авансованих заявником коштів, основна винагорода арбітражного керуючого сплачується за рахунок коштів, одержаних боржником - юридичною особою у результаті господарської діяльності, або коштів, одержаних від продажу майна боржника, яке не перебуває в заставі.

Суд звертає увагу, що ухвалою суду від 08.07.2020, залишеною без змін постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 01.10.2020, зокрема, встановлено арбітражному керуючому Рибачуку Валерію Володимировичу основну грошову винагороду за виконання обов`язків ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Неттелко Люкс Лімітед" в розмірі двох мінімальних заробітних плат за кожен місяць виконання таких повноважень. Заяву арбітражного керуючого Рибачука Валерія Володимировича №001 від 16.03.2020 про затвердження основної грошової винагороди задоволено частково. Затверджено оплату послуг арбітражному керуючому Рибачуку Валерію Володимировичу в розмірі двох мінімальних заробітних плат за кожен місяць виконання обов`язків ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Неттелко Люкс Лімітед" за період з 06.03.2017 по 17.04.2018 в сумі 89 525 грн. 14 коп.

Таким чином, ухвалою суду від 08.07.2020, залишеною без змін постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 01.10.2020, не тільки встановлений розмір, а й затверджена сума основної грошової винагороди арбітражному керуючому Рибачуку В.В. за виконання обов`язків ліквідатора боржника, яка має бути сплачена у відповідності до вимог ЗУ "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" та Кодексу України з процедур банкрутства.

При цьому, пунктом 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 13.06.2007 № 8 "Про незалежність судової влади" передбачено, що за змістом частини п`ятої статті 124 Конституції України судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України і тому вважаються законними, доки вони не скасовані в апеляційному чи касаційному порядку або не переглянуті компетентним судом в іншому порядку, визначеному процесуальним законом, в межах провадження справи, в якій вони ухвалені. Виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством. Оскарження у будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним законом порядком у справі не допускається, і суди повинні відмовляти у прийнятті позовів та заяв з таким предметом.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини одним з основних елементів верховенства права є принцип правової певності, який серед іншого передбачає, що рішення суду з будь-якої справи, яке набрало законної сили, не може бути поставлено під сумнів (див. рішення Суду у справах: Sovtransavto Holding v. Ukraine, no. 48553/99, § 77, від 25.07.2002; Ukraine-Tyumen v. Ukraine, no. 22603/02, §§ 42 та 60, від 22.11.2007).

Відповідно до пунктів 33, 34 рішення Європейського суду з прав людини від 19.02.2009 у справі "Христов проти України" одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, згідно з яким у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів (див. справу "Брумареску проти Румунії", п. 61). Принцип юридичної визначеності вимагає поваги до принципу res judicata, тобто поваги до остаточного рішення суду. Згідно з цим принципом жодна сторона не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового до виконання рішення суду лише з однією метою - домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення у справі.

Згідно ст. 1 КУзПБ учасниками у справі про банкрутство є: сторони, арбітражний керуючий, державний орган з питань банкрутства, Фонд державного майна України, представник органу місцевого самоврядування, представник працівників боржника, уповноважена особа засновників (учасників, акціонерів) боржника, а також у випадках, передбачених цим Кодексом, інші учасники справи про банкрутство, щодо прав або обов`язків яких існує спір.

Враховуючи виконання арбітражним керуючим Рибачуком В.В. повноважень ліквідатора ТОВ "Неттелко Люкс Лімітед" до 17.04.2019, затвердження ухвалою суду від 08.07.2020 оплати його послуг в розмірі двох мінімальних заробітних плат за кожен місяць виконання обов`язків ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Неттелко Люкс Лімітед" за період з 06.03.2017 по 17.04.2018 в сумі 89 525 грн. 14 коп., яка є невиплаченою на день розгляду справи, заперечення ПАТ КБ "Приватбанк" та ліквідатора Струця М.П. про те, що арбітражний керуючий Рибачук В.В. не є учасником справи про банкрутство та відповідно не має права подавати скаргу на дії ліквідатора не приймаються судом.

Згідно ч.ч. 4, 5 ст. 61 КУзПБ ліквідатор не менш як один раз на місяць подає комітету кредиторів звіт про свою діяльність, інформацію про фінансовий стан і майно боржника на день відкриття ліквідаційної процедури та під час проведення ліквідаційної процедури, про використання коштів боржника, а також іншу інформацію на вимогу комітету кредиторів. Ліквідатор зобов`язаний на вимогу господарського суду та державного органу з питань банкрутства надавати необхідні відомості щодо проведення ліквідаційної процедури.

