ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" травня 2021 р. Справа№ 911/35/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Суліма В.В.

суддів: Зубець Л.П.

Майданевича А.Г.

при секретарі судового засідання : Кубей В.І.

за участю представників сторін:

від позивача: Писаренко М.О.;

від відповідача: не прибув,

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Цехаве протеїн»

на ухвалу Господарського суду Київської області від 04.02.2021 року

про забезпечення позову

у справі № 911/35/21 (суддя: Христенко О.О.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Цехаве протеїн»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Бориспільський комбікормовий завод»

про стягнення 9906150, 68 грн

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Цехаве протеїн» (далі - позивач) звернулось до Господарського суду Київської області із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Бориспільський комбікормовий завод» (далі - відповідач) про стягнення з відповідача 9906150,68 грн.

02.02.2021 через канцелярію господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «Цехаве протеїн» надійшла заява б/н від 29.01.2021 року (вх. № 30/21 від 02.02.2021 року), в порядку ст. ст. 136 - 140 Господарського процесуального кодексу України, в якій заявник просить суд вжити заходи до забезпечення позову, шляхом:

Накладення арешту на будівлі майнового комплексу реєстраційний номер об`єкта нерухомості 105, який знаходиться на земельній ділянці кадастровий номер :04:019:0001 розташований за адресою: Київська область, м. Бориспіль, вул. Привокзальна, 46, а саме:

- адміністративний корпус з їдальнею А3, загальна площа (кв.м) 1328,4;

- підсобний корпус В2, загальна площа (кв.м) 1276,9;

- тепловозне депо Е, загальна площа (кв.м) 211,5;

- склад Ж, загальна площа (кв.м) 637,9;

- каналізаційна насосна станція И, загальна площа (кв.м) 50,8;

- пожежна насосна станція К, загальна площа (кв.м) 33,7;

- приймальний пристрій з залізниці борошняний НЗ, загальна площа (кв.м) 447,6;

- приймальний пристрій з залізниці зерновий О2, загальна площа (кв.м) 548,5;

- склад будівельних матеріалів Р, загальна площа (кв.м) 63,8;

- виробний корпус, оперативний корпус, корпус борошняної сировини, корпус готової продукції, корпус зернової сировини, корпус центра управління, інформаційно-обчислювальний центр Б8, загальна площа (кв.м) 19481,5;

- приймальний пристрій з автотранспорту У, загальна площа (кв.м) 12,1;

- котельна Д, загальна площа (кв.м) 178,7;

- склад м`ясопродукції Х, загальна площа (кв.м) 206,5;

- магазин Т, загальна площа (кв.м) 31,1;

- візіровочна П, загальна площа (кв.м.) 19,9;

- господарська будівля Ф, загальна площа (кв.м) 285,3;

- залізнична вагова М, загальна площа (кв.м) 12.4;

Накладення арешту на транспортні засоби, які на праві власності належать Товариству з обмеженою відповідальністю «Бориспільський комбікормовий завод» (), а саме:

- автобус ПАЗ 3205-110, номер об`єкта: Х1М3205А130003187, номер державної реєстрації: НОМЕР_1 , рік випуску 2003, колір білий;

- автомобіль ГАЗ 33021, номер об`єкта: 4240, номер державної реєстрації: НОМЕР_2 , спеціалізований вантажний фургон малотонажний, рік випуску 2001, колір білий;

- автомобіль 3IЛ-431412, номер об`єкта: 2545064, номер державної реєстрації: НОМЕР_3 , спеціалізований вантажний водоцистерна-С, рік випуску 1986, колір синій;

- автомобіль легковий, Skoda Fabia, номер об`єкта: ТМВАН15JX8B503278 , номер державної реєстрації: НОМЕР_4 , хетчбек-В, рік випуску 2008, колір сірий;

- автомобіль ГАЗ-32213, номер державної реєстрації: НОМЕР_5 , мікроавтобус D, колір червоний;

- причіп 2-ПТС-4, номер об`єкта: 1003069, номер державної реєстрації: НОМЕР_5 , рік випуску 1997;

- причіп 2-ПТС-4 ,номер об`єкта: 1003068, номер державної реєстрації: НОМЕР_6 , рік випуску 1997;

