ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"18" травня 2021 р. Cправа №902/1110/20

Суддя Господарського суду Вінницької області Нешик О.С., при секретарі судового засідання Шаравській Н.Л., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом Акціонерного товариства Комерційного банку "ПриватБанк", м.Київ

до Приватного сільськогосподарського підприємства "Кристал", с.Ілляшівка Тростянецького району Вінницької області

до ОСОБА_1 , с.Підлісне Тростянецького району Вінницької області

до ОСОБА_2 , с.Кирнасівка Тростянецького району Вінницької області

про стягнення 215627,88 грн заборгованості згідно кредитного договору

представники сторін в судове засідання не з`явились

ВСТАНОВИВ :

До Господарського суду Вінницької області надійшла позовна заява Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" про солідарне стягнення з Приватного сільськогосподарського підприємства "Кристал", ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заборгованості по процентам за користування кредитом, згідно кредитного договору №МКА-043 від 21.12.2007, в розмірі 215627,88 грн.

Ухвалою суду від 26.01.2021 за вказаним позовом відкрито провадження у справі №902/1110/20 для розгляду за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання.

03.03.2021 до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог. Обґрунтовуючи дану вимогу останній зазначає, що будь-яка заборгованість перед позивачем за кредитним договором №МКА - 043 від 21.12.2007, в ПСП "Кристал" відсутня, підстав для нарахування процентів за користування кредитом, пені за несвоєчасність виконання зобов`язань по кредитним договором не має. Оскільки позивач вже звертався до суду, а саме Жовтневого районного суду міста Дніпропетровськ із позовною заявою про стягнення з відповідачів заборгованості за вказаним Кредитним договором.

Так, рішенням від 20.01.2011 у зазначеній справі позовні вимоги задоволено частково та ухвалено солідарно стягнути з ПСП "Кристал", ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ "ПриватБанк" заборгованість, яка рахується станом на 2009 рік, та становить суму в розмірі 182663,05 грн, що включає: 91200,00 грн - проценти, 56 812,43грн - пеня; 250,00 грн - фіксована частина штрафу, 34400,62 грн - процентна складова штрафу.

При цьому відповідач зазначає, що вказане рішення суду виконано, кошти сплачено, що підтверджується постановою про закінчення виконавчого провадження ВП №30588021 від 24.03.2013.

Одночасно із відзивом відповідачем до суду подано клопотання про застосування строків позовної давності, оскільки позивач пропустив визначений п.6.8. кредитного договору строк (5 років) на звернення до суду про стягнення заборгованості за кредитним договором.

30.03.2021 судом постановлено ухвалу (із занесенням її до протоколу судового засідання) про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 18.05.2021.

На визначену судом дату (18.05.2021) представники сторін в судове засідання не з`явилися, хоча про місце, дату та час його проведення останні повідомлені належним чином, що підтверджується наявною в матеріалах справи розпискою суду від 30.03.2021.

Поряд з тим, суд враховує, що 17.05.2021 на електронну адресу суду надійшла заява представника відповідача про розгляд справи у його відсутність. При цьому останній зазначає, що проти позову заперечує та просить задовольнити заяву про застосування строків позовної давності. Окрім того, представник відповідача просить суд не розглядати вимогу про стягнення із АТ КБ "Приват Банк" судових витрат у вигляді витрат на правову допомогу у разі відмови у задоволенні позову.

18.05.2021 від представника позивача на електронну адресу суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. Одночасно останній вказує, що позовні вимоги підтримує повністю.

Таким чином, після закінчення з`ясування обставин справи та перевірки їх доказами суд оголосив про вихід до нарадчої кімнати для ухвалення рішення по суті позовних вимог та орієнтовний час повернення.

Повернувшись з нарадчої кімнати суд долучив до матеріалів справи вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали даної справи, з`ясувавши фактичні обставини на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

21.12.2007 між Закритим акціонерним товариством комерційний банк "ПриватБанк" (далі по тексту також - Банк, позивач) та Приватним сільськогосподарським підприємством "Кристал" (далі по тексту також - Позичальник, відповідач) укладеного Кредитний договір №МКА-043 (далі по тексту також - Кредитний договір).

Згідно предмету Кредитного договору у рамках Програми мікрокредитування, при наявності вільних коштів, Банк зобов`язується надати Позичальнику кредит у межах суми, зазначеної в п.1.2 даного Договору, на термін і на умовах, передбачених у даному Договорі, а Позичальник зобов`язується повернути отриманий кредит і сплатити відсотки у встановлені даним Договором терміни, а також виконати інші зобов`язання згідно із цим Договором в повному обсязі (п.1.1. Кредитного договору).

Пунктом 1.2 Кредитного договору визначено суму кредиту: 600 000,00 грн.

Термін повернення кредиту: у сумі 600 000,00 грн, відсотки за використання якої підлягають частковій компенсації за рахунок державного бюджету, згідно з Постановою КМУ №259 від 21.02.2007 "Про порядок використання коштів, передбачених у Державному бюджеті України на 2007 рік на здійснення фінансової підтримки підприємств агропромислового комплексу через механізм здешевлення коротко- і довгострокових кредитів", термін повернення - 19.12.2008.

Відповідно до пп. 2.2.2., 2.2.3 п.2.2. Кредитного договору Позичальник зобов`язується: сплатити відсотки за використання кредитом відповідно п.п. 2.3.1., 2.3.2, 4.1, 4.2, 4.3, 4.4, 4.11, 4.12 цього Договору, а також відповідно до Графіка погашення кредиту, відсотків і винагороди, що зазначені в Додатку №1 до цього Договору; здійснювати погашення кредиту, відсотків і винагороду в дату сплати відповідно до Графіка погашення кредиту, що зазначені в Додатку № 1 до даного Договору з урахуванням п.4.11 даного Договору.