Твердження скаржника про не звітування ліквідатором Струцьом М.П. щодо ходу проведення ліквідаційної процедури спростовується матеріалами справи, зокрема проміжними звітами, які на адресу суду надійшли 10.10.2019, 11.11.2019, 10.12.2019, 08.01.2020, 07.02.2020, 04.03.2020, 06.04.2020, 08.05.2020, 12.06.2020, 06.07.2020, 07.08.2020, 10.09.2020, 13.10.2020, 23.11.2020, 09.12.2020, 08.01.2021, 08.02.2021, 10.03.2021, 05.04.2021, 11.05.2020.

Згідно ч. 2 ст. 30 КУзПБ сплата основної винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень розпорядника майна, ліквідатора, керуючого санацією, керуючого реструктуризацією, керуючого реалізацією здійснюється за рахунок коштів, авансованих заявником (кредитором або боржником) на депозитний рахунок господарського суду, який розглядає справу, до моменту подання заяви про відновлення відкриття провадження у справі. У разі якщо процедура триває після закінчення авансованих заявником коштів, основна винагорода арбітражного керуючого сплачується за рахунок коштів, одержаних боржником - юридичною особою у результаті господарської діяльності, або коштів, одержаних від продажу майна боржника, яке не перебуває в заставі.

Судом встановлено, що господарська діяльність ТОВ "Неттелко Люкс Лімітед" припинена.

Згідно пояснень ліквідатора Струця М.П. ліквідаційна маса ТОВ "Неттелко Люкс Лімітед" складає 0 грн. 00 коп. Ліквідатором вчиняються заходи щодо затвердження складу ліквідаційної маси та реалізації всіх активів боржника.

Ліквідаційна процедура ТОВ "Неттелко Люкс Лімітед" на день розгляду скарги арбітражного керуючого Рибачука В.В. не завершена, реалізація майна не здійснювалась, у зв`язку з чим вимога про оплату грошової винагороди є передчасною.

Вимога щодо зобов`язання ліквідатора повідомити механізм (порядок) оплати послуг за виконання обов`язків ліквідатора не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Сплата основної винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень ліквідатора здійснюється за рахунок коштів, авансованих заявником (кредитором або боржником) на депозитний рахунок господарського суду, який розглядає справу, до моменту подання заяви про відновлення відкриття провадження у справі, а у разі якщо процедура триває після закінчення авансованих заявником коштів, основна винагорода арбітражного керуючого сплачується за рахунок коштів, одержаних боржником - юридичною особою у результаті господарської діяльності, або коштів, одержаних від продажу майна боржника, яке не перебуває в заставі, за відсутності діяльності боржника, відсутності майна банкрута, відшкодування вказаних витрат має бути покладено на ініціюючого кредитора, а також і на всіх інших виявлених кредиторів у такій справі - пропорційно визнаних вимог кожного у справі, про що неодноразово суд зазначав в ухвалах суду від 08.07.2020, 05.11.2020, 27.11.2020, 10.02.2021.

Отже, такий порядок встановлений чинним законодавством.

Крім того, оскільки майно боржника ще не реалізовано, не можливо визначити, яка сума буде направлена на погашення кредиторських вимог та витрат, пов`язаних з ліквідаційною процедурою, які витрати підлягають відшкодуванню за рахунок кредиторів.

Судом не встановлено на день розгляду скарги порушення прав арбітражного керуючого Рибачука В.В. щодо виплати грошової винагороди.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення скарги арбітражного керуючого Рибачука В.В. на дії (бездіяльність) ліквідатора Струця М.П.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до ст. 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частинами 1, 2, 3 ст. 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005р.).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008р. зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

Відповідно до частини 1 статті 14 ГПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно рішення КСУ №3-рп/2003 від 30.01.2003 року правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах. Загальною декларацією прав людини 1948 року передбачено, що кожна людина має право на ефективне поновлення в правах компетентними національними судами у випадках порушення її основних прав, наданих їй конституцією або законом (стаття 8). Право на ефективний засіб захисту закріплено також у Міжнародному пакті про громадянські та політичні права (стаття 2) і в Конвенції про захист прав людини та основних свобод (стаття 13).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 234-235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги арбітражного керуючого Рибачука Валерія Володимировича від 08.05.2021 №01 на дії (бездіяльність) ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю «Неттелко Люкс Лімітед» Струця Миколу Петровича відмовити.

Ухвала господарського суду набирає законної сили з моменту її підписання відповідно до ч.2 ст. 235 ГПК України.

Ухвала суду підписана 03.06.2021.

Ухвали суду можуть бути оскаржені до Північно-західного апеляційного господарського суду відповідно до ст.ст. 255-256, п. 17.5 Перехідних положень ГПК України.

Суддя А. М. Кравчук