РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

19.05.2021Справа № 910/19331/20

Господарський суд міста Києва у складі судді Нечая О.В., за участю секретаря судового засідання Будніка П.О., розглянувши у загальному позовному провадженні матеріали справи № 910/19331/20

за позовом Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (Україна, 01601, м. Київ, вул. Хрещатик, буд. 32-А; ідентифікаційний код: 26199097)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Юнекс Консалтінг" (Україна, 01001, м. Київ, вул. Трьохсвятительська, буд. 3, оф. 24; ідентифікаційний код: 35212013)

про стягнення 82 495,05 грн

Представники сторін:

від позивача: Філімончук І.М., довіреність № від 13.05.2021;

від відповідача: Корнієць О.С., ордер серії АІ № 1079110 від 11.01.2021.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Департамент земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (далі - позивач) звернувся до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Юнекс Консалтінг" (далі - відповідач) про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину шляхом стягнення 82 495,05 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Додаткова угода № 1 від 14.12.2018 до Договору про закупівлю послуг за державні кошти № 23/08-1в від 23.08.2018 є нікчемною в частині ціни договору, оскільки суперечить частині четвертій статті 36 Закону України "Про публічні закупівлі", відтак надмірно сплачені грошові кошти в сумі 82 495,05 грн підлягають поверненню позивачу.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.12.2020 вказану позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачу строк для усунення її недоліків - протягом 10 днів з дня вручення даної ухвали.

24.12.2020 до загального відділу діловодства Господарського суду міста Києва від позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви з додатками.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.12.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 910/19331/20, постановлено розглядати справу за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 10.02.2021.

19.01.2021 до загального відділу діловодства Господарського суду міста Києва від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач проти позову заперечує та зазначає, що сторонами було укладено Додаткову угоду № 1 від 14.12.2018 до Договору про закупівлю послуг за державні кошти № 23/08-1в від 23.08.2018 на основі вільного волевиявлення, погоджено всі її умови, що не суперечило законодавству, з огляду на зменшення фінансування позивача. Крім того, відповідач зазначає, що оскільки нормами законодавства не передбачено обов`язку визначати ціни на одиниці робіт, проведення розрахунку середньої вартості робіт, посилання позивача на невідповідність вказаної додаткової угоди частині четвертій статті 36 Закону України "Про публічні закупівлі" є необґрунтованими та правові підстави вважати її нікчемною в частині ціни договору відсутні. Також 19.01.2021 відповідачем було подано клопотання про витребування доказів.

Позивач своїм правом на подання відповіді на відзив у встановлений судом строк не скористався.

У підготовче засідання 10.02.2021 з`явились представники сторін.

У підготовчому засіданні 10.02.2021 представником відповідача подано клопотання про приєднання доказів до матеріалів справи, яке було задоволено судом.

У підготовчому засіданні 10.02.2021 судом було прийнято до розгляду відзив на позовну заяву, відкладено розгляд клопотання відповідача про витребування доказів до наступного підготовчого засідання, продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів та оголошено перерву до 10.03.2021.

У підготовче засідання 10.03.2021 з`явились представники сторін.

У підготовчому засіданні 10.03.2021 представником відповідача подано клопотання про приєднання доказів до матеріалів справи, яке було задоволено судом.

У підготовчому засіданні 10.03.2021 представником відповідача були надані усні пояснення щодо відсутності необхідності в розгляді клопотання про витребування доказів.

У підготовчому засіданні 10.03.2021 судом було оголошено перерву до 31.03.2021.

У підготовче засідання 31.03.2021 з`явились представники сторін.

Враховуючи, що судом було здійснено усі необхідні та достатні дії для забезпечення правильного і своєчасного розгляду справи по суті, суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 28.04.2021.

У судове засідання 28.04.2021 з`явився представник позивача, представник відповідача не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання відповідач був повідомлений належним чином, явка представників сторін обов`язковою судом не визнавалась, проте до суду від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи або оголошення перерви в судовому засіданні, яке було задоволено судом, а також клопотання про долучення доказів до матеріалів справи, розгляд якого судом було відкладено до наступного судового засідання.

У судовому засіданні 28.04.2021 судом було оголошено перерву до 19.05.2021.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.04.2021, в порядку статей 120, 121 Господарського процесуального кодексу України, відповідача було повідомлено про те, що судове засідання у справі № 910/19331/20 призначено на 19.05.2021.

У судове засідання 19.05.2021 з`явились представники сторін.

У судовому засіданні 19.05.2021 судом було задоволено клопотання відповідача про приєднання доказів до матеріалів справи.

