за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний код НОМЕР_1 )
про визнання недійсним договору,
Представники сторін:
від позивача: не з`явився
від відповідача: Карпінський С.В.
від третьої особи: не з`явився
Рішенням Господарського суду міста Києва від 11.03.2020 у задоволенні позову ОСОБА_1 до Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк" про визнання недійсним договору поруки від 06.11.2014 відмовлено.

16.03.2020 до Господарського суду міста Києва надійшла заява Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" про ухвалення додаткового рішення, якою товариство просить суд стягнути з позивача понесені витрати на професійну правничу допомогу у зв`язку із розглядом господарським судом справи № 910/14979/19 у розмірі 35 272, 65 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.03.2020 розгляд заяви Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" про ухвалення додаткового рішення у справі № 910/14979/19 призначено на 29.04.2020.

16.04.2020 до Господарського суду міста Києва надійшла апеляційна скарга ОСОБА_1 на рішення Господарського суду міста Києва від 11.03.2020.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.04.2020 зупинено провадження у справі № 910/14979/19 щодо розгляду заяви Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" про ухвалення додаткового рішення у справі № 910/14979/19 до перегляду рішення Господарського суду міста Києва від 11.03.2020 в порядку апеляційного провадження.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 23.02.2021 апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Господарського суду міста Києва від 11.03.2020 залишено без задоволення, рішення Господарського суду міста Києва від 11.03.2020 залишено без змін.

Враховуючи, що матеріали справи № 910/14979/19 повернулися до Господарського суду міста Києва, а обставини, які зумовили зупинення провадження усунено, ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.04.2021 поновлено провадження у справі щодо розгляду заяви Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" про ухвалення додаткового рішення у справі № 910/14979/19 та призначено її до розгляду на 19.05.2021.

У судовому засіданні 19.05.2021 суд розглядав заяву АТ "Державний ощадний банк України" про ухвалення додаткового рішення у справі № 910/14979/19, а саме, вирішення питання щодо стягнення з ОСОБА_1 понесених АТ "Державний ощадний банк України" витрат на професійну правничу допомогу у зв`язку із розглядом даної справи в розмірі 35 272, 65 грн.

Представник АТ "Державний ощадний банк України" надав пояснення по суті поданої заяви, просив суд про її задоволення, та здійснення оплати витрат на професійну правничу допомогу в сумі 30 000, 00 грн з депозитного рахунку Господарського суду міста Києва, а 5 272, 65 грн - стягнути з ОСОБА_1 .

Представники ОСОБА_1 та ПАТ "Дельта Банк" у судове засідання не з`явилися, причини неявки суд не повідомили, про місце дату та час судового засідання повідомлялися належним чином.

Так, з огляду на те, що сторони повідомлялися належним чином про проведення судового засідання, то за таких обставин, суд вважає за можливе розглянути заяву АТ "Державний ощадний банк України" за відсутності представників ОСОБА_1 та ПАТ "Дельта Банк".

Як про це вказує заявник у поданій заяві та що у свою чергу слідує із наявних в матеріалах справи доказів, 02.01.2019 між АТ "Державний ощадний банк України" та адвокатом Карпінським С.В. укладено договір про надання правової допомоги № 10027-000109.

Відповідно до п. 4.2. вказаного договору за правову допомогу, передбачену цим договором клієнт сплачує адвокату гонорар, фіксований щомісячний розмір якого зазначено в додатку 1 до цього договору.

В додатку 1 до цього договору за надання правової допомоги клієнт сплачує адвокату щомісячно плату за надання послуг з правової допомоги щодо представництва інтересів AT "Державний ощадний банк України" у судах адвокатом (далі - гонорар) у фіксованому що становить 5 515, 32 грн.

02.01.2020 між АТ "Державний ощадний банк України" та адвокатом Карпінським С.В. укладено договір про надання правової допомоги № 10027-000232.

За умовами п. 4.2. якого сторони погодили, що за правову допомогу, передбачену цим договором клієнт сплачує адвокату гонорар, фіксований щомісячний розмір якого зазначено в додатку 1 до цього договору.

Згідно додатку 1 до цього договору за надання правової допомоги клієнт сплачує адвокату щомісячно плату за надання послуг з правової допомоги щодо представництва інтересів AT "Державний ощадний банк України" у судах адвокатом (далі - гонорар) у фіксованому розмірі, що становить 6 242, 23 грн.

