ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

27 травня 2021 року Справа № 903/363/21

Суддя Господарського суду Волинської області Якушева І.О., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста»» про забезпечення позову б/н від 14.04.2021 (без виклику сторін),

в с т а н о в и л а:

24.05.2021 до Господарського суду Волинської області надійшла позовна заява б/н від 17.05.2021 Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста», в якій товариство просить:

- визнати недійсним акт приймання-передачі нерухомого майна від 30.08.2019, що посвідчений приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Волинської області Гаврилюк А.Ю., зареєстрований в реєстрі за №№897-898, та укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Луцьк Логістик» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЖК «Центральний»;

- застосувати наслідки недійсності правочину щодо акту приймання-передачі нерухомого майна від 30.08.2019, що посвідчений приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Волинської області Гаврилюк А.Ю., зареєстрований в реєстрі за №№897-898, та укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Луцьк Логістик» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЖК «Центральний», а саме: скасувати рішення приватного нотаріуса Луцького міського нотаріального округу Волинської області Гаврилюк Алли Юріївни (індексний номер 48504480 від 04.09.2019) про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) щодо нерухомого майна - Склад-холодильник (літера Г-1) загальною площею 1353,4 кв. м., розташований за адресою: Волинська обл., м. Луцьк, вул. Вахтангова, буд. 14 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101);

- визнати недійсним акт приймання-передачі нерухомого майна від 30.08.2019, що посвідчений приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Волинської області. Гаврилюк А.Ю., зареєстрований в реєстрі за №№895-896, та укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Луцьк Логістик» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЖК «Центральний»;

- застосувати наслідки недійсності правочину щодо акту приймання-передачі нерухомого майна від 30.08.2019, що посвідчений приватним нотаріусом Луцького міськог. нотаріального округу Волинської області Гаврилюк А.Ю., зареєстрований в реєстрі за №№895-896, та укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Луцьк Логістик» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЖК «Центральний», а саме: скасувати рішення приватного нотаріуса Луцького міського нотаріального округу Волинської області Гаврилюк Алли Юріївни (індексний номер 48504290 від 04.09.2019) про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) щодо нерухомого майна - будівля адміністративного корпусу (А-2) загальною площею 682,5 кв. м., розташована за адресою: Волинська обл., м. Луцьк, вул. Вахтангова, буд. 14 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101);

- визнати недійсним акт приймання-передачі нерухомого майна від 30.08.2019, що посвідчений приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Волинської області Гаврилюк А.Ю., зареєстрований в реєстрі за №№893-894, та укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Луцьк Логістик» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЖК «Центральний»;

- застосувати наслідки недійсності правочину щодо акту приймання-передача нерухомого майна від 30.08.2019, що посвідчений приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Волинської області Гаврилюк А.Ю., зареєстрований в реєстрі за №№893-894, та укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Луцьк Логістик» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЖК «Центральний», а саме: скасувати рішення приватного нотаріуса Луцького міського нотаріального округу Волинської області Гаврилюк Алли Юріївни (індексний номер 48502510 від 04.09.2019) про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) щодо нерухомого майна - будівля головного корпусу (В-2) загальною площею 4033,2 кв. м., розташована за адресою: Волинська обл., м. Луцьк, вул. Вахтангова, буд. 14 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101);

- визнати недійсним акт приймання-передачі нерухомого майна від 30.08.2019, що посвідчений приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Волинської області Гаврилюк А.Ю., зареєстрований в реєстрі за №№891-892, та укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Луцьк Логістик» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЖК «Центральний»;

- застосувати наслідки недійсності правочину щодо акту приймання-передачі нерухомого майна від 30.08.2019, що посвідчений приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Волинської області Гаврилюк А.Ю., зареєстрований в реєстрі за №№891-892, та укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Луцьк Логістик» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЖК «Центральний», а саме: скасувати рішення приватного нотаріуса Луцького міського нотаріального округу Волинської області Гаврилюк Алли Юріївни (індексний номер 48501892 від 04.09.2019) про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) щодо нерухомого майна - склад (літера Ж-1) загальною площею 1836,6 кв. м., розташований за адресою: Волинська обл., м. Луцьк, вул. Вахтангова, буд. 14 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101).

25.05.2021 до Господарського суду Волинської області надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» про забезпечення позову від 14.04.2021.

