ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.06.2021 місто Дніпро Справа № 904/4421/20

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді Орєшкіної Е.В. (доповідач),
суддів Подобєда І.М., Кощеєва І.М.,
секретар судового засідання: Абадей М.О.,
представники сторін:
від позивача: Савіна О.І., виписка з ЄДР № від 28.09.2020, начальник відділу;
від відповідача: представник не з`явився;
від третьої особи: представник не з`явився,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Глоби Руслана Петровича на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 19.01.2021 (повний текст складений 27.01.2021, суддя Ліпинський О.В.) у справі №904/4421/20
за позовом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях, м. Дніпро
до Фізичної особи-підприємця Глоби Руслана Петровича, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область
третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Військова частина НОМЕР_1 , м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область
про стягнення 84 880, 94 грн. та виселення , -

ВСТАНОВИВ:

Регіональне відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою про стягнення з Фізичної особи-підприємця Глоби Руслана Петровича на свою користь 84 880,94 грн. (з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, яку прийнято до розгляду місцевим господарським судом) неустойки та виселення Фізичної особи-підприємця Глоби Руслана Петровича із займаного приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 на першому поверсі одноповерхової будівлі.
Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 19.01.2021 у справі №904/4421/20 позов задоволено у повному обсязі; з Фізичної особи-підприємця Глоби Руслана Петровича стягнуто на користь Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях 84 880,94 грн. неустойки, 4 204, 00 грн. витрат зі сплати судового збору; ухвалено про виселення Фізичну особу-підприємця Глобу Руслана Петровича з займаного приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 на першому поверсі одноповерхової будівлі.
Рішення місцевого господарського суду мотивоване припиненням дії договору оренди 12/02-4842-ОД від 24.04.2012 в силу вимог статті 26 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", пункту 10.6 договору з наступного дня після закінчення визначеного в ньому терміну, а саме, з 24.02.2020. Місцевим господарським судом встановлено, що на виконання вимог Закону України "Про оренду державного та комунального майна" та умов договору позивач наступного дня після закінчення строку договору (23.02.2020 року) листом від 24.02.2020 повідомив відповідача про припинення договору оренди 12/02-4842-ОД у зв`язку із закінчення терміну його дії.
Враховуючи невиконання відповідачем обов`язку з повернення об`єкту оренди, місцевий господарський суд визнав обґрунтованими позовні вимоги про стягнення неустойки в розмірі 84 880,94 грн., яка становить подвійний розмір орендної плати за період прострочення повернення орендованого майна з 24.02.2020 року по 31.10.2020 та виселення відповідача з орендованого приміщення.
Місцевим господарським судом відхилені посилання відповідача на умови пункту 10.3 договору, згідно якого письмове попередження органу управління майном про намір використовувати майно для власних потреб має бути направлено за три місяці до закінчення строку договору, з огляду на те, що в контексті частини 3 статті 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" від 10.04.1992, зазначений пункт договору визначає умови реалізації орендарем переважного права на укладення договору на новий строк, яке має відбуватися шляхом укладення відповідного договору або додаткової угоди, які сторонами не укладалися.
Не погодившись із рішенням місцевого господарського суду, Фізична особа-підприємець Глоба Руслан Петрович звернувся до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, якою просить скасувати рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 19.01.2021 у справі №904/4421/20 та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.
Апеляційна скарга мотивована тим, що місцевий господарський суд дійшов до помилкового висновку про наявність підстав для задоволення позову. Апелянт зазначає, що задовольняючи позовні вимоги, місцевим господарським судом не враховані приписи пункту 10.4 договору в редакції додаткової угоди від 11.03.2019 щодо повідомлення орендаря за три місяці до закінчення строку дії договору про припинення / розірвання договору.
Також апелянт не погоджується із висновком місцевого господарського суду про припинення договору оренди у зв`язку із повідомленням орендодавця про припинення договору у зв`язку із закінченням строку дії (лист від 24.02.2020 №18-02-01146) з огляду на відсутність доказів на підтвердження направлення вказаного повідомлення на адресу відповідача, а саме квитанції / фіскального чеку з відділення поштового зв`язку із зазначенням номеру відстеження, або рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення.