Представник позивача надала суду усні пояснення по суті спору, позовні вимоги підтримала у повному обсязі.

Представник відповідача надав суду усні пояснення по суті спору, проти позову заперечував.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення представників сторін, суд

ВСТАНОВИВ:

23.08.2018 між Департаментом земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (далі - замовник, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Юнекс Консалтінг" (далі - учасник, відповідач) було укладено Договір про закупівлю послуг за державні кошти № 23/08-1в (далі - Договір), згідно з пунктами 1.1, 1.2 якого учасник зобов`язується у 2018 році надати замовнику послуги, зазначені в п. 1.2 цього Договору, а замовник - прийняти і оплатити зазначені послуги. Найменування послуг: розробка технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель міста Києва по об`єктах комунальної власності, що знаходяться на балансі ПрАТ "АК "Київводоканал" (в тому числі лот 1: у Голосіївському районі міста Києва). Код ДК 021:2015 - 71350000-6 (Науково-технічні послуги в галузі інженерії). Послуги за цим Договором надаються в обсязі відповідно до технічного завдання, що є невід`ємною частиною цього Договору (Додаток № 1).

У пунктах 3.1, 3.2 Договору сторони погодили, що ціна цього Договору, відповідно до рішення тендерного комітету замовника від 09.08.2018 протокол № 5-Інв/Київводканал, становить 356 724,00 грн, в тому числі ПДВ - 59 454,00 грн. Протокол погодження договірної ціни (Додаток № 2) є невід`ємною частиною Договору і є підставою для розрахунку.

У розділах IV та V Договору сторони погодили порядок здійснення оплати та надання послуг за Договором.

Згідно з п. 10.1 Договір набирає чинності з моменту його укладення і діє до 31.12.2018, а в частині розрахунків - до повного виконання взятих замовником зобов`язань.

У Додатку № 1 до Договору сторони погодили технічне завдання, в тому числі перелік земельних ділянок для розробки технічної документації із землеустрою, а в Додатку № 2 до Договору - Протокол погодження договірної ціни.

14.12.2018 було укладено Додаткову угоду № 1 до Договору (далі - Додаткова угода), відповідно до якої сторони дійшли згоди зменшити ціну Договору, викладену в п. 3.1 Договору, на підставі п. 1 ч. 4 ст. 36 Закону України "Про публічні закупівлі", шляхом викладення пункту 3.1 Договору в новій редакції, а саме ціна Договору становить 296 529,46 грн з ПДВ, а також внесли зміни до пункту 3 Технічного завдання в Додатку № 1 до Договору шляхом зазначення облікових кодів, адрес та орієнтовної площі трьох земельних ділянок по лоту 1 у Голосіївському районі міста Києва.

Як зазначає позивач, враховуючи ціну Договору - 356 724,00 грн, середня вартість послуг за Договором по одній земельній ділянці становить 71 344,80 грн (356 724,00 грн : 5), натомість за умовами укладеної сторонами Додаткової угоди щодо зменшення ціни Договору до 296 529,46 грн та змін до Технічного завдання (Додаток № 1 до Договору), оскільки з лоту 1 було виключено 2 земельні ділянки, середня вартість послуг після укладення Додаткової угоди по одній земельній ділянці становить 98 843,15 грн (296 529,46 грн : 3).

З матеріалів справи вбачається, що, на виконання умов Договору, позивачем було сплачено відповідачу грошові кошти в сумі 296 529,46 грн в якості оплати за розробку технічної документації щодо інвентаризації земельних ділянок, про що свідчить платіжне доручення № 18 від 22.12.2018.

За твердженнями позивача, за результатами проведеного ним аналізу Договору, встановлено, що істотні умови Договору були змінені та відрізняються від змісту тендерної пропозиції за результатами проведеного аукціону, що призвело до завищення вартості послуги по одній земельній ділянці із розробки технічної інвентаризації земель міста Києва по об`єктам комунальної власності, що перебувають на балансі ПрАТ "АК "Київводоканал", в результаті чого, на думку позивача, ним було надмірно сплачено відповідачу грошові кошти в сумі 82 495,05 грн (98 843,15 грн х 3) - (71 344,80 грн х 3).

Позивач зазначає, що направив відповідачу претензію від 29.04.2020 №05703-8141 про відшкодування матеріальної шкоди (збитків) у сумі 82 495,05 грн, проте відповідь на вказану претензію до позивача не надходила, вказані грошові кошти відповідач не повернув.

З огляду на вищенаведене, позивач звернувся до суду з цим позовом та просить застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину і стягнути з відповідача на свою користь надмірно сплачені грошові кошти в сумі 82 495,05 грн.

