ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"27" травня 2021 р. м. Київ Справа № 911/3190/16

Господарський суд Київської області у складі судді Антонової В.М., розглянувши матеріали скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Нотапс" від 13.05.2021 вих.№13-2/05 на бездіяльність державного виконавця Вознесенського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Одеса) щодо примусового виконання наказів Господарського суду Київської області від 28.12.2016 у справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Нотапс"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ПК Трейдсервісгруп", Приватного підприємства "Укрбудсервіс"

про стягнення 23997,86 грн

за участю представників сторін:

від стягувача: не прибув,

від боржників: не прибув,

від органу ДВС: не прибув

ВСТАНОВИВ:

Рішенням від 01.12.2016 Господарський суд Київської області позовні вимоги ТОВ "Компанія "Нотапс" у справі №911/3190/16 задовольнив частково: солідарно стягнув з ТОВ ПК Трейдсервісгруп та ПП "Укрбудсервіс" на користь ТОВ "Компанія "Нотапс" 17348,82 грн основного боргу; стягнув з ПП "Укрбудсервіс" на користь ТОВ "Компанія "Нотапс" 1773,38 грн пені, 16019,21 грн інфляційних втрат, 3606,18 грн 3% річних, 1598,10 грн витрат на послуги адвоката та 1000,99 грн судового збору; стягнув з ТОВ "ПК Трейдсервісгруп" на користь ТОВ "Компанія "Нотапс" 460,96 грн витрат на послуги адвоката та 288,73 грн судового збору.

На виконання зазначеного рішення господарським судом 28.12.2016 було видано відповідні накази.

17.05.2021 на адресу Господарського суду Київської області, в порядку ст. 339 ГПК України, надійшла скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Нотапс" від 13.05.2021 вих.№13-2/05, згідно з якої скаржник просить:

- визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця Вознесенського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Одеса) у виконавчому провадженні №60598685 та №60598604 щодо примусового виконання наказів Господарського суду Київської області від 28.12.2016 у справі № 911/3190/16, котра виразилась у порушенні строків та порядку вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні №60598685 та №60598604 щодо примусового виконання наказів Господарського суду Київської області від 28.12.2016 у справі №911/3190/16 із врахуванням норм та положень Закону України "Про виконавче провадження";

- зобов`язати державного виконавця або іншу посадову особу Вознесенського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Одеса) усунути допущене порушення (поновити порушене право заявника) шляхом дотримання строків та порядку вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні №60598685 та №60598604 щодо примусового виконання наказів Господарського суду Київської області від 28.12.2016 у справі № 911/3190/16 із врахуванням норм та положень Закону України "Про виконавче провадження".

Ухвалою від 17.05.2021 Господарський суд Київської області прийняв скаргу ТОВ "Компанія "Нотапс" від 13.05.2021 вих.№13-2/05 у справі №911/3190/16 до розгляду, розгляд скарги призначив на 27.05.2021 о 12:20.

20.05.2021 представником ТОВ "Компанія "Нотапс" подано клопотання про розгляд справи за наявними в ній документами за відсутності представника ТОВ "Компанія "Нотапс".

25.05.2021 на електронну пошту суду від представника Вознесенського МРВДВС Південного МРУ Міністерства юстиції (місто Одеса) надійшов відзив від 25.05.2021 вих. № 11028/91-36/1 на скаргу ТОВ "Компанія "Нотапс" від 13.05.2021 вих.№13-2/05. Між тим, органом ДВС не надано суду докази відправлення копії відзиву з доданими документами учасникам справи.

На день розгляду скарги стягувач, боржники та орган ДВС повноважних представників в судове засідання не направили, про час і місце її розгляду були повідомлені вчасно та належним чином.

Враховуючи те, що неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду (ч. 2 ст. 342 ГПК України), господарський суд вважає, що неявка стягувача, боржників та представника органу ДВС в судове засідання не перешкоджає розгляду скарги за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, при розгляді скарги ТОВ "Компанія "Нотапс" від 13.05.2021 вих.№13-2/05 на дії державного виконавця Вознесенського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (міста Одеса) щодо примусового виконання наказів Господарського суду Київської області від 28.12.2016 №911/3190/16, господарський суд виходить з такого.

У відповідності до ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

За змістом ст. 326 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню, у разі невиконання їх у добровільному порядку, регламентуються Законом України "Про виконавче провадження", який є спеціальним по відношенню до інших нормативних актів при вирішенні питання щодо оцінки дій державної виконавчої служби.

Цим Законом регламентовано порядок та особливості проведення кожної стадії (дії) виконавчого провадження і відповідних дій державних виконавців.

