ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"24" травня 2021 р.м. Одеса Справа № 916/233/21

Господарський суд Одеської області у складі судді Д`яченко Т.Г.

При секретарі судового засідання Аганін В.Ю.

розглянувши справу №916/233/21

За позовом: Приватного підприємства „Евротрансстрой (68001, Одеська обл., м.Чорноморськ, пр. Миру, буд. 5-р; )

До відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю „Промінж (65009, м. Одеса, вул. Генуезька, буд. 24, корпус А; )

Про розірвання договору та стягнення збитків у розмірі 63694,00 грн.

Представники сторін:

від позивача - Савицька О.М., адвокат за ордером

від відповідача - не з`явився

Встановив: Приватне підприємство „Евротрансстрой звернулось до господарського суду Одеської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю „Промінж про розірвання договору та стягнення збитків у розмірі 63694,00 грн.

Позовні вимоги позивача направлено на розірвання Договору підряду №22/07/19-1 від 22.07.2019р., укладеного між Приватним підприємством „Евротрансстрой та Товариством з обмеженою відповідальністю „Промінж, та на стягнення з відповідача збитків у розмірі 63694,00 грн.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 03.02.2021р. прийнято позовну заяву Приватного підприємства „Евротрансстрой до розгляду та відкрито провадження у справі №916/233/21. Справу ухвалено розглядати за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання у справі призначено на "01" березня 2021 р. о 12:50. Запропоновано відповідачу підготувати та надати до суду і одночасно надіслати позивачеві відзив на позов, оформлений з урахуванням вимог, встановлених ст.165 ГПК України, протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали суду. Викликано учасників справи у підготовче засідання, призначене на 01.03.2021р. 12:50.

01.03.2021р. у судовому засіданні було оголошено протокольну ухвалу про відкладення підготовчого засідання на 29.03.2021р. о 12:00.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 01.03.2021р. повідомлено відповідача по справі №916/233/21: Товариство з обмеженою відповідальністю „Промінж про судове засідання, яке відбудеться "29" березня 2021 р. о 12:00.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 29.03.2021р. продовжено строк проведення підготовчого провадження у справі №916/233/21 на 30 днів до 05.05.2021р. Відкладено підготовче засідання на "12" квітня 2021р. о 09:45. Викликано учасників справи у підготовче засідання, призначене на 12.04.2021р. о 09:45.

12.04.2021р. до суду позивачем були надані пояснення, в порядку ст. 42 ГПК України.

Також, 12.04.2021р. до суду позивачем було надано клопотання про проведення судового засідання, призначеного на 12.04.2021р. о 09:30 без участі представника Приватного підприємства „Евротрансстрой.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 12.04.2021р. закрито підготовче провадження у справі № 916/233/21. Призначено справу до судового розгляду по суті в засіданні суду на "26" квітня 2021р. о 10:15. Викликано учасників справи у судове засідання, призначене на 26.04.2021р. о 10:15.

26.04.2021р. у судовому засіданні оголошено перерву до 24.05.2021р. о 10:45.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 26.04.2021р. повідомлено відповідача по справі №916/233/21: Товариство з обмеженою відповідальністю „Промінж про судове засідання, яке відбудеться "24" травня 2021 р. о 10:45.

Позивач підтримує заявлені позовні вимоги та просить суд їх задовольнити.

Відповідачем відзиву на позовну заяву не надано, відповідач свого права на захист не використав, хоча відповідача було належним чином повідомлено про дату, час та місце проведення засідання суду, шляхом скерування на його адресу ухвали суду, однак кореспонденція суду повернулась без вручення із зазначенням поштовою організацією, що адресат відсутній за вказаною адресою.

У судові засідання представник відповідача не з`являвся, про поважність причин відсутності суд не повідомив, будь-яких клопотань чи заяв до господарського суду Одеської області від відповідача не надходило.

