ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.05.2021 Справа № 917/358/21

Суддя Киричук О.А. при секретарі судового засідання Тертичній О.О., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «КРЕМЕНЧУЦЬКА ТЕЦ», 39600, м. Кременчук, вул. Свіштовська, 2 Код

до Кременчуцького міського центру позашкільної освіти Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, 39600, м. Кременчук, вул.Софіївська, буд. 69-А, Код

про стягнення 204 064 грн. 42 коп.,

без виклику представників сторін

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «КРЕМЕНЧУЦЬКА ТЕЦ» звернулося до господарського суду Полтавської області з позовом до Кременчуцького міського центру позашкільної освіти Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області про стягнення 204 064 грн. 42 коп. заборгованості по договору про постачання теплової енергії в гарячій воді № 915 від 01.06.2009 року з врахуванням Угоди № 1 від 16.05.2019 року про зміну Сторони у зобов"язанні, у тому числі: вартість спожитої теплової енергії в сумі 201 958 грн. 07 коп., інфляційні нарахування в розмірі 1 057 грн. 15 коп. та 3 % річних від простроченої суми в розмірі 1 049 грн. 20 коп.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.03.2021р. даний позов був переданий на розгляд судді Киричуку О.А.

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 18.03.2021 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження у справі без виклику сторін (без проведення судового засідання), запропоновано відповідачу протягом 15 днів з дня вручення ухвали суду надати суду відзив на позов.

З метою повідомлення учасників справи про розгляд справи судом, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, ухвала суду про відкриття провадження у справі була направлена судом рекомендованими листами з повідомленнями про вручення на адресу місцезнаходження позивача та відповідача, та отримана, зокрема, відповідачем 25.03.21.

06.04.21 від відповідача надійшов відзив, в якому він повідомив, що не визнає суму боргу вказану в позові, зазначаючи, що заборгованість виникла не з його вини, а внаслідок неузгодженості в сфері виділення бюджетних коштів та станом на 03.03.21 частково погашено.

09.04.21 від позивача надійшла відповідь на позовну заяву, в якій він повідомив, що в період з листопада 2019 року по січень 2021 року Відповідач не здійснював вчасних розрахунків за теплоспоживання, що призвело до виникнення станом на 17.02.2021 року заборгованості за теплову енергію, спожиту в період з жовтня 2020 року по січень 2021 року у розмірі 201 958 грн. 07 коп. При цьому, позивач підтвердив, що станом на 08.04.2021 року Відповідач частково у розмірі 7 068 грн. 19 коп. сплатив заборгованість за теплову енергію спожиту у спірний період, сума боргу за теплову енергію спожиту у спірний період становить 194 889 грн. 88 коп.

Інші заяви по суті справи до суду не надходили.

Також, 09.04.21 від позивача надійшла заява про зменшення позовних вимог, згідно якої позивач просить стягнути з відповідача кошти у розмірі 196 996 грн. 23 коп., у тому числі: вартість спожитої теплової енергії в сумі 194 889 грн. 88 коп., інфляційні нарахування в розмірі 1 057 грн. 15 коп. та 3 % річних від простроченої суми в розмірі 1 049 грн. 20 коп. Також, позивач просив у даній заяві повернути надлишково сплачений судовий збір.

Суд розглянув подану позивачем заяву про зменшення позовних вимог та постановив прийняти її до розгляду, подальший розгляд справи здійснюється з урахуванням зменшеного розміру позовних вимог, зокрема, про стягнення з відповідача 196 996 грн. 23 коп., у тому числі: вартість спожитої теплової енергії в сумі 194 889 грн. 88 коп., інфляційні нарахування в розмірі 1 057 грн. 15 коп. та 3 % річних від простроченої суми в розмірі 1 049 грн. 20 коп.

Судом враховано, що за ч. 13 ст. 8 ГПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

В зв`язку з установленням карантину на усій території України, для забезпечення процесуальних прав сторін, прийняття рішення судом відкладалося.

Під час розгляду справи по суті судом були досліджені всі письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 233 ГПК України дане рішення прийнято, складено та підписано в нарадчій кімнаті.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши всі наявні у справі докази, суд встановив наступне.

Згідно рішення виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області № 568 від 19.04.2019 року ТОВ КРЕМЕНЧУЦЬКА ТЕЦ визначено виконавцем послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води по лівобережній частині міста Кременчука від джерела ТОВ КРЕМЕНЧУЦЬКА ТЕЦ.