Згідно з приписами ст. 1 Закону України Про виконавче провадження, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначені Конституцією України, цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За умовами ч. 1 ст. 5 Закону України "Про виконавче провадження", примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Згідно зі ст. 339 ГПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

З аналізу вищевказаних норм випливає, що учасник виконавчого провадження має право звернутися до господарського суду з відповідною скаргою тільки на дії чи бездіяльність органів виконавчої служби, вчинені ними під час, у зв`язку та щодо примусового виконання останніми відповідних рішень господарських судів.

Як вбачається з матеріалів справи, скаржник (ТОВ "Компанія "Нотапс") звернувся до Господарського суду Київської області зі скаргою на дії органу ДВС у справі № 911/3190/16.

Предметом скарги є оскарження бездіяльності державного виконавця Вознесенського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Одеса).

В обгрунтування поданої скарги, заявник посилається на те, що відповідно до постанови Вознесенського МРВДВС Південного МРУ Міністерства юстиції (місто Одеса) від 19.10.2020, з урахуванням ухвали Господарського суду Київської області від 06.10.2020 по справі № 911/3190/16, відновлено виконавче провадження № 60598685 та № 60598604 щодо примусового виконання наказів Господарського суду Київської області від 28.12.2016.

При цьому, відповідно до відомостей з автоматизованої системи виконавчого провадження, за період з 19 жовтня 2020 року по 13 травня 2021, в силу дії обов`язкових норм Закону України «Про виконавче провадження», своєчасних, належних, допустимих, та об`єктивних виконавчих дій не вчинялось.

Оцінинивши доводи скаржника на предмет відповідності їх обставинам справи, з урахуванням поданих представником органу ДВС заперечень, господарський суд дійшов висновку, що доводи заявника є обгрунтованими та знайшли своє підтвердження в процесі розгляду скарги.

Відповідно до статті 6 Закону України Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів систему органів примусового виконання рішень становлять: Міністерство юстиції України; органи державної виконавчої служби, утворені Міністерством юстиції України в установленому законодавством порядку.

Згідно із статтею 3 Закону України Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів, завданням органів державної виконавчої служби та приватних виконавців є своєчасне, повне і неупереджене виконання рішень, примусове виконання яких передбачено законом.

Відповідно до ст. 10 Закону України Про виконавче провадження, заходами примусового виконання рішень є, зокрема, звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

У відповідності до ст. 13 вказаного Закону, під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Арешт на майно (кошти) накладається не пізніше наступного робочого дня після його виявлення, крім випадку, передбаченого частиною сьомою статті 26 цього Закону.

Опис та арешт майна здійснюються не пізніш як на п`ятий робочий день з дня отримання інформації про його місцезнаходження. У разі виявлення майна виконавцем під час проведення перевірки майнового стану боржника за місцем проживання (перебування) фізичної особи та місцезнаходженням юридичної особи здійснюються опис та арешт цього майна.

Частиною першою статті 18 Закону України Про виконавче провадження встановлено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний, зокрема, розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання.

У ч. 3 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: 1) проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; 2) проводити перевірку виконання юридичними особами незалежно від форми власності, фізичними особами, фізичними особами-підприємцями рішень стосовно працюючих у них боржників; 3) з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну; 4) за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення. Примусове проникнення на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень у зв`язку з примусовим виконанням рішення суду про виселення боржника та вселення стягувача і рішення про усунення перешкод у користуванні приміщенням (житлом) здійснюється виключно на підставі такого рішення суду; 5) безперешкодно входити на земельні ділянки, до приміщень, сховищ, іншого володіння боржника - юридичної особи, проводити їх огляд, примусово відкривати та опечатувати їх; 6) накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку; 7) накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей; 8) здійснювати реєстрацію обтяжень майна в процесі та у зв`язку з виконавчим провадженням; 9) використовувати за згодою власника приміщення для тимчасового зберігання вилученого майна, а також транспортні засоби стягувача або боржника за їхньою згодою для перевезення майна; 10) звертатися до суду або органу, який видав виконавчий документ, із заявою (поданням) про роз`яснення рішення у випадках, передбачених цим Законом, до суду, який видав виконавчий документ, - із заявою (поданням) про встановлення чи зміну порядку і способу виконання рішення, про відстрочку чи розстрочку виконання рішення; 11) приймати рішення про відстрочку та розстрочку виконання рішення (крім судових рішень), за наявності письмової заяви стягувача; 12) звертатися до суду з поданням про розшук дитини, про постановлення вмотивованого рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває дитина, стосовно якої складено виконавчий документ про її відібрання; 13) звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб; 14) викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні. У разі якщо боржник без поважних причин не з`явився за викликом виконавця, виконавець має право звернутися до суду щодо застосування до нього приводу; 15) залучати в установленому порядку понятих, працівників поліції, інших осіб, а також експертів, спеціалістів, а для проведення оцінки майна - суб`єктів оціночної діяльності - суб`єктів господарювання; 16) накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом; 17) застосовувати під час примусового виконання рішень фото- і кінозйомку, відеозапис; 18) вимагати від матеріально відповідальних і посадових осіб боржників - юридичних осіб або боржників - фізичних осіб надання пояснень за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження; 19) у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів; 20) залучати в разі потреби до проведення чи організації виконавчих дій суб`єктів господарювання, у тому числі на платній основі, за рахунок авансового внеску стягувача; 21) отримувати від банківських та інших фінансових установ інформацію про наявність рахунків та/або стан рахунків боржника, рух коштів та операції за рахунками боржника, а також інформацію про договори боржника про зберігання цінностей або надання боржнику в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа, що охороняється банком; 22) здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом.