Згідно до п. 1 ч. 3 ст. 202 ГПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи, зокрема, у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Приймаючи до уваги, що судове відправлення скеровувалось судом на адресу реєстрації відповідача, а також відсутність жодних клопотань з боку відповідача про відкладення розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу без участі представника відповідача, за наявними в ній матеріалами відповідно до п.9 ст.165 ГПК України.

У судовому засіданні 24.04.2021 року судом було оголошено вступну та резолютивну частини рішення та повідомлено, що повне рішення буде складено 31.05.2021р.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд встановив.

22.07.2019р. між Приватним підприємством „Евротрансстрой (Замоник) та Товариством з обмеженою відповідальністю „Промінж (Підрядник) був укладений Договір підряду №22/07/19-1, згідно п.1.1 якого замовник доручає, а підрядник приймає на себе обов`язки по виконанню робіт по влаштуванню електрики та вентиляції на об`єкті: „Технічне переоснащення хімбаклабораторії на СБО „Південна за адресою: вул. Дача Ковалевського, 146, м. Одеса, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконані роботи.

Додатком №1 до Договору є перелік робіт по електротехнічним рішенням згідно проекту ЕЕП/ІВК-22/2018 ЕТР ТОВ „Евроелектроплюс, додатком №2 до Договору є перелік робіт по вентиляції згідно проекту ЕЕП/ІВК-21/2018 ОВ, ТОВ „Евроелектроплюс.

Відповідно до розділу 2 Договору №22/07/19-1, вартість робіт за цим Договором складає 139234,00 грн. (з ПДВ) та визначається на підставі затвердженої Замовником договірної ціни (додаток №1, додаток №2). В межах вартості робіт за Договором Замовник проводить передоплату в розмірі 30% від вартості Договору. Подальша оплата за виконані по Договору Підрядником роботи здійснюється на підставі проміжних актів виконаних робіт підписаних сторонами, протягом 5 банківських днів після їх підписання. Остаточна оплата за виконані по Договору Підрядником роботи здійснюється на підставі акту виконаних робіт, підписаного сторонами, за мінусом передплати, протягом 10 банківських днів після їх підписання.

Згідно п.3.1 Договору, термін виконання робіт складає 50 календарних днів.

Зобов`язання Підрядника визначені у п.4.1 Договору, згідно якого Підрядник, зокрема, зобов`язаний якісно та в строки, визначені цим Договором, виконати роботи з використанням власних ресурсів (п.п.4.1.1), передати Замовнику у порядку, передбаченому цим Договором, закінчені (виконані) роботи (п.п.4.1.6); негайно, не пізніше 2 робочих днів з дати встановлення обставин, що перешкоджають виконанню робіт, письмово інформувати Замовника про заходи, необхідні для усунення обставин, що виникли (п.п.4.1.8); забезпечити виконання і здачу виконаних робіт Замовнику в термін і на умовах цього Договору ( п.п.4.1.10).

За матеріалами справи судом вбачається, що відповідно до платіжного доручення №693 від 29.07.2019р. Замовник перерахував Підряднику 23694,00 грн. із призначенням платежу „Оплата за роботи по договору №22/07/19-1 від 22.07.2019 (з ПДВ) та платіжним дорученням №700 від 30.07.2019р. Замовник перерахував Підряднику 40000,00 грн. із призначенням платежу „Оплата за роботи по договору №22/07/19-1 від 22.07.2019 ( з ПДВ).

Як було пояснено позивачем, загальна сума грошових коштів, перерахованих Приватним підприємством „Евротрансстрой на адресу відповідача на виконання п.2.3 Договору підряду №22/07/19-1 від 22.07.2019р., становить 63694,00 грн. та зазначено, що таким чином, у Підрядника виникло зобов`язання щодо виконання робіт, обумовлених Договором та додатками до нього, строк якого, відповідно до п.3.1 Договору становив 50 днів.

За поясненнями позивача, відповідач, визначені п.1.1 Договору підряду №22/07/19-1 роботи у встановлений п.3.1 Договору строк (50 календарних днів) не виконав, Акти виконаних робіт відсутні, сторонами не підписані.

