ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про відмову у забезпеченні позову

03.06.2021м. ДніпроСправа № 904/160/19 (904/5414/21)

за позовом Акціонерного товариства "Дніпровська теплоцентраль", м. Кам`янське Дніпропетровська область

до Комунального підприємства "Кам`янський міськводоканал" Дніпропетровської обласної ради", м.Кам`янське Дніпропетровська область

про забезпечення позову

Суддя Суховаров А.В.

Без виклику (повідомлення) учасників справи

СУТЬ СПОРУ:

Акціонерного товариства "Дніпровська теплоцентраль" звернулось до господарського суду Дніпропетровської області із заявою про забезпечення позову, за змістом якої просить суд:

- вжити заходи забезпеченню позову шляхом заборони КП «Кам`янський водоканал» ДОР» до вирішення справи по суті вчиняти будь-які дії, направлені на обмеження (припинення) надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення АТ «Дніпровська ТЕЦ».

В обґрунтування поданої заяви АТ "Дніпровська теплоцентраль" зазначає про отримання 26.05.2021 від КП «Кам`янський водоканал» ДОР» листа за вих. № 16-07/471 від 26.05.2021 року з вимогою щодо погашення АТ "Дніпровська теплоцентраль" заборгованості за надані послуги перед КП «Кам`янський водоканал» ДОР» у розмірі 100 149,16 грн. та повідомлення про припинення надання послуг з центрального водопостачання та водовідведення АТ «Дніпровська ТЕЦ» з 01.06.2021 року. Заявник вказує, що такі дії КП «Кам`янський водоканал» ДОР» порушать умови існуючих договірних відносин з АТ «Дніпровська ТЕЦ» та матимуть негативні насліди для АТ "Дніпровська теплоцентраль", яке має стратегічне значення та є виробником і постачальником теплової енергії, що забезпечує життєдіяльність міста Кам`янське відповідно до рішення Кам`янської міської ради №2009-44/VІІ від 09.07.2020 року. Разом з тим, за змістом поданої заяви АТ "Дніпровська теплоцентраль" зазначає, що в процесі листування між АТ "Дніпровська теплоцентраль" та КП «Кам`янський водоканал» ДОР» щодо надання та отримання послуг в межах укладеного між АТ "Дніпровська теплоцентраль" та КП «Кам`янський водоканал» ДОР» договору № 1-26/2021 від 19.02.2021, КП «Кам`янський водоканал» ДОР» звертався до АТ «Дніпровська ТЕЦ» з вимогами щодо сплати заборгованості за скид стічних вод з перевищенням допустимих концентрацій забруднюючих речовин на суму 1 560, 16 грн. в липні 2016 року, про сплату заборгованості за Актом 1802/2/1 за лютий 2021, про сплату заборгованості за Актом 18021/3/1 за березень 2021 року, про сплату заборгованості за Актом 18021 за квітень 2021 та рахунку №18021/5/ПЛ 1 від 19.05.2021 року, про сплату додаткової плати за скид стічних вод з перевищенням установлених договором місячних обсягів водовідведення за квітень 2021 року, попередження про відключення від системи централізованого водовідведення. АТ "Дніпровська теплоцентраль" вважає такі вимоги заявника безпідставними, у зв`язку з чим має намір звернутись до господарського суду з позовом про зобов`язання КП "Кам`янський міськводоканал" Дніпропетровської обласної ради" виконувати умови Договору № 1-26/2021 від 19.02.2021 року щодо надання АТ «Дніпровська ТЕЦ» послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення на межі інженерно-технічних систем постачання послуги виконавця та інженерно-технічних систем споживача та припиння дій, які порушують право АТ «Дніпровська ТЕЦ» на отримання послуг за Договором № 1-26/2021 від 19.02.2021 року.

Суд дійшов висновку щодо відмови у задоволенні заяви Акціонерного товариства АТ "Дніпровська теплоцентраль" про забезпечення позову з наступних підстав.

Положеннями ст. 136 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Пунктом 2 частини 1 статті 137 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що позов забезпечується, забороною відповідачу вчиняти певні дії.

За змістом ч. 1 ст. 139 Господарського процесуального кодексу України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності; 3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; 4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 5) ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; 6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; 7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Відповідно до ч. 1, 5-6, 8 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи. Залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову. Ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Відповідно до приписів частин 3, 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно положень ст.ст. 73, 74 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Положеннями частини 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). (ст. 86 ГПК України).

Забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи. Воно полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судового рішення або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Заходи забезпечення позову можуть вживатися лише за умов, визначених статтею 136 Господарського процесуального кодексу України, а саме, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду; якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

При вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення позову господарський суд має оцінити обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням таких умов: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між заявленим заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду, імовірності ускладнення чи непоновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, у разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається.

Заходи забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

З огляду на викладене, для вирішення питання про наявність правових підстав для задоволення заяви про забезпечення позову та вжиття відповідних заходів має значення правильне визначення предмета спору.

За змістом поданої заяви, АТ «Дніпровська ТЕЦ» має намір звернутись до господарського суду з позовом про зобов`язання КП "Кам`янський міськводоканал" Дніпропетровської обласної ради" виконувати умови Договору № 1-26/2021 від 19.02.2021 року щодо надання АТ «Дніпровська ТЕЦ» послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення на межі інженерно-технічних систем постачання послуги виконавця та інженерно-технічних систем споживача та припинення дій, які порушують право АТ «Дніпровська ТЕЦ» на отримання послуг за Договором № 1-26/2021 від 19.02.2021 року.

Судове рішення, у разі задоволення вказаних вимог немайнового характеру не вимагатиме примусового виконання, то в цьому випадку така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, не підлягає дослідженню, а має застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

При цьому в таких немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, оскільки позивач не зможе їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 16.08.2018 у справі № 910/1040/18.

Між тим, при вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд зобов`язаний здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника у взаємозв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги.

Забезпечувальним заходом, про застосування якого просить заявник, є заборона КП «Кам`янський водоканал» ДОР» до вирішення справи по суті вчиняти будь-які дії, направлені на обмеження (припинення) надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення АТ «Дніпровська ТЕЦ», в той час як заявником не визначено зв`язку між вказаними заходами забезпечення позову та предметом позову, з яким останній має намір звернутись до господарського суду.

Крім того, обставини щодо наявності чи відсутності у постачальника послуг права на їх обмеження за відповідним повідомленням користувача, мають бути встановлені судом під час вирішення спірних правовідносин по суті, а не під час вирішення заяви про вжиття заходів забезпечення позову.

З огляду на викладені обставин, суд дійшов висновку щодо відсутності підстав для застосування заходів забезпечення позову за заявою Акціонерного товариства "Дніпровська теплоцентраль".

Керуючись ст.ст. 136-140, 234-235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Акціонерного товариства "Дніпровська теплоцентраль" про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала набирає законної сили - 03.06.2021.

Ухвала може бути оскаржена в порядку, передбаченому статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України, з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 Розділу XI Перехідних положень ГПК України, до Центрального апеляційного господарського суду через Господарський суд Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Суддя А.В. Суховаров