Разом з тим, суд вказує, що за приписами ч. 8 ст. 48 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено обов`язок виконавця щодо проведення перевірки майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

Суд відзначає, що періодичність проведення таких перевірок чітко визначена Законом України Про виконавче провадження, і такі перевірки не мають вчинятись виконавцем одноразово (аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 18.07.2018 р. у справі № 915/1294/13).

Під час розгляду скарги суд встановив, що головним державним виконавцем було частково вчинено дії з метою розшуку майна та особи боржника, однак перевірка майнового стану боржника була проведена головним державним виконавцем вже після звернення заявника до суду, а також без дотримання приписів ч. 8 ст. 48 Закону України "Про виконавче провадження" щодо строків та порядку вчинення виконавчих дій.

Згідно з ч. 4 ст. 24 Закону України "Про виконавче провадження", виконавець має право вчиняти виконавчі дії щодо звернення стягнення на доходи боржника, виявлення та звернення стягнення на кошти, що перебувають на рахунках боржника у банках чи інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитарних установах на території, на яку поширюється юрисдикція України.

Державний виконавець при здійсненні виконавчого провадження зобов`язаний використовувати всі надані йому права та повноваження, необхідні для забезпечення своєчасного і повного виконання рішення.

Поряд з цим, суд зазначає, що невиконання судового рішення протягом тривалого часу порушує основні засади виконавчого провадження - обов`язковості виконання рішень, розумності строків виконавчого провадження. Хоча закон і не містить поняття розумності строків, проте зволікання у вчиненні виконавчих дій не свідчить про дотримання зазначеного вище принципу. Крім того, діяльність державного виконавця під час здійснення виконавчого провадження, це сукупність дій, направлених на кінцевий результат - виконання судового рішення.

У відзиві на скаргу, орган ДВС зазначив, що в ході виконання рішення держаним виконавцем забезпечено дотримання вимог Закону України Про виконавче провадження та забезпечено проведення всіх необхідних виконавчих дій, які спрямовані на виконання рішення.

Зокрема, до відзиву додано копію виклику державного виконавця від 06.01.2021 № 58/91-36/1, повторного виклику державного виконавця від 27.04.2021 № 8570/91-36/2, копії запитів: № 8411/91-36/1 від 21.04.2021, № 8419/91-36/1 від 22.04.2021, № 8420/91-36/1 від 22.04.2021, № 1424/91-36/1 від 23.04.2021, № 8422/91-36/1 від 23.04.2021, № 8423/91-36/1 від 23.04.2021, № 8425/91-36/1 від 23.04.2021, № 11074/91-36/2 від 11.05.2021, № 11075/91-36/2 від 11.05.2021, копії Актів державного виконавця від 18.01.2021, 22.01.2021, 12.02.2021, 26.03.2021, 20.04.2021.

В свою чергу, згідно з приписів ст. 8 Закону України "Про виконавче провадження", реєстрація виконавчих документів, документів виконавчого провадження, фіксування виконавчих дій здійснюється в автоматизованій системі виконавчого провадження, порядок функціонування якої визначається Міністерством юстиції України.

Між тим, відповідних документів не зареєстровано в автоматизованій системі виконавчого провадження, що позбавляє можливості суд брати до уваги відповідні докази на підтвердження здійснення органом ДВС належних, допустимих, та об`єктивних виконавчих дій.

Окрім того, держаним виконавцем не надано суду доказів на підтвердження направлення відповідних викликів, запитів та актів.

З інформації автоматизованої системи виконавчого провадження вбачається лише отримання відповіді на запит від 25.05.2021 № 103941659 до МВС України щодо зареєстрованих за боржником транспортних засобів, отримання відповіді на запит від 25.05.2021 № 103941652 до ДФС України щодо наявних у боржника банківських рахунків.

Таким чином, доводи скаржника про бездіяльність органу ДВС щодо вчинення виконавчих дій в оскаржуваний період 19 жовтня 2020 по 13 травня 2021 органом ДВС доказово не спростовано.