Також позивач зазначалось суду, що 30.08.2019р. позивачем на адресу відповідача було направлено заяву про розірвання Договору підряду та повернення коштів, у якій зазначено, що роботи Підрядником розпочаті, але виконані менш ніж на 10% від загального об`єму, що створює значні проблеми у виконанні Приватним підприємством „Евротрансстрой своїх зобов`язань перед його замовником та тягне збитки у вигляді штрафних санкцій. На підставі статті 651 ЦК України, Приватне підприємство „Евротрансстрой запропонувало відповідачу укласти угоду про розірвання Договору підряду №22/07/19-1 з 02.09.2019, просило надати достовірні акти виконаних робіт станом на 30.08.2019р. та перерахувати суму заборгованості.

Також зазначалось суду позивачем, що 30.08.2019р. Приватним підприємством „Евротрансстрой на адресу відповідача було направлено попередження щодо розірвання Договору у судовому порядку.

Додатково було зазначено суду позивачем, що 16.09.2019р. Приватним підприємством „Евротрансстрой на адресу відповідача було направлено лист з проханням повернути отриманий аванс у сумі 63694,00 грн. у зв`язку із закінчення строків виконання робіт, передбачених Договором та передачею фронту робіт іншій організації.

Ґрунтуючи заявлені позовні вимоги, позивачем було зазначено суду, що у зв`язку із тим, що відповідач визначені п.1.1 Договору підряду №22/07/19-1 від 22.07.2019р. роботи у встановлений п.3.1 Договору строк не виконав, Приватне підприємство „Евротрансстрой було змушено 05.09.2019р. укласти Договір підряду № 05/09-19 на виконання цих робіт із іншою особою, ТОВ „КС Одесса, яка фактично виконала ці роботи, що підтверджується відповідними Актами.

Ґрунтуючи поданий позов, позивач посилався на ст. 651, ч.ч. 1,2 ст. 837, ч. 2 ст. 849 Цивільного кодексу України та на ст. 320 Господарського кодексу України, та зазначав, що враховуючи наявні фактичні обставини та наведене правове обґрунтування, належить розірвати Договір підряду №22/07/19-1 на підставі ч.2 ст.849 ЦК України та стягнути з відповідача понесені позивачем збитки у вигляді сплаченого авансу у сумі 63694,00 грн.

Позовні вимоги позивача направлено на розірвання Договору підряду №22/07/19-1 від 22.07.2019р., укладеного між Приватним підприємством „Евротрансстрой та Товариством з обмеженою відповідальністю „Промінж, та на стягнення з відповідача збитків у розмірі 63694,00 грн.

Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, проаналізувавши норми чинного законодавства, дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 2 Закону України „Про судоустрій та статус суддів, суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно ст.4 Господарського процесуального кодексу України, право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням. Відмова від права на звернення до господарського суду є недійсною. Жодна особа не може бути позбавлена права на участь у розгляді своєї справи у визначеному законом порядку.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Аналіз наведених норм дає змогу дійти висновку, що кожна особа має право на захист свого порушеного, невизнаного або оспорюваного права чи законного інтересу, який не суперечить загальним засадам чинного законодавства. Порушення, невизнання або оспорення суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.

Частиною 1 ст. 5 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.

Приписами статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, визначено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Положеннями ст. 15 Цивільного кодексу України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Надаючи оцінку доводам позивача та обґрунтуванням позовних вимог, викладеним Приватним підприємством „Евротрансстрой в позовній заяві, та направленим на розірвання Договору підряду №22/07/19-1 від 22.07.2019р., укладеного між Приватним підприємством „Евротрансстрой та Товариством з обмеженою відповідальністю „Промінж, та на стягнення з відповідача збитків у розмірі 63694,00 грн., суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Виконання зобов`язань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобов`язанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобов`язанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін.