Оцінивши подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про наступне.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частина 1 статті 626 Цивільного кодексу України визначає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з ч. 1 ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Укладений між сторонами Договір є належною підставою, у розумінні статті 11 Цивільного кодексу України, для виникнення у позивача та відповідача взаємних цивільних прав та обов`язків, та за своєю правовою природою є договором підряду (виконання робіт), який підпадає під правове регулювання Глави 61 Цивільного кодексу України.

Частинами 1, 2 статті 837 Цивільного кодексу України визначено, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Згідно з частинами 1, 3 статті 843 Цивільного кодексу України у договорі підряду визначається ціна або способи її визначення. Ціна роботи у договорі підряду включає відшкодування витрат підрядника та плату за виконану ним роботу.

Відповідно до частин 1, 2 статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Зазначене також кореспондується з нормами статей 525, 526 Цивільного кодексу України.

Статтею 599 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно зі статтею 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У відповідності до положень статей 6, 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно зі статтями 73, 74 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

Приписами статей 76, 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

З огляду на принцип змагальності сторін, розподіл обов`язку доказування та подання доказів, на позивача покладається обов`язок довести ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх позовних вимог.

Правові та економічні засади здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для забезпечення потреб держави та територіальної громади визначено Законом України "Про публічні закупівлі" (тут і надалі в редакції станом на дату укладення сторонами Додаткової угоди).

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про публічні закупівлі" договір про закупівлю - це договір, що укладається між замовником і учасником за результатами проведення процедури закупівлі та передбачає надання послуг, виконання робіт або набуття права власності на товари.

Відповідно до ч. 1 ст. 36 Закону України "Про публічні закупівлі" договір про закупівлю укладається відповідно до норм Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.

За приписами ч. 4 ст. 36 Закону України "Про публічні закупівлі" умови договору про закупівлю не повинні відрізнятися від змісту тендерної пропозиції за результатами аукціону (у тому числі ціни за одиницю товару) переможця процедури закупівлі або ціни пропозиції учасника у разі застосування переговорної процедури. Істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків, передбачених пунктами 1 - 8 частини 4 цієї статті.

За доводами позивача, умови Додаткової угоди в частині ціни за одиницю виконаної відповідачем роботи відрізняються від змісту тендерної пропозиції відповідача, що є порушенням ч. 4 ст. 36 Закону України "Про публічні закупівлі", оскільки пунктами 1 - 8 частини 4 цієї статті не передбачено можливості зміни істотних умов договору, а саме ціни договору в бік збільшення, відтак позивач вважає, що Додаткова угода була укладена з недодержанням ч. 4 ст. 36 Закону України "Про публічні закупівлі" та є нікчемною в частині ціни Договору, у зв`язку з чим відповідач зобов`язаний повернути позивачу надмірно сплачені ним грошові кошти в сумі 82 495,05 грн.

Частинами 1 - 5 статті 203 Цивільного кодексу України визначено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Статтею 204 Цивільного кодексу України закріплено презумпцію правомірності правочину, згідно з якою правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Відповідно до частин 1, 2 статті 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Згідно зі статтею 37 Закону України "Про публічні закупівлі" договір про закупівлю є нікчемним, зокрема, у разі його укладення з порушенням вимог частини четвертої статті 36 цього Закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 216 Цивільного кодексу України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення (ч. 1 ст. 236 Цивільного кодексу України).

У постанові від 04.06.2019 у справі № 916/3156/17 (провадження № 12-304гс18) Велика Палата Верховного Суду зазначила, що за наявності спору щодо правових наслідків недійсного правочину, одна зі сторін якого чи інша заінтересована особа вважає його нікчемним, суд перевіряє відповідні доводи та в мотивувальній частині судового рішення, застосувавши відповідні положення норм матеріального права, підтверджує чи спростовує обставину нікчемності правочину.

Отже, підставою нікчемності правочину за результатами закупівлі є невідповідність умов договору змісту тендерної пропозиції переможця процедури закупівлі. Тільки порушення цього припису тягне за собою нікчемність правочину, недійсність якого не слід визнавати у суді.

Відповідно до статті 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Частинами 1 - 3 статті 180 Господарського кодексу України визначено, що зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов`язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов`язкові умови договору відповідно до законодавства. Господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода. При укладенні господарського договору сторони зобов`язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

Договір, відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України, є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно з частинами 1, 2 статті 632 Цивільного кодексу України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом.

Суд звертає увагу, що уклавши Додаткову угоду сторони погодили всі істотні її умови та самі визначили взаємні зобов`язання.

