ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2021 року м. Черкаси справа № 925/16/21

Господарський суд Черкаської області в складі головуючого судді Чевгуза О.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКСЕЛЕНТ АГРО ПЛЮС»

до Фермерського господарства «ВІТА-МАКС»

про стягнення 20 790,94 грн,

без повідомлення (виклику) сторін,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕКСЕЛЕНТ АГРО ПЛЮС» (вул. Чапаєва, 12, с. Новоданилівка, Оріхівський район, Запорізька область, 70505, ) звернулось до Господарського суду Черкаської області з позовом до Фермерського господарства «ВІТА-МАКС» (с. Золотоношка, Драбівський район, Черкаська область, 19830, ) про стягнення заборгованості за договором оренди сільськогосподарської техніки від 25.09.2020 № 25/09-01 в розмірі 163 378,49 грн, з яких: 158 060,00 грн - сума основного боргу, 4 254,79 грн - пеня, 1063,70 грн - сума 3 % річних та понесених судових витрат.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що надав відповідачу у строкове користування за плату сільськогосподарську техніку, а відповідач не сплатив орендну плату за неї.

У позовної заяві наведено попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, до яких належать витрати на професійну правничу допомогу - 1000,00 грн та судовий збір - 2 450,68 грн.

Ухвалою від 14.01.2021 Господарський суд Черкаської області прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі; справу вирішив розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін; сторонам надана можливість реалізувати свої процесуальні права та обов`язки.

Відповідно до частини 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України (також по тексту - ГПК України) ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини 4 статті 120 цього Кодексу.

Відповідно до частини 11 статті 242 Господарського процесуального кодексу України у випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Ухвала про відкриття провадження у справі була надіслана на адреси сторін рекомендованим листом, що підтверджується поверненням на адресу суду рекомендованих повідомлень про вручення поштового відправлення позивачу та відповідачу (а.с. 38-39).

12 лютого 2021 року від позивача в порядку п. 2 ч. 2 ст. 46 ГПК України надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог, відповідно до якої позивач у зв`язку з тим, що відповідач 29.01.2021 добровільно сплатив заборгованість в розмірі 150 000,00 грн, яка виникла за договором оренди сільськогосподарської техніки від 25.09.2020 № 25/09-01, просить стягнути з відповідача суму боргу яка залишилась не сплаченою 20 790,94 грн, з яких: 8 060,00 грн - основний борг, 5 842,89 грн - пеня, 1 460,73 грн - 3 % річних, 5 427,32 грн - інфляційні нарахування; стягнути судові витрати: витрати на професійну правничу допомогу - 1 000,00 грн та судовий збір - 2 270,00 грн; повернути з Державного бюджету України судовий збір у розмірі 180,68 грн, сплачений квитанцією № 96333 від 30.12.2020 на суму 2450,68 грн.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 46 ГПК України, позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог - до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Суд дійшов висновку, що заява позивача про зменшення розміру позовних вимог відповідає вимогам ст. 46 ГПК України та приймається судом до розгляду, у зв`язку із чим нова ціна позову становить 20 790,94 грн.

Будь-яких інших заяв, клопотань або заперечень від сторін до суду не надходило.

Відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Відповідач не скористався наданими йому процесуальними правами, відзиву на позов не надав.

Оскільки наявні у матеріалах справи документи достатні для прийняття повного та обґрунтованого судового рішення, відповідно до частини 5 статті 252 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до частини 2 статті 252 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Відповідно до статті 248 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (частина 5 статті 240 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Згідно з частиною 1 статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частинами 1, 3 статті 74 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд встановив такі обставини.

Між Товариством з обмеженою відповідальністю «ЕКСЕЛЕНТ АГРО ПЛЮС» (Орендодавець за договором, позивач у справі), в особі директора ОСОБА_1 , діючого на підставі статуту та Фермерським господарством «ВІТА МАКС» (Орендар за договором, відповідач у справі), в особі голови ФГ Сороки Володимира Адамовича, діючого на підставі статуту було укладено договір оренди сільськогосподарської техніки № 25/09-01 від 25.09.2020 (далі - Договір, а.с. 20-21), згідно з умовами якого позивач зобов`язувався передати у тимчасове користування зернозбиральний комбайн NEW HOLLAND CR 9080, заводський № НОМЕР_1 , рік випуску 2013 (далі - комбайн), а відповідач зобов`язувався отримати даний комбайн на умовах визначених цим договором.