Апелянт вважає недоведеним позивачем факт припинення дії договору оренди №12/02-4842-ОД від 24.04.2012, відтак, і підстав для стягнення неустойки та виселення із орендованого приміщення.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 30.03.2021 (колегією суддів у складі головуючого судді Орєшкіної Е.В. (доповідач), суддів Подобєда І.М., Кощеєва І.М.) відкрито апеляційне провадження з розгляду апеляційної скарги Фізичної особи-підприємця Глоби Руслана Петровича на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 19.01.2021 у справі №904/4421/20; розгляд скарги призначений судове засідання на 19.05.2021.
04.08.2021 від Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому позивач проти задоволення апеляційної скарги заперечує та просить залишити рішення місцевого господарського суду без змін. Позивач не погоджується із доводами апелянта про продовження строку дії договору оренди, посилаючись на те, що спірний договір є припиненим у зв`язку із закінченням строку, на який його було укладено, про що відповідача повідомлено листом від 24.02.2020 №18-02-01146, докази направлення якого на адресу відповідача надано до матеріалів справи.
Також позивач вважає безпідставними посилання апелянта на приписи пункту 10.4 договору з огляду на приписи Закону України "Про оренду державного та комунального майна" та ненадання відповідачем договору страхування, використання об`єкту оренди не за цільовим призначенням та не наданням акту оцінки орендованого майна.
Розгляд справи був відкладений з 19.05.2021 на 02.06.2021.
У судові засідання, які відбулися 19.05.2021 та 02.06.2021, представник апелянта не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся шляхом направлення копії ухвал Центрального апеляційного господарського суду від 30.03.2021, 19.05.2021 на електронну адресу Фізичної особи-підприємця Глоби Руслана Петровича ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) та телефонограмою, яку отримано 20.05.2021 об 11:06 год. представником Сергієнком Д.М.
Представник Військової частини НОМЕР_1 у судові засідання, які відбулися 19.05.2021 та 02.06.2021, не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся шляхом направлення копії ухвал Центрального апеляційного господарського суду від 30.03.2021, 19.05.2021 на електронну адресу .
Враховуючи, що явка представників сторін та третьої сторони у судове засідання обов`язковою не визнавалась, розгляд справи відкладався у зв`язку із неявкою в судове засідання представників відповідача та третьої особи, які не скористався правом участі в судовому засіданні в режимі відеоконференції, в тому числі з використанням власних технічних засобів, апеляційний господарський суд вважає за можливе провести судове засідання без участі представників Фізичної особи-підприємця Глоби Руслана Петровича та Військової частини НОМЕР_1 .
У судовому засіданні, яке відбулося 02.06.2021, оголошені вступна та резолютивна частини постанови.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, Центральний апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
Як встановлено господарським судом та підтверджується матеріалами справи, 24.04.2012 між Регіональним відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській області, яке змінило назву на Регіональне відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях (орендодавцем) та Фізичною особи-підприємцем Глобою Русланом Петровичем (орендарем) укладено договір оренди нерухомого майна, що належить до державної власності №12/02-4842-ОД, відповідно до пункту 1.1 якого орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування державне окреме нерухоме майно нежитлове вбудоване приміщення (реєстровий номер 33179027.27.ТШЛЛДВ356) (надалі майно) загальною площею 202,0 кв.м., розміщене за адресою: м. Кривий Ріг, вул. І. Сірка, 80, на першому поверсі одноповерхової будівлі, що перебуває на балансі 1936 загону механізації 26 об`єднаного загону Державної спеціалізованої служби транспорту (далі - балансоутримувач), вартість якого визначена згідно зі звітом про оцінку на 31.10.2011 і становить за незалежною оцінкою 129 664,00 грн.
Майно передається в оренду з метою розміщення майстерні, що здійснює технічне обслуговування та ремонт автомобілів (пункт 1.2 договору).
Відповідно до пункту 2.1 договору орендар вступає у строкове платне користування державним майном у термін, вказаний в договорі, але не раніше дати підписання сторонами цього договору та акта приймання - передачі майна.