- трактор колісний МТЗ-80, номер об`єкта: 1006477, номер державної реєстрації: НОМЕР_7 , двигун № НОМЕР_8 , рік випуску 1997;

- трактор колісний МТЗ-82, номер об`єкта: 451080, номер державної реєстрації: НОМЕР_9 , двигун № НОМЕР_10 , рік випуску 1997;

Накладення арешту на рухоме майно обладнання термопідвіска, цистерна для води, автомобільні тензометричні ваги, сепаратор центробіжний, конвеєр ланцюговий Monsun С4 2.1.47А, машина для фасування комбікорму 38А.

Накладення арешту на банківські рахунки Товариства з обмеженою відповідальністю «Бориспільський комбікормовий завод» () відкриті в банківських установах.

Заборони Товариству з обмеженою відповідальністю «Бориспільський комбікормовий завод» () та будь-яким третім особам продавати, дарувати, обмінювати чи будь-яким іншим чином відчужувати, розпоряджатися а також передавати в іпотеку (заставу) чи будь-яким іншим чином обтяжувати вище вказані транспортні засоби та об`єкти нерухомого та рухомого майна (обладнання).

Заборони Державним та приватним нотаріусам (нотаріальним конторам), Головному сервісному центру МВС України, регіональним та територіальним сервісним центрам МВС України проводити реєстрацію (перереєстрацію) вказаних вище транспортних засобів та об`єктів нерухомого та рухомого майна (обладнання).

Ухвалою Господарського суду Київської області від 04.02.2021 року відмовлено Товариству з обмеженою відповідальністю «Цехаве протеїн» в задоволенні заяви б/н від 29.01.2021 року (вх. № 30/21 від 02.02.2021 року) про забезпечення позову.

Не погодившись з прийнятою ухвалою, Товариство з обмеженою відповідальністю «Цехаве протеїн» звернулось до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Київської області від 04.02.2021року у даній справі та ухвалите нове рішення, яким задовольнити заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Цехаве протеїн» про забезпечення позову в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що Господарський суд Київської області, визнав обставини встановленими, які є недоведеними і мають значення для справи, неправильно застосував норми процесуального права, зокрема ст. 236 Господарського процесуального кодексу України.

Так, за твердженням скаржника, в заяві про забезпечення позову позивачем, висловлювались обґрунтовані побоювання не виконання грошових зобов`язань відповідачем саме через ймовірну відсутність у нього грошей. Суд першої інстанції не надав правової оцінки доказам наявності відповідного майна відповідача та необхідності накладення арешту саме на відповідне нерухоме та рухоме майно в межах суми позовних вимог.

Крім того, скаржник вказав, що відповідач здійснює заходи направлені на відчуження майна, а саме розміщення на інтернет ресурсах оголошень www.olx.ua, www.bezplatka.ua, www.ria.com оголошень про продаж рухомого та нерухомого майна, яке належить відповідачу.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу № 911/35/21 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Сулім В.В., судді: Коротун О.М., Майданевич А.Г.

Північний апеляційний господарський суд відкрив апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Спецбуд-Моноліт" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 23.12.2020 про забезпечення позову у справі №910/20129/20 своєю ухвалою від 26.01.2021 року.

17.03.2021 року через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів від представника позивача до суду надійшла заява про доручення доказів до апеляційної скарги, відповідно до якої позивач просив долучити до матеріалів апеляційної скарги оригінал довідки суб`єкта оціночної діяльності №1050-1/20 щодо ринкової вартості майна згідно переліку.

23.03.2021 року розгляду справи № 911/35/21 не відбувся у зв`язку з перебуванням судді Коротун О.М. на лікарняному.

Витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.03.2021 року, у зв`язку з перебуванням судді Коротун О.М., у щорічній, було сформовано для розгляду апеляційної скарги у справі № 911/35/21 нову колегію суддів у складі: головуючого судді: Суліма В.В., суддів: Ткаченко Б.О., Майданевич А.Г.