Відповідно до пункту 2.1 Договору комбайн передається в оренду для здійснення сільськогосподарських робіт зі збирання врожаю соняшника за адресою: Київська область, Вишгородський район, смт. Димер.

Пунктом 3.1. Договору встановлено, що передача комбайну в оренду здійснюється на підставі оформленого акту приймання-передачі, що підписується орендодавцем та орендарем, і який являється невід`ємною частиною цього договору.

26 вересня 2020 року позивач передав, а відповідач прийняв у тимчасове користування зернозбиральний комбайн NEW HOLLAND CR 9080, заводський № 781918001, рік випуску 2013, про що сторони склали акт приймання-передачі (а.с. 23).

Сторони погодили строк оренди комбайну, встановивши його з 26.09.2020 по 23.10.2020 (п. 4.1. Договору).

Відповідно до п. 7.1. Договору після закінчення строку оренди Орендар зобов`язаний протягом 3 (трьох) днів повернути Орендодавцю комбайн та документи підтверджуючі право власності на нього. Факт повернення оформлюється актом приймання-передачі комбайну.

23 жовтня 2020 року відповідач повернув, а позивач прийняв з оренди зернозбиральний комбайн NEW HOLLAND CR 9080, заводський № 781918001, рік випуску 2013, про що сторони склали акт приймання-передачі (а.с. 22).

Згідно з умовами пункту 5.1. Договору, орендна плата за весь термін оренди складає 308 060,00 (триста вісім тисяч шістдесят) гривень 00 копійок, з ПДВ.

Відповідно до пункту 5.2. Договору орендна плата сплачується у безготівковому порядку на розрахунковий рахунок орендодавця або іншим шляхом, не забороненим чинним законодавством не пізніше 3-х банківських днів з дати укладення акту наданих послуг.

Між сторонами було укладено акт наданих послуг від 23.10.2020 № 64 в якому зазначено, що позивачем надані послуги з оренди зернозбирального комбайну NEW HOLLAND CR 9080 загальною вартістю 308 060,00 (триста вісім тисяч шістдесят) гривень 00 копійок, з ПДВ (а.с. 32).

Для оплати вартості оренди позивачем було складено та надано відповідачу рахунок на оплату від 23.10.2020 № 58 на суму 308 060,00 гривень з ПДВ.

Отже, позивач зазначає, що належним чином виконав всі умови Договору, своєчасно надавши комбайн в оренду та без зволікань отримавши його назад. Беручи до уваги, що акт наданих послуг № 64 складено сторонами 23.10.2020, строк сплати за користування комбайном становить не пізніше 28.10.2020 (п. 5.2. договору, не пізніше 3-х банківських днів з дати укладення акту наданих послуг).

У визначений договором термін (строк) відповідач свого обов`язку зі сплати грошових коштів не виконав, на звернення позивача з проханням сплатити грошові кошти, відповідач жодним чином не реагує, чим ухиляється від виконання свого обов`язку за договором.

У зв`язку із простроченням відповідачем терміну виконання грошового зобов`язання та намаганням вирішити спір у досудовому порядку, позивачем на поштову адресу відповідача була направлена претензія про виплату заборгованості за договором оренди (а.с. 27-29).

Так, 18.11.2020 позивач звернувся до відповідача з Претензією № 18/11-01, в якій зазначив, що відповідач має несплачений борг у розмірі 308 060,00 гривень (з ПДВ), який виник в наслідок невиконання відповідачем грошового зобов`язання за договором оренди сільськогосподарської техніки № 25/09-01 від 25.09.2020 та просив перерахувати на поточний рахунок заборгованість в добровільному порядку.

Претензію відповідач не отримав. Згідно з інформації, зазначеної у довідці про причини повернення/досилання (ф. 20) - адресат відсутній за вказаною адресою (а.с. 26).

Разом з тим, 20.11.2020 відповідачем було частково виконано грошове зобов`язання у розмірі 150 000,00 гривень, яке було перераховано на поточний рахунок позивача (копія банківської виписки, а.с. 31).