Відповідно до п. 3 додатку № 1 до договорів за результатами надання правової допомоги сторони незалежно від дати укладення договору щоквартально підписують акт наданих послуг станом на кінець кожного кварталу календарного року.

Згідно акту наданих послуг № 4 до договору про надання правової допомоги № 10027-000109 від 02.01.2019, підписаного сторонами 28.12.2019, адвокатом були надані, а клієнтом прийняті послуги по представництву інтересів клієнта під час розгляду в Господарському суді міста Києва справи № 910/14979/19 на загальну суму 16 545, 96 грн (без ПДВ).

Відповідно до акту наданих послуг № 1 до договору про надання правової допомоги № 10027-000232 від 02.01.2020, підписаного сторонами 12.03.2020, адвокатом були надані, а клієнтом прийняті послуги по представництву інтересів клієнта під час розгляду в Господарському суді міста Києва справи № 910/14979/19 на загальну суму 18 726, 69 грн (без ПДВ).

Відтак, суд вказує, що за надання правової допомоги у справі № 910/14979/19 відповідачем було сплачено 35 272, 56 грн, перерахування вказаних коштів на рахунок адвоката підтверджується меморіальними ордерами № 6468 від 02.10.2019, № 7209 від 01.11.2019, № 7987 від 04.12.2019, № 43 відід 09.01.2020, № від 05.02.2020, № від 05.03.2020.

Відповідно до ст. 244 Господарського процесуального кодексу України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Отже, за приписами ст. 244 ГПК України слідує, що додаткове рішення - це засіб виправлення неповноти основного судового рішення. Через незмінність судового рішення суд, який його ухвалив, не вправі його скасувати чи змінити, проте, він має право виправити деякі його недоліки, зокрема неповноту. Неповнота судового рішення може полягати в невирішеності деяких питань, що стояли перед судом.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 221 ГПК України, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Суд зазначає, що у поданому відзиві на позовну заяву відповідачем зазначено, що попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат відповідача за позовною заявою складається з вартості наданих адвокатських послуг, та становить 30 000, 00 грн.

Крім того, 18.12.2019 відповідачем було подано до суду клопотання про забезпечення витрат на професійну правничу допомогу, в якому, зокрема, зазначалось, що додаток до договору про надання правової допомоги та акт наданих послуг за надання відповідачу правової допомоги у справі № 910/14979/19 буде надано суду протягом 5 днів з моменту ухвалення рішення у справі. Також, у судовому засіданні 18.12.2019 під час розгляду клопотання про забезпечення витрат на професійну правничу, представником відповідача зазначалось, що остаточні документи на підтвердження понесених відповідачем витрат будуть надані суду протягом 5 днів з моменту ухвалення рішення у справі.

Частина 1 ст. 123 ГПК України встановлює, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, серед іншого, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 123 ГПК України).

Згідно з приписами ч. 2 ст. 16 ГПК України представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Частини 1 та 2 ст. 126 ГПК України встановлює, що:

- витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави;

- за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 126 ГПК України).

Частина 4 ст. 126 ГПК України встановлює, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 ст. 126 ГПК України).

При цьому, відповідно до приписів ч. 6 ст. 126 ГПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Отже, судом встановлено, що на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомоги в сумі 35 272, 56 грн, AT "Державний ощадний банк України" було надано договір про надання правової допомоги № 10027-000109 від 02.01.2019, договір про надання правової допомоги № 10027-000232 від 02.01.2020, акт наданих послуг № 4 до договору про надання правової допомоги № 10027-000109 від 02.01.2019, підписаний сторонами 28.12.2019, акт наданих послуг № 1 до договору про надання правової допомоги № 10027-000232 від 02.01.2020, підписаний сторонами 12.03.2020, меморіальні ордери № 6468 від 02.10.2019, № 7209 від 01.11.2019, № 7987 від 04.12.2019, № 43 від 09.01.2020, № від 05.02.2020 та № від 05.03.2020.

Так, в п. 6.1. постанови Об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 закріплено, що за змістом частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

У розумінні положень частини 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Об`єднана палата зазначає, що загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України. Разом із тим, у частині 5 наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Зокрема відповідно до частини 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого частиною 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, визначені також положеннями частин 6, 7, 9 статті 129 цього Кодексу.