Північний апеляційний господарський суд прийняв справу № 911/35/21 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Цехаве протеїн" на ухвалу Господарського суду Київської області від 04.02.2021 року про забезпечення позову до провадження колегію суддів у складі: головуючий суддя : Сулім В.В., суддів: Ткаченко Б.О., Майданевич А.Г. Розгляд справи № 911/35/21 за апеляційною скаргою призначено на 13.04.2021 року своєю ухвалою від 23.03.2021 року.

13.04.2021 року у зв`язку із перебуванням судді Суліма В.В. на лікарняному розгляд справи не відбувся.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.04.2021 року, у зв`язку з перебуванням судді Ткаченко Б.О. на лікарняному, було сформовано для розгляду апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Цехаве протеїн" нову колегію суддів у складі: головуючого судді: Суліма В.В., суддів: Майданевич А.Г., Зубець Л.П.

Північний апеляційний господарський суд прийняв справу №911/35/21 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Цехаве протеїн" на ухвалу Господарського суду Київської області від 04.02.2021 року до провадження колегію суддів у складі: головуючий суддя : Сулім В.В., суддів: Майданевич А.Г., Зубець Л.П. Розгляд справи №911/35/21 призначив на 25.05.2021 року своєю ухвалою від 28.04.2021 року.

05.05.2021 року через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів від представника позивача до суду надійшло клопотання про доручення додаткових доказів до апеляційної скарги, відповідно до якої позивач просив долучити до матеріалів апеляційної скарги судову практику.

Представник скаржника підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити та скасувати ухвалу Господарського суду Київської області від 04.02.2021 року у справі 911/35/21. Повідомив апеляційний суд, що суд першої інстанції визнав обґрунтованими його позовні вимоги та задовольнив позов.

Представник відповідача у судове засідання 25.05.2021 року не з`явився. Про час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлявся належним чином, зокрема, ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 28.04.2021 року.

Враховуючи те, що явка представників сторін судом апеляційної інстанції обов`язковою не визнавалась, а участь в засіданні суду є правом, а не обов`язком сторони, зважаючи на обмежений ч. 2 ст. 273 Господарського процесуального кодексу України строк для перегляду ухвали місцевого господарського суду, Північний апеляційний господарський суд дійшов висновку про необхідність здійснення перевірки ухвали Господарського суду міста Києва в апеляційному порядку за відсутності представника відповідача, який був належним чином повідомлений про час та місце судового засідання.

Розглянувши апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи, Північний апеляційний господарський суд вважає, що ухвала Господарського суду Київської області від 04.02.2021 року підлягає частковому скасуванню, а апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Цехаве протеїн» - частковому задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Так, заява про забезпечення позову, зокрема була мотивована тим, що 21.12.2020 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно отримано інформацію за юридичною адресою відповідача. Згідно інформації станом на 21.12.2020 року за вищезазначеною адресою знаходяться виробничий комплекс нежитлових приміщень які належать на праві власності Товариства з обмеженою відповідальністю «Бориспільській комбікормовий завод» , і невжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на таке майно, може в подальшому істотно утруднить або зробити неможливим виконання рішення суду у справі.

За положеннями ч. 1 ст. 271 Господарського процесуального кодексу України, апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Відповідно до ст. 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно зі ст. 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується, у тому числі, забороною відповідачу вчиняти певні дії (п. 2 ч.1 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України).

Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч. 4 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України).

Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Заходи забезпечення позову повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу (аналогічну правову позицію викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19).

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивачів, а також можливість реального виконання рішення суду у випадку задоволення позову.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або з наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, має пересвідчитися, зокрема, в тому, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Під час вирішення питання про наявність підстав для забезпечення позову, обов`язок по доведенню та обґрунтуванню наявності очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача, обґрунтованості та невідвертості додаткових зусиль і витрат у майбутньому, покладається саме на позивача.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ч. 1-3 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Оцінка предмету заявленого позову, а відтак наявності підстав для захисту порушеного права позивача про яке ним зазначається в позовній заяві здійснюється судом на розгляд якого передано спір крізь призму оцінки спірних правовідносин та обставин (юридичних фактів), якими позивач обґрунтовує заявлені вимоги (аналогічні висновки викладено у постановах КГС ВС від 19.09.2019 року у справі № 924/831/17, від 28.11.2019 року у справі № 910/8357/18).