Отже, прострочена заборгованість на дату звернення позивача з позовом до суду становила 158 060,00 гривень, яку позивач просив стягнути. Позивач за період з 29.01.2020 - 30.12.2020 відповідно до п. 9 Договору нарахував пеню 4 254,79 грн в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, а також 3% річних в сумі 1 063,70 грн.

Відповідач 29.01.2021 сплатив заборгованість в розмірі 150 000,00 грн (копія банківської виписки, а.с. 42).

Інших доказів сплати відповідачем боргу суду не надано.

Отже заборгованість відповідача з орендних платежів становить 8060,00 грн.

Невиконання відповідачем взятих на себе зобов`язань повністю за договором стало підставою для звернення позивача до суду для захисту порушеного права та примусового стягнення заборгованості з боржника.

Позивач нарахував пеню в розмірі 5 842,89 грн:

за період з 29.10.2020 по 20.11.2020 (22 дн): 308 060,00 грн х 12 %/365 к.д. х 22 дн = 2 228,16 грн,

за період з 21.11.2020 по 29.01.2021 (69 дн): 158 060,00 грн х 12 %/365 к.д. х 69 дн = 3 585,58 грн,

за період з 30.01.2021 по 09.02.2021 (11 дн): 8 060,00 грн х 12 %/365 к.д. х 11 дн = 29,15 грн,

а також 3% річних в сумі 1 460,73 грн:

за період з 29.10.2020 по 20.11.2020 (22 дн): 308 060,00 грн х 3 %/365 к.д. х 22 дн = 557,04 грн,

за період з 21.11.2020 по 29.01.2021 (69 дн): 158 060,00 грн х 3 % /365 к.д. х 69 дн = 896,40 грн,

за період з 30.01.2021 по 09.02.2021 (11 дн): 8 060,00 грн х 3 % /365 к.д. х 11 дн = 7,29 грн,

та інфляційні втрати в розмірі 5 427,32 грн:

за листопад 2020 року: 308 060,00 грн х 101,3 % /100 % - 308 060,00 грн = 4 004,78 грн,

за грудень 2020 року: 158 060,00 грн х 100,9% / 100% - 158 060,00 грн = 1 422,54 грн.

За приписом статті 86 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Оцінюючи докази у справі в їх сукупності, керуючись своїм внутрішнім переконанням, суд вважає, що позовні вимоги потрібно задовольнити повністю з таких підстав.

Як встановлено судом та підтверджується зібраними у справі доказами договір, укладений сторонами, за своєю правовою природою є договором оренди та відповідає вимогам чинного законодавства.

Термін оренди комбайну становив з 26.09.2020 по 23.10.2020, фактичне повернення відбулося 23.10.2020. Сторони відповідно до Договору погодили орендну плату та строки, які відповідач порушив.

Відповідно до статті 174 Господарського кодексу України договір є підставою для виникнення господарських зобов`язань.

Частиною 1 ст. 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту.

Статтею 530 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 611 Цивільного кодексу України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки.

Згідно з частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Стаття 627 Цивільного кодексу України передбачає, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання.

Відповідно до частини 1 статті 759 Цивільного кодексу України договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Відповідно до частини 1 статті 760 Цивільного кодексу України предметом договору найму може бути річ, яка визначена індивідуальними ознаками і яка зберігає свій первісний вигляд при неодноразовому використанні (неспоживна річ).

Відповідно до частини 1 статті 762 Цивільного кодексу України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Відповідно до статті 283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності. У користування за договором оренди передається індивідуально визначене майно виробничо-технічного призначення (або цілісний майновий комплекс), що не втрачає у процесі використання своєї споживчої якості (неспоживна річ).

З урахуванням наведеного, господарський суд дійшов висновку, що у відповідача виник обов`язок зі сплати за оренду комбайна, отже, позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості у сумі 8 060,00 грн є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Позивач заявив до стягнення пеню в розмірі 5 842,89 грн.

Відповідно до ст. 610, ч. 1 ст. 611, ч. 1 ст. 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди; боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Виконання зобов`язання, згідно зі ст. 546 ч. 1 ЦК України, може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Неустойкою (штрафом, пенею), згідно з ч. 1 ст. 549 ЦК України, є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Частиною 6 ст. 231 ГК України передбачено, що штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Відповідно до п. 6 ст. 232 ГК України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язань припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Відповідно до п. 9 Договору у разі прострочення оплати послуг наданих виконавцем замовник сплачує пеню у розмірі 0,3 % за кожен день прострочення.