У заяві про забезпечення позову від 14.04.2021 ТзОВ «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» просить вжити заходи забезпечення позову, а саме: до набрання законної сили судовим рішенням Господарського суду Волинської області за наслідками розгляду позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Луцьк Логістик», Товариства з обмеженою відповідальністю «ЖК «Центральний» про визнання недійсними правочинів та застосування наслідків недійсності:

- накласти арешт на нерухоме майно Товариства з обмеженою відповідальністю «ЖК «Центральний», а саме: склад-холодильник (літера Г-1) загальною площею 1353,4 кв. м., розташований за адресою: Волинська обл., м. Луцьк, вул. Вахтангова, буд. 14 (реєстраційний номер обєкта нерухомого майна 101); будівля адміністративного корпусу (А-2) загальною площею 682,5 кв. м., розташована за адресою: Волинська обл., м. Луцьк, вул. Вахтангова, буд. 14 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101); будівля головного корпусу (В-2) загальною площею 4033,2 кв. м., розташована за адресою: Волинська обл., м. Луцьк, вул. Вахтангова, буд. 14 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101); склад (літера Ж-1) загальною площею 1836,6 кв. м., розташований за адресою: Волинська обл., м. Луцьк, вул. Вахтангова, буд. 14 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101);

- заборонити державним реєстраторам речових прав на нерухоме майно, в т. ч. нотаріусам, які здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень відповідно до вимог Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", вчинення будь-яких реєстраційних дій, в тому числі реєстрації прав та їх обтяжень з відкриттям розділу, щодо наступних об`єктів нерухомого майна: 101; 101; 101; 10.

На обґрунтування заяви про забезпечення позову заявник посилається на те, що нерухоме майно, яке було передане відповідачем-1 на користь відповідача-2 на підставі оскаржуваних правочинів та зберігається в останнього, може бути відчужено на користь третіх осіб до моменту виконання рішення.

Зазначає, що наявність таких ризиків обумовлюється поведінкою відповідача-1 та відповідача-2, яка мала місце під час розгляду судових справ, предметом яких було стягнення з відповідача-1 на користь банку заборгованості на підставі кредитних договорів.

Заявник вказує, що є достатні підстави вважати, що у разі невжиття заходів забезпечення позову в рамках ініційованого позову є ризик настання негативних наслідків для позивача у вигляді подальшого відчуження об`єктів нерухомого майна на користь третіх осіб, які вже були відчужені відповідачем-1 на користь відповідача-2.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено право на ефективний засіб юридичного захисту, встановлено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

У п. 145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі "Чахал проти Об`єднаного Королівства" (Chahal у. the United Kingdom, (22414/93) 119961 ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.

Засіб захисту, що вимагається згаданою статтею повинен бути "ефективним" як у законі, так і на практиці, зокрема, у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п. 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Афанасьєв проти України" від 5 квітня 2005 року (заява № 38722/02)).

Ефективний засіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування.

Одним з механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту є передбачений національним законодавством України інститут вжиття заходів забезпечення позову.

У відповідності із ст.136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За приписами ст. 137 ГПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання.

Пунктами 1, 3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" №16 від 26.12.2011 роз`яснено про те, що особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову шляхом подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову. У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник з майновими наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Метою вжиття заходів забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні рішення у випадку задоволення позову.

Отже, інститут забезпечення позову в господарському процесі існує виключно з метою забезпечення гарантії подальшого виконання судового рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частинами 1-2 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

У заяві заявник лише припускає, що нерухоме майно, яке було передане відповідачем-1 відповідачу-2 на підставі оскаржуваних правочинів та зберігається в останнього, може бути відчужено на користь третіх осіб до моменту виконання рішення.

Проте, жодних доказів, які б підтверджували таке припущення, свідчили про наміри подальшого відчуження майна відповідачем-2 заявник до заяви не подає.

Саме по собі посилання заявника на те, що невжиття заходів забезпечення позову може призвести до порушення його прав і охоронюваних законом інтересів, без посилання на відповідні докази не може бути підставою для задоволення заяви та забезпечення позову.

Та обставина, що відповідач-1 передав майно до статутного капіталу відповідача-2, не може бути безумовною підставою для висновку про можливість подальшого відчуження цього майна.

З огляду на викладене, оцінивши обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості й адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову, забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу, наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги (чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову), ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів, суд дійшов висновку про відсутність правових підстави для задоволення заяви та вжиття заходів до забезпечення позову на підставі ст.137 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 136, 137, 138, 139, 140, 232, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

у х в а л и в:

відмовити у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста»» про забезпечення позову б/н від 14.04.2021.

Ухвали, постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено.

Ухвала може бути оскаржена до Північно-західного апеляційного господарського суду в порядку і строки встановлені ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Дата підписання повного тексту ухвали: 27.05.2021.

Суддя І. О. Якушева