Відповідно до рішення № 568 від 19.04.2019 року ТОВ КРЕМЕНЧУЦЬКА ТЕЦ з 25.04.2019року надає послуги з теплопостачання.

До 25.04.2019 р., Виконавцем послуг з централізованого опалення та портачання гарячої води по лівобережній частині міста Кременчука було АТ Полтаваобленерго. Договори про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води споживачам були укладені з АТ Полтаваобленерго.

Враховуючи зміну виконавця послуг, між Первісним виконавцем АТ «Полтаваобленерго», Споживачем - Кременчуцьким міським центром позашкільної освіти Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області (далі Відповідач) та Новим виконавцем - ТОВ «Кременчуцька ТЕЦ» (далі - Позивач) 16.05.2019 року було укладено Угоду № 1 про зміну Сторони у зобов"язанні (далі - Угода).

Згідно п.1 Угоди Сторони домовилися, що Виконавець передає, а Новий виконавець приймає на себе всі права та обов"язки Виконавця, згідно Договору № 915 від 01.06.2009 року та з 25.04.2019 року стає стороною Договору.

Пунктом 3 Угоди передбачено, що Споживач не заперечує проти заміни Виконавця на Нового виконавця в Договорі і, підписуючи зі своєї сторони цю Угоду, дає згоду на зміну сторони в порядку та на умовах, визначених цією Угодою.

Згідно п.5 Угоди Споживач за отримані з 25.04.2019 р. послуги по Договору проводить розрахунки з Новим виконавцем на рахунок зазначений у даній Угоді. У зв"язку з початком надання послуг з 25.04.2019 р. першим розрахунковим періодом є період з 25.04.2019р. по 31.05.2019 р. Споживач сплачує на користь Нового виконавця вартість отриманих послуг за період з 25.04.2019 р. по 31.05.2019 р. В подальшому розрахунковим періодом є календарний місяць.

Відповідно до п.7 Угоди заміна Сторони у зобов"язанні за цією Угодою не тягне за собою жодних інших змін умов Договору окрім тих, що передбачені цією Угодою. Ця Угода вважається укладеною з моменту підписання Сторонами та починає діяти з 25.04.2019 року і діє протягом дії Договору (п.8 Угоди).

За Договором № 915 від 01.06.2009 про постачання теплової енергії в гарячій воді, сторони узгодили, зокрема, наступне :

- Теплопостачальна організація зобов`язується надавати Споживачеві вчасно та відповідної якості послуги з постачання теплової енергії в гарячій воді, а Споживач зобов`язується своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами та здійснювати інші платежі у строки та на умовах, передбачених договором і додатками до нього (п. 1.1 Договору);

- тарифи на послуги з теплопостачання затверджуються в установленому порядку відповідно до ЗУ Про теплопостачання та діючого законодавства України. (п. 1.2 Договору);

- за несвоєчасне внесення плати за спожиту теплову енергію Споживач сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення, починаючи з дня, наступного за датою остаточного розрахунку, індекс інфляції та 3 % річних (п. 4.2.2 Договору).

За даними позивача Договір не розривався і на даний час є діючим.

До Договору сторонами було укладено (підписано повноважними представниками сторін та скріплено печатками сторін), зокрема, наступне:

- Додаток № 1 до Договору Перелік об`єктів;

- Додаток № 2 до Договору обсяги теплового навантаження та теплоспоживання;

- Додаток № 3 до Договору "Тарифи на теплову енергію";

- Додаток № 4 до Договору "Порядок розрахунків за спожиту теплову енергію".

Додатком № 2 до Договору встановлено фактичні обсяги теплового навантаження та теплопостачання і орієнтовна вартість теплової енергії відпущеної Споживачу за поточний рік відповідно до тарифів діючих на момент укладання Договору, а Додатком № 3 до Договору встановлено тариф на момент укладення Договору, можливість його зміни і повідомлення про це Споживача.

Розрахунки за спожиту теплову енергію здійснюються у відповідності до п. 23 Правил користування тепловою енергією (далі Правила) затверджених постановою КМУ № 1198 від 03.10.2007 року, п. 2.2.2 Договору та Додатку № 4 Порядок розрахунків за спожиту теплову енергію до Договору.