Таким чином, зважаючи на наведені положення законодавства, у разі недотримання вимог частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони.

При цьому, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (частини 5-6 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

Водночас під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

Так, судом враховується, що розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом, і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю; суд не має право його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.

Водночас, суд зазначає, що для включення всієї суми гонорару у відшкодування за рахунок в даному випадку позивача, відповідно до положень ст. 126 Господарського процесуального кодексу України, має бути встановлено, що за цих обставин справи такі витрати відповідача були необхідними, а розмір цих витрат є розумним та виправданим. Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи була їх сума обґрунтованою.

Таким чином, суд вказує, що підписуючи акти наданих послуг № 1 та № 4 уповноваженими сторонами та скріплюючи їх печатками установ, сторони дійшли згоди, що виконавцем надано, а відповідно клієнтом прийнято послуги у визначеній адвокатом сумі.

Відтак, оскільки в даному випадку виконавець з клієнтом дійшли взаємної домовленості щодо визначених в актах наданих послуг № 1 та № 4 видів послуг та погодили гонорар та відповідно загальну вартість наданих послуг, крім того, враховуючи, що надання таких послуг не суперечить положенням Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", то за таких обставин суд вважає, що подана AT "Державний ощадний банк України" заява ухвалення додаткового рішення є обґрунтованою, а сума судових витрат, а саме витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 35 272, 56 грн є документально підтвердженими, співмірними із складністю справи та наданих послуг, а також часом витраченим на надання таких послуг та відповідно їх обсягом.

Разом з тим, суд відзначає, що ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.01.2021 було задовольнити клопотання АТ "Державний ощадний банк України" про забезпечення витрат на професійну правничу допомогу. Зобов`язано ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) у строк протягом десяти робочих днів, тобто, до 29.01.2020 року внести на депозитний рахунок Господарського суду міста Києва (ідентифікаційний код 05379487; депозитний рахунок UA0015332, відкритий в Державній казначейській службі України (МФО) 820172) грошові кошти для забезпечення витрат Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" на професійну правничу допомогу у розмірі 30 000 (тридцять тисяч) грн 00 коп.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 на депозитний рахунок Господарського суду міста Києва були внесені грошові кошти у розмірі 30 000, 00 грн. відповідно до квитанції № 251 від 21.01.2020 на виконання ухвали Господарського суду міста Києва від 15.01.2021 у справі № 910/14979/19.

Отже, з огляду на викладене, суд вважає за доцільне задовольнити заяву АТ "Державний ощадний банк України" про ухвалення додаткового рішення, та здійснити сплату витрат на професійну правничу допомогу у справі № 910/14979/19 в розмірі 30 000, 00 грн з депозитного рахунку Господарського суду міста Києва за рахунок коштів, забезпечених ОСОБА_1 для витрат Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" на професійну правничу допомогу, та відповідно витрати на професійну правничу допомогу в сумі 5 272, 65 грн стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України"

Керуючись ст. 123, 129, 221, 237 та 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Заяву Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" про ухвалення додаткового рішення у справі № 910/14979/19 - задовольнити.

2. Здійснити сплату витрат Акціонерному товариству "Державний ощадний банк України" (01001, м. Київ, вул. Госпітальна, 12-г; ідентифікаційний код 00032129) на його рахунок IBAN НОМЕР_2 в AT "Ощадбанк" код банку 300465 на професійну правничу допомогу в розмірі 30 000 (тридцять тисяч) грн 00 коп. з депозитного рахунку Господарського суду міста Києва (ідентифікаційний код 05379487; депозитний рахунок UA0015332, відкритий в Державній казначейській службі України (МФО) 820172) за рахунок коштів, забезпечених ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) для витрат Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" на професійну правничу допомогу на підставі ухвали Господарського суду міста Києва від 15.01.2020 у справі № 910/14979/19.

3. Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" (01001, м. Київ, вул. Госпітальна, 12-г; ідентифікаційний код 00032129) витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5 272 (п`ять тисяч двісті сімдесят два) грн 65 коп.

4. Видати наказ після набрання додатковим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено: 26.05.2021

Суддя Д.О. Баранов