Пунктом 3.1 договору сторони погодили, що орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку орендної плати, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.1995 №786 (зі змінами), або за результатами конкурсу на право оренди державного майна і становить без ПДВ за базовий місяць розрахунку липень 2011 року 2163,23 грн. Орендна плата перший місяць оренди квітень 2012 року визначається шляхом коригування орендної плати за базовий місяць на індекси інфляції за грудень 2011, січень, лютий, березень, квітень 2012 року.
Орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць (пункт 3.3 договору).
Договір укладено строком на 2 роки та 11 місяців і діє з 24.04.2012 по 23 березня 2015 включно (пункт 10.1 договору).
24.04.2012 сторонами підписано акт приймання-передачі державного майна в оренду.
Додатковою угодою від 11.03.2019 сторонами внесено зміни до пункту 10.1 договору та погоджено, що договір є пролонгованим з 24.02.2019 по 23.02.2020 включно.
Згідно з пунктом 10.4 договору (в редакції додаткової угоди від 11.03.2019) у разі, якщо уповноважений орган управління майном не попередить орендаря про намір використовувати майно для власних потреб за три місяці до закінчення строку цього договору, орендар, який належним чином виконував свої обов`язки за цим договором, має право продовжити його на новий строк відповідно до вимог цього договору. У разі відсутності заяви однієї зі сторін про припинення цього договору або зміну його умов після закінчення строку його дії протягом одного місяця, цей договір вважається продовженим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені цим договором. Виключення складають договори оренди по яким відповідно до статті 11 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" необхідно проведення оцінки об`єкта оренди або договори оренди, які потребують внесення змін в істотні умови договору (з урахуванням та/або на підставі змін законодавства України з питань оренди державного майна, матеріалів перевірки, тощо).
Пунктом 5.10 договору (в редакції додаткової угоди від 11.03.2019) сторони встановили, що в разі припинення або розірвання договору орендар зобов`язаний повернути балансоутримувачу або підприємству /товариству, указаному орендодавцем, орендоване майно в належному стані, не гіршому, ніж на момент передачі його в оренду, з урахуванням нормального фізичного зносу, та відшкодувати орендодавцеві / балансоутримувачу збитки в разі в разі погіршення стану або втрати (повної або часткової) орендованого майна з вини орендаря.
Регіональне відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях листом від 24.02.2020 №18-02-01146 повідомило Фізичну особу-підприємця Глобу Руслана Петровича про припинення договору оренди у зв`язку із закінчення терміну його дії, та про необхідність повернення майна балансоутримувачу.
Вказане повідомлення (лист від 24.02.2020 №18-02-01146) отримане відповідачем 11.03.2020, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 57, 58, том 1).
04.04.2020 Фізична особа-підприємець Глоба Руслан Петрович повідомив позивача, що згідно з пунктом 7.4 договору про намір щодо завершення, припинення або розірвання договору орендодавець був зобов`язаний повідомити письмово, не пізніше ніж за 30 діб; оскільки відповідного повідомлення у визначений в договорі строк на адресу орендаря не надходило, договір вважається продовженим.
Листом від 07.04.2020 Фізична особа-підприємець Глоба Руслан Петрович додатково повідомив позивача, що за відсутність повідомлення орендодавця про припинення договору за 30 діб, останній вважається продовженим на той самий строк і на тих самих умовах, які були ним передбачені, у зв`язку із чим, орендар відмовляється від звільнення орендованого майна.
Регіональне відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях посилається на невиконання Фізичною особою-підприємцем Глобою Русланом Петровичем обов`язку з повернення об`єкту оренди у зв`язку із закінченням договору оренди 12/02-4842-ОД від 24.04.2012 та просить стягнути з відповідача на свою користь 84 880,94 грн. неустойки за період з 24.02.2020 по 31.10.2020 та виселити з орендованого приміщення, проти чого заперечує відповідач, що і є причиною виникнення спору.
Частиною 1 статті 283 Господарського кодексу України встановлено, що за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.