Так, згідно вказаного додатку № 1 до Кредитного договору сторонами узгоджено, що сума відсотків за користування кредитом становить 85 166,92 грн та підлягає сплаті у період з 21.01.2008 по 19.12.2008.

З метою забезпечення виконання зобов`язань позичальника за кредитним договором № МКА-043, 21.12.2007 між ЗАТ КБ "Приватбанк", ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договори поруки, а саме: № МКА-043/4 та № МКА-043/5, відповідно до яких останні взяли на себе зобов`язання нести повну майнову відповідальність (по погашенню кредиту, відсотків, пені, штрафу) у разі невиконання позичальником зобов`язань за кредитним договором.

На виконання умов Кредитного договору позивачем було надано відповідачу кредитні кошти в розмірі 600 000,00 грн. Поряд з тим, у зв`язку із неналежним виконанням позичальником своїх зобов`язань, станом на 14.05.2009 у останнього виникла заборгованість, що зумовило звернення Банку до Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська з позовом про стягнення 540 000,00 грн заборгованості за кредитом, 91200 грн заборгованості по відсоткам, 56812,43 грн пені, 34650,62 грн штрафних санкцій.

За результатами судового розгляду вказаної справи, 20.01.2011, Жовтневим районним судом м.Дніпропетровська ухвалено рішення про часткове задоволення позовних вимог та ухвалено стягнути солідарно з ПСП "Кристал", ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заборгованість по кредитному договору № МКА-043 від 21.12.2007, яка рахується станом на 14.05.2009 в сумі 182663,05 грн, що включає: проценти у розмірі 91200,00 грн, пеню у розмірі 56812,43 грн, фіксовану частину штрафу у розмірі 250,00 грн, процентну складову частину штрафу - 34400,62 грн.

В подальшому, позивач посилаючись на п.4.1. Кредитного договору нарахував до сплати Позичальнику проценти за користування кредитними коштами у сумі 215627,88 грн, за період з 15.05.2009 по 19.11.2010.

Поряд з тим, відповідач 1 вказані кошти не сплатив у зв`язку із чим, позивач звернувся до суду з даним позовом.

З врахуванням встановлених обставин, суд дійшов наступних висновків.

Стаття 11 Цивільного кодексу України вказує, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки, й серед підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, передбачає договори та інші правочини.

Як зазначено в ст. 174 Господарського кодексу України, господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, із господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Порядок укладення, зміни, розірвання та виконання кредитного договору регулюється нормами ЦК України, Господарського кодексу України, Закону України "Про банки і банківську діяльність" та нормативними актами, прийнятими Національним банком України, який є центральним органом державного управління (ст. 2 Закону України "Про Національний банк України") та видає нормативно-правові акти з питань, віднесених до його повноважень, які є обов`язковими для органів державної влади, місцевого самоврядування, банків, підприємств, організацій та установ незалежно від форм власності, а також для фізичних осіб.

Згідно ст. ст. 626, 627 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, при цьому, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

У відповідності до ст. 345 ГК України кредитні операції полягають у розміщенні банками від свого імені, на власних умовах та на власний ризик залучених коштів юридичних осіб (позичальників) та громадян. Кредитними визнаються банківські операції, визначені як такі законом про банки і банківську діяльність. Кредитні відносини здійснюються на підставі кредитного договору, що укладається між кредитором і позичальником у письмовій формі. У кредитному договорі передбачаються мета, сума і строк кредиту, умови і порядок його видачі та погашення, види забезпечення зобов`язань позичальника, відсоткові ставки, порядок плати за кредит, обов`язки, права і відповідальність сторін щодо видачі та погашення кредиту.

Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

У відповідності до п. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно позиції Великої Палати Верховного Суду, що викладена у постанові від 28.03.2018 у справі N 444/9519/12: "... припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.

Враховуючи викладене, Велика Палата Верховного Суду вважає, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання."

Так, суд констатує, що спір між сторонами стосується стягнення заборгованості по відсоткам, які нараховані позивачем після спливу передбаченого договором строку кредитування - 19.12.2008.

Положення ч. 4 ст. 236 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

З огляду на викладене, застосовуючи до спірних правовідносин висновки, викладені в постанові Верховного Суду, суд вважає необґрунтованою позицію позивача щодо права нараховувати передбачені договором проценти до повного погашення заборгованості за кредитом, адже це право припинено після спливу визначеного договором строку кредитування, тобто - після 19.12.2008.

За приписами ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 14 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За вищенаведених обставин суд дійшов висновку, про те, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

При цьому вирішуючи питання щодо розподілу між сторонами судових витрат суд враховує зміст заяви представника відповідача від 17.05.2021 в якій останній просить суд не розглядати вимогу про стягнення із АТ КБ "Приват Банк" судових витрат у вигляді витрат на правову допомогу.

Таким чином, враховуючи волевиявлення відповідача, а також зміст статті 129 Господарського процесуального кодексу України понесені судові витрати залишаються за кожною із сторін.

Керуючись ст. ст. 13, 18, 42, 46, 73, 76, 77, 78, 86, 123, 129, 165, 178, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 242, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. В задоволенні позову Акціонерного товариства Комерційного банку "ПриватБанк" у справі №902/1110/20 відмовити.

2. Рішення суду від 18.05.2021 надіслати на наступні електронні адреси: позивача ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) та представника відповідачів ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.ч. 1, 2 ст.241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (ст.ст. 256, 257 ГПК України). Відповідно до п.17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повне рішення складено 26 травня 2021 р.

Суддя Нешик О.С.

віддрук. примірн.:

1 - до справи