Прострочення оплати за надані послуги з оренди комбайна наступає починаючи з 29.10.2020 (п. 5.2. Договору).

Статтею 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» передбачено, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Стаття 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» визначає, що розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Позивач, нарахував на суму боргу пеню виходячи з розміру подвійної облікової ставки НБУ.

Суд перевірив наданий позивачем розрахунок пені та з врахуванням умов договору, зокрема стосовно строків проведення оплати, встановив, що її розмір обчислено позивачем арифметично вірно, відповідно заявлена сума підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд перевірив наданий позивачем розрахунок 3 % річних від простроченої суми, а також інфляційні втрати та встановив, що розмір обчислено позивачем арифметично вірно та можливість їх стягнення в заявленому розмірі.

Стосовно розподілу судових витрат суд зазначає таке.

Позивач заявив вимогу про відшкодування понесених судових витрат: сплаченого судового збору - 2 270,00 грн (з урахуванням зменшення позовних вимог), витрат на професійну правничу допомогу - 1 000,00 грн.

Обґрунтовуючи розрахунок судових витрат позивач надав: копію договору про надання професійної правової (правничої) допомоги від 30.12.2020, копію рахунку-фактури № 1-30/12 від 30.12.2020, копію детального опису виконаних робіт від 30.12.2020, копію акту про надання правової допомоги від 30.12.2020, копію ордеру серії ЗП № 085620 від 30.12.2020, копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю № 845 від 10.01.2011, копію платіжного доручення № 299 від 30.12.2020 про сплату позивачем 1 000,00 грн на користь адвоката Кранта Вячеслава Михайловича за надання правової допомоги згідно рахунку № 1-30/12 від 30.12.2020 (а.с. 11-18).

Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 1 ст. 124 ГПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ч. 3, 4 ст. 126 ГПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Частиною 8 ст. 129 ГПК України встановлено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Надані позивачем докази надання професійної правничої допомоги у даній справі, дають суду достатні підстави для покладення витрат позивача на отримання правничої допомоги на відповідача.

Судові витрати позивача по сплаті судового збору за подання позову в сумі 2 270,00 грн (судовий збір є мінімальним для вирішення даної категорії справ) відповідно до положень статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Таким спеціальним законом є Закон України «Про судовий збір», який визначає правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору.

Відповідно до наявної у справі квитанції № 96333 від 30.12.2020 при подачі до суду позовної заяви позивач сплатив 2 450,68 грн судового збору.

Відповідно до пунктів 1, 5 частини 1 статті 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог, закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом).

Частиною 2 ст. 7 цього Закону встановлено, що у випадках, установлених пунктом 1 частини першої цієї статті, чудовий збір повертається в розмірі переплаченої суми; в інших випадках, установлених частиною першою цієї статті, - повністю.

З врахуванням вищенаведеного та оскільки позивачем заявлено про повернення 180,68 грн. судового збору, позивачу підлягає поверненню судовий збір у сумі 180,68 грн, у зв`язку з переплатою.

На підставі викладеного, керуючись ст. 7 Закону України «Про судовий збір», ст. 129, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд Черкаської області

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Фермерського господарства «ВІТА-МАКС» (с. Золотоношка, Драбівський район, Черкаська область, 19830, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКСЕЛЕНТ АГРО ПЛЮС» (вул. Чапаєва, 12, с. Новоданилівка, Оріхівський район, Запорізька область, 70505, ) за договором оренди сільськогосподарської техніки від 25.09.2020 № 25/09-01:

8 060,00 грн основного боргу,

5 842,89 грн пені,

5 427,32 грн інфляційних втрат,

1 460,73 грн 3 % річних,

1 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу,

2 270 грн 00 коп. витрат по сплаті судового збору.

Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю «ЕКСЕЛЕНТ АГРО ПЛЮС» (вул. Чапаєва, 12, с. Новоданилівка, Оріхівський район, Запорізька область, 70505, ) із Державного бюджету України 180,68 грн (сто вісімдесят гривень 68 коп.) судового збору, сплаченого згідно з квитанцією № 96333 від 30.12.2020

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги на рішення, рішення набирає законної сили після прийняття судом апеляційної інстанції судового рішення.

Суддя О.В. Чевгуз