За змістом тендерної документації вбачається, що по лоту 1 зазначено 5 земельних ділянок у Голосіївському районі міста Києва загальною площею 2 765,98 кв.м.

Як вбачається зі змісту тендерної пропозиції № 01/06 від 06.08.2018, відповідач погодився виконати умови замовника та договору про закупівлю на суму 356 724,00 грн.

Відповідно до п. 3.3 Договору ціна Договору може бути зменшена в залежності від реального фінансування видатків замовника, про що він зобов`язаний повідомити учасника. Зазначені зміни оформлюються додатковою угодою до Договору.

У підп. 6.2.2 пункту 6.2 Договору закріплено право замовника зменшувати обсяг закупівлі послуг та ціну Договору залежно від реального фінансування видатків. У такому разі сторони вносять відповідні зміни до Договору.

З матеріалів справи вбачається, що позивач у листі від 29.11.2018 № 05710-25507, у зв`язку із зменшенням фінансування, пропонував відповідачу проаналізувати стан виконання договорів з метою подальшої доцільності надання послуг та у разі необхідності внести відповідні зміни до договорів шляхом оформлення додаткових угод.

Відповідач зазначає, що у відповідності до умов Договору сторонами було укладено Додаткову угоду, якою зменшено ціну Договору, викладену в п. 3.1 Договору, на підставі п. 1 ч. 4 ст. 36 Закону України "Про публічні закупівлі", до 296 529,46 грн з ПДВ, а також внесено зміни до пункту 3 Технічного завдання в Додатку № 1 до Договору.

Пунктом 1 ч. 4 ст. 36 Закону України "Про публічні закупівлі" передбачено, що істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадку зменшення обсягів закупівлі, зокрема з урахуванням фактичного обсягу видатків замовника.

Зі змісту Додаткової угоди та листа позивача від 29.11.2018 № 05710-25507 вбачається, що підставою для її укладення було зменшення фінансування видатків позивача на виконання відповідачем обумовлених у Договорі робіт (послуг).

Отже, суд погоджується з доводами відповідача про те, що Додаткова угода була підписана посадовими особами позивача, в момент її укладення жодних заперечень щодо її умов та/або невідповідності вимогам законодавства позивач не висував, вказана додаткова угода була зареєстрована та взята на облік органом казначейства, про що свідчить штамп ГУ ДКСУ у м. Києві від 17.12.2018, крім того, у листі від 22.01.2019 № 05710-1431 позивач підтвердив вчасне та якісне виконання відповідачем робіт за Договором.

При цьому, суд встановив, що ціну Договору, в результаті укладення Додаткової угоди, зменшено до 296 529,46 грн.

У свою чергу, тендерною документацією (№ UA018-07-16-000795-с) та тендерною пропозицією відповідача не передбачено визначення одиниці виміру робіт (послуг за Договором), а також визначення середньої вартості робіт (послуг) та поділу предмета закупівлі в межах лоту 1, вартості виконання робіт (надання послуг) на складові частини (одиниці робіт) в залежності від кількості земельних ділянок, їх розміру (площі).

З огляду на викладене, суд вважає, що позивач у встановленому процесуальним законом порядку не довів факту невідповідності умов Додаткової угоди приписам ч. 4 ст. 36 Закону України "Про публічні закупівлі", відтак правові підстави вважати укладену сторонами Додаткову угоду нікчемним правочином та застосування наслідків нікчемного правочину у суду відсутні.

За приписами частин 1 - 3 статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Пункт 3 частини 1 статті 129 Конституції України пов`язує змагальність сторін зі свободою в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Змагальність сторін - це встановлена законом можливість реалізації та практична реалізація наданих їм процесуальних прав при безумовному виконанні покладених на них процесуальних обов`язків на всіх стадіях судового процесу за участю компетентного суду.

Переконливість кожного доказу доводиться у змагальній процедурі безпосередньо перед тим складом суду, який дає цьому доказу юридично значущу оцінку.

Наведені позивачем доводи та подані ним докази на підтримання власної позиції, на думку суду, є неповними та непереконливими, а рішення суду не може ґрунтуватись на припущеннях.

Частинами 1, 2 статті 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Підсумовуючи вищенаведене, виходячи із заявлених позивачем вимог та наявних у справі доказів, суд не знаходить правових підстав для задоволення позову.

Витрати позивача по сплаті судового збору в розмірі 2 102,00 грн, відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на позивача, оскільки позов не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 129, 236, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. В позові відмовити.

2. Витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 102,00 грн покласти на позивача.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Згідно з пунктом 17.5 розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду через відповідний місцевий господарський суд за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повне рішення складено 28.05.2021

Суддя О.В. Нечай