Як встановлено судом, правовідносини між Приватним підприємством „Евротрансстрой, як замовником, та Товариством з обмеженою відповідальністю „Промінж, як підрядником, виникли на підставі укладеного між ними 22.07.2019р. Договору підряду №22/07/19-1.

Отже, між сторонами виникли правовідносини у сфері виконання підрядних робіт на підставі укладеного Договору №22/07/19-1 від 22.07.2019р.

Додатком №1 до Договору є перелік робіт по електротехнічним рішенням згідно проекту ЕЕП/ІВК-22/2018 ЕТР ТОВ „Евроелектроплюс.

Судом встановлено за час розгляду справи, що відповідно до платіжного доручення №693 від 29.07.2019р. позивач перерахував відповідачу 23694,00 грн. із призначенням платежу „Оплата за роботи по договору №22/07/19-1 від 22.07.2019 (з ПДВ) та платіжним дорученням №700 від 30.07.2019р. позивач перерахував відповідачу 40000,00 грн. із призначенням платежу „Оплата за роботи по договору №22/07/19-1 від 22.07.2019 (з ПДВ).

Таким чином, у Підрядника виникло зобов`язання щодо виконання робіт, обумовлених Договором та додатком №1 до нього, строк якого, відповідно до п.3.1 Договору становив 50 днів.

Положеннями ст. 651 Цивільного кодексу України визначено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Отже, за змістом наведених норм, розірвання господарського договору може бути вчинено як за згодою сторін, так і у разі односторонньої відмови від нього. За загальним правилом розірвання договору в односторонньому порядку не допускається, однак окремі договірні відносини допускають можливість одностороннього розірвання договору.

Повноваження сторони на одностороннє розірвання договору можуть бути передбачені законом або безпосередньо в договорі та можуть як ставитись в залежність від вчинення/невчинення сторонами договору певних дій, так і без будь-яких додаткових умов (безумовне право сторони на відмову від договору).

Одностороння відмова від договору не потребує узгодження та як самостійний юридичний факт зумовлює його розірвання. У випадках, коли право на односторонню відмову у сторони відсутнє, намір розірвати договір може бути реалізований лише за погодженням з іншою стороною, оскільки одностороннє розірвання договору не допускається, а в разі недосягнення сторонами домовленості щодо розірвання договору - за судовим рішенням на вимогу однієї із сторін.

Відповідно до ч.1, ч. 2 ст. 837 Цивільного кодексу України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Згідно до ч. 1 ст. 846 Цивільного кодексу України, строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду.

Права замовника під час виконання роботи підрядником передбачені статтею 849 Цивільного кодексу України, відповідно до якої: замовник має право у будь-який час перевірити хід і якість роботи, не втручаючись у діяльність підрядника (частина перша статті); якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків (частина друга статті); якщо під час виконання роботи стане очевидним, що вона не буде виконана належним чином, замовник має право призначити підрядникові строк для усунення недоліків, а в разі невиконання підрядником цієї вимоги - відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків або доручити виправлення роботи іншій особі за рахунок підрядника (частина третя статті); замовник має право у будь-який час до закінчення роботи відмовитися від договору підряду, виплативши підрядникові плату за виконану частину роботи та відшкодувавши йому збитки, завдані розірванням договору (частина четверта статті)

Правовий аналіз частин другої та четвертої статтею 849 Цивільного кодексу України дозволяє дійти висновку про те, що вони встановлюють дві окремі (самостійні) підстави для відмови замовника від договору підряду та, відповідно, різні правові наслідки такої відмови.

Так, частиною другою цієї статті передбачено право замовника на відмову від договору підряду лише за наявності конкретно визначеної законодавством умови, коли підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим. При цьому наслідком такої відмови є виникнення саме у замовника права вимагати відшкодування збитків з підрядника.

Натомість, частина четверта зазначеної статті встановлює безумовне право замовника відмовитися від договору, але з обов`язком саме замовника виплатити підрядникові плату за виконану частину роботи та відшкодувати підряднику збитки, завдані розірванням договору.