17.10.2019 року набув чинності Закон України № 132-IX від 20.09.2019 "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні", яким було, зокрема внесено зміни до ГПК України змінено назву ст. 79 Господарського процесуального кодексу України з "Достатність доказів" на нову - "Вірогідність доказів" та викладено її у новій редакції, фактично впровадивши в господарський процес стандарт доказування "вірогідності доказів". Стандарт доказування "вірогідності доказів", на відміну від "достатності доказів", підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач. Тобто, з введенням в дію нового стандарту доказування необхідним є не надати достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надати їх саме ту кількість, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови КГС ВС від 02.10.2018 року у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019 року у справі № 917/1307/18, від 18.11.2019 року у справі № 902/761/18, від 04.12.2019 року у справі № 917/2101/17).

Аналогічна правова позиція міститься у постанові ВП ВС від 18.03.2020 року у справі № 129/1033/13-ц.

Разом з цим колегія суддів приймає до уваги твердження скаржника, що відповідач здійснює заходи направлені на відчуження майна, а саме розміщення на інтернет ресурсах оголошень www.olx.ua, www.bezplatka.ua, www.ria.com оголошень про продаж рухомого та нерухомого майна, яке належить відповідачу, що підтверджується копіями інформації з інтернет ресурсів www.olx.ua, www.bezplatka.ua, www.ria.com (наявні в матеріалах справи).

Матеріали справи свідчать про те, що предметом спору у цій справі є стягнення з відповідача на користь позивача 9906150, 68 грн заборгованості.

При цьому, колегія суддів враховує посилання позивача на документальне підтвердження невиконаних грошових зобов`язань (реєстр боржників), що свідчить про відсутність у боржника достатніх грошових активів.

Враховуючи зазначене, а також предмет спору у цій справі, існує реальна загроза в разі задоволення позовних вимог утруднення або неможливість виконання рішення Господарського суду Київської області.

Разом з цим, колегія суддів приймає до уваги велику кількість справ в Господарському суді Київської області де відповідачем виступає Товариство з обмеженою відповідальністю «Бориспільський комбікормовий завод» (відповідач у даній справі)

Приймаючи до уваги встановлене існування загрози невиконання чи утруднення виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог, судова колегія дійшла висновку про необхідність застосування заходів до забезпечення позову.

Водночас, слід зазначити, що судова колегія вважає, що за наявності у діях відповідача ознак фраудаторності, співмірним позовним вимогам в даній справі є забезпечення позову лише шляхом накладення арешту на будівлі майнового комплексу.

Накладення арешту на будівлі майнового комплексу співвідноситься з предметом заявленого позову про стягнення грошових коштів.

Адекватність такого заходу забезпечення позову, зокрема, як накладення арешту на будівлі майнового комплексу у межах ціни позову полягає у тому, що такі дії забезпечать можливість реального виконання судового рішення та поновлення порушених прав та інтересів у позивача у разі задоволення позову.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Цехаве протеїн» про забезпечення позову.

Суд наголошує, що визначений захід забезпечення позову має тимчасовий характер, метою застосування якого є забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Згідно ст. 141 Господарського процесуального кодексу України суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення).

Крім того, відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 141 Господарського процесуального кодексу України суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення). Питання застосування зустрічного забезпечення вирішується судом в ухвалі про забезпечення позову або в ухвалі про зустрічне забезпечення позову. Якщо клопотання про зустрічне забезпечення подане після застосування судом заходів забезпечення позову, питання зустрічного забезпечення вирішується судом протягом десяти днів після подання такого клопотання.

Заявником у поданій заяві не запропоновано заходи зустрічного забезпечення та зазначено, що в зустрічному забезпечення немає потреби, так як жодних можливих збитків в разі забезпечення позову відповідачу спричинено не буде.

Водночас, колегія суддів приймає до уваги, що забезпечення позову не будуть мати наслідком припинення господарської діяльності відповідача.

Доводів щодо порушення вимог співмірності заходів та порушення балансу інтересів учасників спору до суду апеляційної інстанції - не надано.