Відповідно до частини 1 статті 286 Господарського кодексу України орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності.
Згідно зі статтею 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець (позивач у справі) передає або зобов`язується передати наймачеві (відповідач у справі) майно у користування за плату на певний строк.
Частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
За приписами пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про оренду державного та комунального майна" №157-IX від 03.10.2019 договори оренди державного або комунального майна, укладені до набрання чинності цим Законом, продовжуються в порядку, передбаченому законодавством, яке діяло до дати набрання чинності цим Законом, до дати, яка наступить раніше: набрання чинності рішенням Кабінету Міністрів України чи рішенням представницького органу місцевого самоврядування (щодо договорів оренди комунального майна, розташованого в межах відповідної територіальної громади), передбаченим абзацом п`ятим частини другої статті 18 цього Закону, або 1 липня 2020 року.
Після настання однієї з дат, яка відповідно до цього пункту наступить раніше, але у будь-якому випадку не раніше дня введення в дію цього Закону, договори оренди продовжуються в порядку, визначеному цим Законом.
Договори оренди державного та комунального майна, укладені до набрання чинності цим Законом, зберігають свою чинність та продовжують діяти до моменту закінчення строку, на який вони були укладені.
В силу імперативних приписів статті 764 Цивільного кодексу України, договір оренди вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором, якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, та за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, після закінчення терміну дії договору.
Аналогічні за змістом положення, закріплені в частині 2 статті 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" від 10.04.1992 року, правила якого щодо продовження договорів оренди державного майна підлягають застосуванню до спірних правовідносин в силу пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про оренду державного та комунального майна" № 157-ІХ від 03.10.2019.
Матеріалами справи підтверджується, що наступного дня після закінчення строку договору (23.02.2020 ), листом від 24.02.2020 позивач повідомив відповідача про припинення договору оренди №12/02-4842-ОД у зв`язку із закінчення терміну його дії.
Місцевий господарський суд дійшов до висновку, що в силу вимог статті 26 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" та пункту 10.6 договору оренди 12/02-4842-ОД, останній припинив свою дію з наступного дня після закінчення визначеного в ньому терміну - з 24.02.2020.
В силу вимог частини 1 статті 785, частини 2 статті 795 Цивільного кодексу України у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі. Повернення наймачем предмета договору найму оформляється відповідним документом (актом), який підписується сторонами договору.
Місцевим господарським судом встановлено, після припинення договору оренди 12/02-4842-ОД відповідач орендоване майно за актом приймання-передачі не повернув.
Відповідно до приписів частини 2 статті 785 Цивільного кодексу України якщо наймач не виконує обов`язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення.
Пунктом 10.12 договору сторони передбачили, що в разі невиконання орендарем обов`язку щодо повернення майна, орендодавець має право вимагати від орендаря сплати неустойки у розмірі подвійної орендної плати за користування майном за час прострочення.
Позивачем заявлено про стягнення з відповідача на свою користь 84 880,94 грн., яка становить подвійний розмір орендної плати за період прострочення повернення орендованого майна з 24.02.2020 року по 31.10.2020 включно.
Місцевий господарський суд здійснив перевірку наданого позивачем розрахунку та дійшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині стягнення 84 880,94 грн. неустойки.
У разі припинення договору оренди орендар зобов`язаний протягом трьох робочих днів з дати припинення договору повернути орендоване майно в порядку, визначеному договором оренди (частина 1 статті 25 Закону України "Про оренду державного та комунального майна").
Відповідно до пункту 5.10 договору (у редакції додаткової угоди від 11.03.2019) у разі припинення договору орендар зобов`язаний повернути балансоутримувачу або підприємству/товариству, указаному орендодавцем, орендоване майно в належному стані, не гіршому, ніж на момент передачі його в оренду, з урахуванням нормального фізичного зносу, та відшкодування відповідно до вимог чинного законодавства збитки у разі погіршення стану або втрати (повної або часткової) орендованого майна з вини орендаря.
Враховуючи, що місцевий господарський суд дійшов висновку про припинення строку дії договору оренди, відповідно, наявні підстави для задоволення позовних вимог про виселення відповідача із орендованого приміщення.