У постанові Верховного Суду від 29.01.2020р. у справі №904/5265/18 судом було наголошено, що для правильного вирішення спорів про стягнення невикористаної частини авансу як наслідку відмови замовника від договору підряду судам необхідно достовірно встановити правомірність відмови замовника від договору, а також обставини того, на підставі якої саме частини статті 849 Цивільного кодексу України чи умови договору замовник відмовився від договору підряду.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги в якості підстав для відмови від Договору підряду №22/07/19-1 від 22.07.2019р., позивач зазначав, що зі сторони Виконавця має місце порушення умов укладеного Договору підряду №22/07/19-1 від 22.07.2019р., а саме невиконання узгоджених таким договором робіт, у зв`язку з чим, правовою нормою, якою позивач обґрунтовує своє право на відмову від подальшого виконання Договору підряду №22/07/19-1 від 22.07.2019р. є саме частина 2 статті 849 ЦК України, а отже під час розгляду цієї справи суд повинен встановити чи доведена фактична наявність визначених у цій частині статті 849 ЦК України підстав для такої односторонньої відмови.

Сторонами Договору підряду №22/07/19-1 від 22.07.2019 не узгоджені положення щодо розірвання або відмови від договорів підряду.

Отже, відповідно до ч. 2 ст. 849 Цивільного кодексу України, якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків.

Як встановлено судом за наявними матеріалами справи, з боку відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю „Промінж не було виконано роботи у встановлений Договором підряду №22/07/19-1 від 22.07.2019р. строк, та іншого відповідачем за час розгляду справи доведене не було, як і не було спростовано доводи та твердження позивача, що були покладені ним в підставу заявлених позовних вимог, що є предметом розгляду даної справи.

Оцінивши наявні в матеріалах справи докази, суд зазначає, що позивачем було підставно висловлено письмову відмову від Договору підряду №22/07/19-1 від 22.07.2019р., укладеного між Приватним підприємством „Евротрансстрой, як замовником, та Товариством з обмеженою відповідальністю „Промінж, як підрядником, у зв`язку з чим позивач має право вимагати стягнення збитків у розмірі 63694,00 грн.

Відповідно до пунктів 3 та 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 76 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Приписами ч. 1 ст. 79 Господарського процесуального Кодексу України передбачено, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Згідно до ч. ч. 1, 2, 3 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи усе вищевикладене, оцінюючи докази у справі в їх сукупності, законодавство, що регулює спірні правовідносини, а також встановлення судом того, що Товариством з обмеженою відповідальністю „Промінж не було виконано роботи у встановлений Договором підряду №22/07/19-1 від 22.07.2019р. строк та позивачем було висловлено відмову від Договору підряду №22/07/19-1 від 22.07.2019р., суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю у зв`язку з їх відповідністю фактичним обставинам справи, вимогам чинного законодавства, доведеністю та обґрунтованістю.

Відповідно до ст. 129 ГПК України, судові витрати у розмірі 4540,00 грн. покладаються на відповідача, у зв`язку з задоволенням позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 123, 129, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України

ВИРІШИВ:

1.Позовну заяву Приватного підприємства „Евротрансстрой задовольнити повністю.

2.Розірвати договір підряду №22/07/19-1 від 22.07.2019р., укладений між Приватним підприємством „Евротрансстрой та Товариством з обмеженою відповідальністю „Промінж.

3.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю „Промінж (65009, м. Одеса, вул. Генуезька, буд. 24, корпус А; ) на користь Приватного підприємства „Евротрансстрой (68001, Одеська обл., м.Чорноморськ, пр. Миру, буд. 5-р; ) збитки у розмірі 63694 (шістдесят три тисячі шістсот дев`яносто чотири) грн. 00 коп. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 4540 (чотири тисячі п`ятсот сорок) грн. 00 коп.

Повний текст рішення складено 31 травня 2021 р.

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку ст.241 Господарського процесуального кодексу України і може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 20 днів з дня складання повного рішення.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Суддя Т.Г. Д`яченко