Таким чином, за змістом диспозитивної норми ст. 141 Господарського процесуального кодексу України пред`явлення особі, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, вимог забезпечити відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення), є правом, а не обов`язком господарського суду (наведена правова позиція викладена у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18.07.2018 року по справі №916/2851/17 та від 26.11.2018 року у справі №904/2925/18), так само як і питання зустрічного забезпечення може бути вирішено судом в ухвалі про зустрічне забезпечення позову, винесеній за результатами розгляду клопотання відповідача про зустрічне забезпечення, що відповідає принципу змагальності сторін, закріпленому ст. 13 цього Кодексу.

Так, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що ухвала суду першої інстанції не ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин, що мають значення для справи, доводи апеляційної скарги спростовують висновки суду першої інстанції, у зв`язку з чим апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Практикою Європейського суду з прав людини передбачено, що п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, проте його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення (п. 2 ч. 1 ст. 275 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно ч. 1 ст. 280 Господарського процесуального кодексу України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

За змістом ч. 3 ст. 271 Господарського процесуального кодексу України у випадку скасування судом апеляційної інстанції ухвали про повернення позовної заяви справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.

Виходячи з вищенаведеного судова колегія вважає, що висновок суду першої інстанції про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову, є необґрунтованим, отже, ухвала Господарського суду Київської області від 04.02.2021 року у справі №911/35/21 підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю висновків суду обставинам справи.

Судові витрати за розгляд справи в суді апеляційної інстанції (судовий збір) слід розподілити суду першої інстанції за результатами розгляду справи по суті в порядку ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 275, 277 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Цехаве протеїн» на ухвалу Господарського суду Київської області від 04.02.2021 року про забезпечення позову у справі № 911/35/21 задовольнити частково.

2. Ухвалу Господарського суду Київської області від 04.02.2021 року у справі №911/35/21 скасувати та ухвалити нову ухвалу, якою задовольнити заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Цехаве протеїн» про забезпечення позову частково.

Забезпечити позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Цехаве протеїн» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Бориспільський комбікормовий завод» про стягнення 9906150, 68 грн шляхом:

Накладення арешту на будівлі майнового комплексу реєстраційний номер об`єкта нерухомості 105, який знаходиться на земельній ділянці кадастровий номер :04:019:0001 розташований за адресою: Київська область, м. Бориспіль, вул. Привокзальна, 46, а саме:

- адміністративний корпус з їдальнею А3, загальна площа (кв.м) 1328,4;

- підсобний корпус В2, загальна площа (кв.м) 1276,9;

- тепловозне депо Е, загальна площа (кв.м) 211,5;

- склад Ж, загальна площа (кв.м) 637,9;

- каналізаційна насосна станція И, загальна площа (кв.м) 50,8;

- пожежна насосна станція К, загальна площа (кв.м) 33,7;

- приймальний пристрій з залізниці борошняний НЗ, загальна площа (кв.м) 447,6;

- приймальний пристрій з залізниці зерновий О2, загальна площа (кв.м) 548,5;

- склад будівельних матеріалів Р, загальна площа (кв.м) 63,8;

- виробний корпус, оперативний корпус, корпус борошняної сировини, корпус готової продукції, корпус зернової сировини, корпус центра управління, інформаційно-обчислювальний центр Б8, загальна площа (кв.м) 19481,5;

- приймальний пристрій з автотранспорту У, загальна площа (кв.м) 12,1;

- котельна Д, загальна площа (кв.м) 178,7;

- склад м`ясопродукції Х, загальна площа (кв.м) 206,5;

- магазин Т, загальна площа (кв.м) 31,1;

- візіровочна П, загальна площа (кв.м.) 19,9;

- господарська будівля Ф, загальна площа (кв.м) 285,3;

- залізнична вагова М, загальна площа (кв.м) 12.4;

В іншій частині в задоволенні заяви про забезпечення позову відмовити.

3. Матеріали оскарження № 911/35/21 повернути до Господарського суду Київської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя В.В. Сулім

Судді Л.П. Зубець

А.Г. Майданевич

Датиа складення повного тексту 01.06.2021 року.