З урахуванням викладеного, суд визнає за період з 19 жовтня 2020 по 13 травня 2021 неправомірною бездіяльність державного виконавця Вознесенського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Одеса) у виконавчому провадженні №60598685 та №60598604 щодо примусового виконання наказів Господарського суду Київської області від 28.12.2016.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 Закону України "Про виконавче провадження" рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

У відповідності до ст. 343 ГПК України передбачено, що за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу.

У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Таким чином, вимога стягувача про зобов`язання державного виконавця або іншу посадову особу Вознесенського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Одеса) усунути допущене порушення (поновити порушене право заявника) шляхом дотримання строків та порядку вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні №60598685 та №60598604 щодо примусового виконання наказів Господарського суду Київської області від 28.12.2016 у справі № 911/3190/16 із врахуванням норм та положень Закону України "Про виконавче провадження" також підлягає задоволенню судом.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 17.05.2005 у справі "Чіжов проти України" (заява №6962/02) зазначено, що позитивним обов`язком держави є організація системи виконання рішень таким чином, щоб гарантувати виконання без жодних невиправданих затримок, і так, щоб ця система була ефективною і законодавчо, і практично, а нездатність державних органів ужити необхідних заходів для виконання рішення позбавляє гарантій, які закріплені у пар. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Статтею 2 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: верховенства права; обов`язковості виконання рішень; законності; диспозитивності; справедливості, неупередженості та об`єктивності; гласності та відкритості виконавчого провадження; розумності строків виконавчого провадження; співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавці.

Керуючись однією з аксіом цивільного судочинства: «Placuit in omnibus rebus praecipuum esse iustitiae aequitatisque quam stricti iuris rationem», що означає «У всіх юридичних справах правосуддя й справедливість мають перевагу перед строгим розумінням права», суд вважає, що стягувач не може бути незаконно позбавлений закріпленого в Конституції України права на виконання рішення суду (постанова Верховного Суду від 10.10.2018 у справі № 2-42/11).

Судовий захист повинен бути повним та відповідати принципу процесуальної економії, тобто забезпечити відсутність необхідності звернення до суду для вжиття додаткових засобів захисту. Такі висновки висловлено в пункті 63 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22 вересня 2020 року у справі № 910/3009/18 (провадження № 12-204гс19) та в пункті 6.13 постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 січня 2021 року у справі № 916/1415/19 (провадження № 12-80гс20).

З врахуванням викладеного, враховуючи, що рішення Господарського суду Київської області від 01.12.2016 у справі № 911/3190/16 до цього часу не виконано, суд вбачає наявними підстави для задоволення скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Нотапс" від 13.05.2021 вих.№13-2/05 на бездіяльність державного виконавця Вознесенського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південного Міжрегіонального Управління Міністерства Юстиції (місто Одеса) щодо примусового виконання наказів Господарського суду Київської області від 28.12.2016 №911/3190/16.

На підставі викладеного, керуючись положеннями Закону України "Про виконавче провадження", ст. ст. 1-3, 18, 74, 123, 126, 231, 339, 345 ГПК України, господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Нотапс" від 13.05.2021 вих.№13-2/05 на бездіяльність державного виконавця Вознесенського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Одеса) щодо примусового виконання наказів Господарського суду Київської області від 28.12.2016 задовольнити.

2. Визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця Вознесенського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Одеса) у виконавчому провадженні №60598685 та №60598604 щодо примусового виконання наказів Господарського суду Київської області від 28.12.2016 у справі № 911/3190/16, котра виразилась у порушенні строків та порядку вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні №60598685 та №60598604 щодо примусового виконання наказів Господарського суду Київської області від 28.12.2016 у справі №911/3190/16 із врахуванням норм та положень Закону України "Про виконавче провадження".

3. Зобов`язати державного виконавця або іншу посадову особу Вознесенського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Одеса) усунути допущене порушення (поновити порушене право заявника) шляхом дотримання строків та порядку вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні №60598685 та №60598604 щодо примусового виконання наказів Господарського суду Київської області від 28.12.2016 у справі № 911/3190/16 із врахуванням норм та положень Закону України "Про виконавче провадження".

4. Копію ухвали надіслати учасникам процесу та Вознесенському міськрайонному відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (56500, Миколаївська обл., м. Вознесенськ, вул. Пушкінська, 15).

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до апеляційної інстанції в порядку та строки, передбачені ст. ст. 256, 257 ГПК України, з урахуванням п. 17.5 Розділу ХІ "Перехідні положення" ГПК України.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається: http://court.gov.ua/fair/.

Повний текст ухвали підписано 01.06.2021.

Суддя В.М. Антонова