При цьому, місцевим господарським судом відхилені посилання відповідача на умови пункту 10.3 договору, згідно якого письмове попередження органу управління майном про намір використовувати майно для власних потреб має бути направлено за три місяці до закінчення строку договору з огляду на те, що в контексті частини 3 статті 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" від 10.04.1992, зазначений пункт договору визначає умови реалізації орендарем переважного права на укладення договору на новий строк, яке має відбуватися шляхом укладення відповідного договору або додаткової угоди, які сторонами не укладалися.
Апелянт не погоджується із таким висновком місцевого господарського суду, посилаючись на відсутність повідомлення орендодавця про припинення дії договору згідно з приписами пункту 10.4 договору в редакції додаткової угоди від 11.03.2019.
Між тим, апеляційний господарський суд не погоджується із такими доводами апелянта з огляду на те, що другий абзац пункту 10.4 договору, на який посилається апелянт, передбачає, що у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення цього договору або зміну його умов після закінчення строку його дії протягом одного місяця, цей договір вважається продовженим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені цим договором; виключення складають договори оренди, по яким відповідно до статті 11 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" необхідно проведення оцінки об`єкта оренди.
Як правильно встановлено місцевим господарським судом, позивач листом від 24.02.2020 повідомив відповідача про припинення договору оренди №12/02-4842-ОД у зв`язку із закінчення терміну його дії, тому договір оренди 12/02-4842-ОД є припиненим в силу вимог статті 26 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" та пункту 10.6 договору оренди з 24.02.2020.
Апеляційним господарським судом також відхиляються доводи апелянта про відсутність доказів на підтвердження направлення повідомлення (листа від 24.02.2020 №18-02-01146) на адресу відповідача, а саме квитанції / фіскального чеку з відділення поштового зв`язку із зазначенням номеру відстеження, або рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення.
Так, частиною 1 статті 76 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
Згідно частин 1 та 2 статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
В матеріалах справи міститься належним чином завірена копія фіскального чеку про відправлення 28.02.2020 на адресу відповідача листа від 24.02.2020 (номер відправлення 209) та докази отримання вказаного поштового відправлення відповідачем (а.с. 57, 58, том 1).
Зазначені обставини спростовують доводи апелянта про недоведеність позивачем припинення дії договору оренди 12/02-4842-ОД від 24.04.2012 у зв`язку із закінченням строку на, який його було укладено.
Таким чином, апеляційний господарський суд погоджується із висновком місцевого господарського суду про наявність підстав для задоволення позову.
Відповідно до частини 1 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (частина 4 статті 269 Господарського процесуального кодексу України).
Враховуючи встановлені вище обставини справи, зазначені положення законодавства, апеляційний господарський суд відхиляє доводи апелянта, наведені в обґрунтування апеляційної скарги.
Таким чином, апеляційний господарський суд вбачає підстави, передбачені статтею 276 Господарського процесуального кодексу України, для залишення рішення суду першої інстанції без змін, а апеляційної скарги - без задоволення.
Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на апелянта.
Керуючись ст. 129, ст. 276, ст. 282, ст. 284 Господарського процесуального кодексу України, Центральний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Глоби Руслана Петровича на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 19.01.2021 у справі №904/4421/20 залишити без задоволення.
Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 19.01.2021 у справі №904/4421/20 залишити без змін.
Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Фізичну особу-підприємця Глоби Руслана Петровича.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повна постанова складена 03.06.2021.

Головуючий суддя Е.В. Орєшкіна

Суддя І.М. Подобєд

Суддя І.М. Кощеєв

У зв`язку з припиненням відправлення поштової кореспонденції в Центральному апеляційному господарському суді, копії постанови Центрального апеляційного господарського суду від 02.06.2021 у справі №904/4421/20 поштою не надсилаються.
Надіслати копії цієї постанови на електронні адреси (згідно з наявною в матеріалах справи інформацією) Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях (), Фізичної особи-підприємця Глоби Руслана Петровича ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), Військової частини НОМЕР_1 ().