Згідно з п. 23 Правил - розрахунки за використану теплову енергію здійснюються на межі продажу, яка є межею балансової належності (відповідальності), відповідно до договору, на підставі показів вузла обліку згідно з діючими тарифами (цінами), затвердженими в установленому порядку. Згідно з п. 2 Додатку № 4 до Договору - Споживач, який має прилади обліку, щомісяця самостійно знімає покази станом на 25 число календарного місяця (розрахункового періоду), оформлює «Відомість про фактичні покази розрахункових приладів обліку» та надає її Теплопостачальній організації для здійснення розрахунку, оформлення рахунку та «Акта про обсяги спожитої Споживачем теплової енергії». Наявність приладу обліку на об`єкті Споживача вказано в Додатку № 1 до Договору.

Згідно пункту 1 Додатку № 4 до Договору - Розрахунковим періодом є календарний місяць. Споживач за 3 дні до початку розрахункового періоду сплачує Теплопостачальній організації прогнозовану вартість теплової енергії за вказаними в Додатку № 2 Гкал (гігакалорії), передбаченої на розрахунковий період, з урахуванням залишкової суми «заборгованості» на початок місяця. Сплату рахунків Теплопостачальної організації, виписаних на виконання даного Договору, Споживач зобов`язаний проводити не пізніше 7 (семи) календарних днів з моменту їх надсилання (надання).

Позивачем у листопаді 2019 р. - січні 2020 року було виконано договірні зобов`язання з надання послуг по постачанню споживачу теплової енергії.

В дотримання умов Договору, сторонами складались відомості та акти про фактичні обсяги спожитої теплової енергії, які підписані представниками сторін та скріплені печатками сторін (копії наявні у матеріалах справи).

Позивачем в дотримання умов Договору було пред`явлено відповідачу відповідні рахунки на оплату отриманої ним енергії (копії наявні у матеріалах справи).

Позивач вказує, що порушуючи договірні зобов`язання в період з листопада 2019 року по січень 2021 року Відповідач здійснював не своєчасні розрахунки за теплоспоживання, що призвело до виникнення станом на 17.02.2021 року заборгованості за спожиту теплову енергію у розмірі 201 958 грн. 07 коп. (заборгованість за період жовтень 2020 року - січень 2021 року) та нарахування відповідних санкцій.

Вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача 204 064 грн. 42 коп. заборгованості по договору про постачання теплової енергії в гарячій воді № 915 від 01.06.2009 року з врахуванням Угоди № 1 від 16.05.2019 року про зміну Сторони у зобов"язанні, у тому числі: вартість спожитої теплової енергії в сумі 201 958 грн. 07 коп., інфляційні нарахування в розмірі 1 057 грн. 15 коп. та 3 % річних від простроченої суми в розмірі 1 049 грн. 20 коп. (розрахунки із зазначенням нарахувань та оплат додано до позовної заяви).

У відзиві відповідач зазначив, що заборгованість виникла не з його вини, а внаслідок неузгодженості в сфері виділення бюджетних коштів та станом на 03.03.21 частково погашено. Зокрема, відповідач вказав, що 03.03.21 ним сплачено 1 642,59 грн. платіжним дорученням № 42.

У відповіді на відзив позивач вказав на наступні обставини:

- стосовно оплат, на які відповідач у відзиві на позовну заяву посилається (здійснені платіжними дорученнями № 305 від 23.12.2019 року, № 261 від 24.01.2019 року, № 9 від 27.01.2020 року, № 10 від 27.01.2020 року, № 21 від 06.02.2020 року, № 28 від 18.02.2020 року, № 7 від 12.03.2020 року, № 63 від 12.03.2020 року, № 69 від 25.03.2020, № 181 від 21.08.2020 року № 210 від 08.10.2020 року та № 34 від 21.12.2020 року) позивач зазначив, що платежі Відповідача, здійснені платіжними дорученнями № 305 від 23.12.2019 року - проведено банком та отримано Позивачем 24.12.2019 року у розмірі 59 696 грн. 08 коп., № 261 від 24.12.2019 року року - проведено банком та отримано Позивачем 26.12.2019 року у розмірі 1 369 грн. 50 коп., № 9 від 28.01.2020 року - проведено банком та отримано Позивачем 29.01.2020 року у розмірі 11 588 грн. 67 коп., № 10 від 28.01.2020 року - проведено банком та отримано Позивачем 29.01.2020 року у розмірі 113 211 грн. 33 коп., № 21 від 06.02.2020 року - проведено банком та отримано Позивачем 07.02.2020 року у розмірі 83 грн. 92 коп., № 28 від 18.02.2020 року- проведено банком та отримано Позивачем 19.02.2020 року у розмірі 56 773 грн. 22 коп., № 7 від 12.03.2020 року - проведено банком та отримано Позивачем 13.03.2020 року у розмірі 00 грн. 03 коп., № 63 від 12.03.2020 року - проведено банком та отримано Позивачем 13.03.2020 року у( розмірі 30 827 грн. 00 коп., № 69 від 25.03.2020 - проведено банком та отримано Позивачем 26.03.2020 року у розмірі 58 804 грн. 86 коп., № 181 від 21.08.2020 року - проведено банком та отримано Позивачем 25.08.2020 року у розмірі 405 грн. 00 коп., № 210 від 08.10.2020 року - проведено банком та отримано Позивачем 09.10.2020 року у розмірі 10 018 грн. 24 коп. та № 34 від 21.12.2020 року - проведено банком та отримано Позивачем 22.12.2020 року у розмірі 22 грн. 89 коп. були враховані при здійсненні розрахунку заборгованості за спожиту теплову енергію та зверненні до суду з позовною заявою, що підтверджується розрахунками та копіями платіжних документів, які було додано до позовної заяви.

- станом на 08.04.2021 року Відповідач частково у розмірі 7 068 грн. 19 коп. сплатив заборгованість за теплову енергію спожиту у спірний період, а саме: 04.03.2021 року - 1 642 грн 59 коп. (платіжне доручення № 42 від 03.03.2021 року - проведено банком та отримане Позивачем 04.03.2021 року) та 31.03.2021 року - 5 425 грн. 60 коп. (платіжне доручення № 64 від 30.03.2021 року - проведено банком та отримано Позивачем 31.03.2021 року).

- на теперішній час сума боргу за теплову енергію спожиту у спірний період становить 194 889 грн. 88 коп.

При вирішенні справи судом досліджено докази, наявні у матеріалах справи, зокрема: договір про постачання теплової енергії в гарячій воді № 915 від 01.06.2009 року з додатками, Угоду № 1 від 15.06.2019 року про зміну Сторони у зобов`язанні, відомості про фактичні покази засобів обліку теплової енергії за спірний період, акти про обсяги спожитої (поставленої) Споживачем (субспоживачем) теплової енергії за спірний період, рахунки на оплату спожитої за спірний період, докази оплати та ін.

Оцінка аргументів учасників справи з посиланням на норми права, якими керувався суд:

Відповідно ст. 655 Цивільного Кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Згідно зі ст.ст. 525, 526, 530 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається

Як вбачається з матеріалів справи, позивач належним чином та в повному обсязі виконав зобов`язання за договором про постачання теплової енергії в гарячій воді № 915 від 01.06.2009 року щодо здійснення поставки товару.

Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Ст. 612 Цивільного кодексу України встановлює, що боржник вважається таким, що прострочив виконання зобов`язання, якщо він не почав його виконувати або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до наявних у справі доказів станом на момент вирішення спору у даній справі сума боргу за теплову енергію спожиту у спірний період, яка становить 194 889 грн. 88 коп., відповідачем не сплачена.

При цьому, судом враховані здійснені відповідачем оплати, про які повідомляли відповідач у відзиві та позивач у відповіді на відзив.

Суд зазначає, що відповідач при розгляді справи не вказував на неправильність здійснених позивачем оплат (з огляду на призначення платежу), тому факт правомірності порядку зарахування позивачем платежів приймається як юридичний факт з відповідними юридичними наслідками.

Також, при розгляді справи судом враховано, що відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 1082 від 24.12.2.019 року у період з грудня 2019 року по квітень 2020 року Позивачем здійснювався перерахунок за теплову енергію у зв`язку зі зміною ціни газу, придбаного у поточному місяці. В рахунках Позивача відображено коефіцієнт перерахунку в місяці наступному за звітним.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача суми боргу за спожиту теплову енергію у розмірі 194 889 грн. 88 коп. є обґрунтованими, підтверджені належними доказами та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 610, ст. 611 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 548 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

У відповідності до п. 6 Додатку № 4 до Договору, п. 4.2.2. Договору про постачання теплової енергії в гарячій воді, ЗУ Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань - за несвоєчасне внесення плати за спожиту теплову енергію Споживач сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який нараховується. На суму боргу здійснюються додаткові нарахування із застосуванням індекс інфляції та 3 % річних за весь час прострочення, що передбачено ст. 625 ЦК України - боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Крім того, частиною 2 ст. 625 ЦК України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно розрахунків, що додані до позовної заяви, станом на 17.02.2021 року за несвоєчасне внесення плати за спожиту теплову енергію Відповідачу нараховано:

- 3% річних за прострочення оплати у листопаді 2019 року, грудні 2019 року, січні 2020 року, лютому 2020 року, березні 2020 року, квітні 2020 року, жовтні 2020 року, листопаді 2020 року, грудні 2020 року та січні 2021 року, що становить 1 049 грн. 20 коп. (за період з 29.11.2019 по 17.02.21).

- інфляційні нарахування за прострочення оплати у грудні 2019 року, березні 2020 року, квітні 2020 року, жовтні 2020 року та листопаді 2020 року, що становить 1 057 грн. 15 коп. (за період з січня 2020 по січень 2021 включно).

Здійснивши перевірку наданого позивачем розрахунку позовних вимог щодо стягнення з відповідача інфляційних втрат та 3 % річних, суд дійшов висновку, що вимоги позивача в цій частині є правомірними та підлягають задоволенню.

За даних обставин, суд дійшов висновку, що вимоги про стягнення з відповідача 196 996 грн. 23 коп., у тому числі: вартість спожитої теплової енергії в сумі 194 889 грн. 88 коп., інфляційні нарахування в розмірі 1 057 грн. 15 коп. та 3 % річних від простроченої суми в розмірі 1 049 грн. 20 коп., є правомірними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Згідно із ч.2-3 ст.13 ГПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст.77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч.1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд виходи із наступного.

Відповідно до п. 1 ст. 129 ГПК України, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Судом враховано, що при розгляді справи позивач змінював ціну позову. Так, при зверненні до суду у позові позивач заявляв вимогу про стягнення коштів у розмірі 204 064,42 грн. заборгованості. При цьому, до позову позивачем додане платіжне доручення № від 04.03.202 року про сплату судового збору в розмірі 3 060,97 грн.

Відповідно до заяви про зменшення розміру позовних вимог, позивач просив суд стягнути з відповідача 196 996,23 грн. грн. заборгованості. Суд вирішив спір, виходячи з нової ціни позову - 196 996,23 грн.

Виходячи з нової ціни позову позивач мав сплатити 2954,94 грн. судового збору.

Отже, позивачем надлишково сплачено 106,03 грн. судового збору платіжним дорученням № від 04.03.202 року.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила, за ухвалою суду в разі внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Позивач у заяві про зменшення позовних вимог просив про повернення надлишково сплаченого судового збору.

За даних обставин, суд дійшов висновку про повернення з Державного бюджету України на користь позивача 106,03 грн. судового збору як надлишково сплаченого, виходячи з ціни позову.

Таким чином, на відповідача судовий збір, сплачений позивачем при зверненні до суду з даним позовом, покладається в сумі 2954,94 грн.

Керуючись статтями 129, 232, 233, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Кременчуцького міського центру позашкільної освіти Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, 39600, м. Кременчук, вул. Софіївська, буд. 69-А Код на користь Товариства з обмеженою відповідальністю КРЕМЕНЧУЦЬКА ТЕЦ, 39600, м. Кременчук, вул. Свіштовська, 2 Код вартість спожитої теплової енергії в сумі 194 889 грн. 88 коп., інфляційні нарахування в розмірі 1 057 грн. 15 коп., 3 % річних в розмірі 1 049 грн. 20 коп., 2954 грн. 94 коп. витрат по сплаті судового збору.

3. Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю КРЕМЕНЧУЦЬКА ТЕЦ, 39600, м. Кременчук, вул. Свіштовська, 2 Код з Державного бюджету України 106,03 грн. судового збору, сплаченого платіжним дорученням № від 04.03.202 року, оригінал якого знаходиться в матеріалах справи.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Східного апеляційного господарського суду через господарський суд Полтавської області протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне рішення складено 31.05.21

Суддя Киричук О.А.