ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
УХВАЛА

25 травня 2021 року м. ХарківСправа № 922/4096/20

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Добрелі Н.С.

за участю секретаря судового засідання Слановій М.Ю.

розглянувши заяву ФОП Пазнікова І.В. про ухвалення додаткового рішення по справі

за позовом Фізичної особи-підприємця Матвєєва Олега Володимировича
до Фізична особа-підприємець Пазніков Ігор Володимирович
про за участю: зобов`язання вчинити певні дії
представника позивача - не з`явився;

представника відповідача - не з`явився;

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець Матвєєв Олег Володимирович звернувся до господарського суду Харківської області з позовною заявою до Фізичної особи-підприємця Пазнікова Ігоря Володимировича про:

- зобов`язання ФОП Пазнікова Ігоря Володимировича звільнити в примусовому порядку Об`єкт суборенди за договором № 0580/3-20, укладеним між ФОП Матвєєвим О.В. та ФОП Пазніковим І.В.;

- зобов`язання ФОП Пазнікова Ігоря Володимировича звільнити в примусовому порядку Об`єкт суборенди за договором № 0585/а-20, укладеним між ФОП Матвєєвим О.В. та ФОП Пазніковим І.В.;

- зобов`язання ФОП Пазнікова Ігоря Володимировича звільнити в примусовому порядку Об`єкт суборенди за договором № 0581/а-20, укладеним між ФОП Матвєєвим О.В. та ФОП Пазніковим І.В.;

- зобов`язання ФОП Пазнікова Ігоря Володимировича звільнити в примусовому порядку Об`єкт суборенди за договором № 0580/а-20, укладеним між ФОП Матвєєвим О.В. та ФОП Пазніковим І.В. Судові витрати позивач просить суд покласти на відповідача.

Рішенням господарського суду Харківської області від 24.03.2021 року позовні вимоги задоволено повністю.

05.04.2021 року господарським судом Харківської області було винесено додаткове рішення, яким стягнуто з Фізичної особи-підприємця Пазнікова Ігоря Володимировича на користь Фізичної особи-підприємця Матвєєва Олега Володимировича 29000,00 витрат на правову допомогу.

Через канцелярію господарського суду Харківської області 14.04.2021 року ФОП Пазніков І.В. надав заяву (вх. № 2140) про ухвалення додаткового рішення у справі № 922/4096/20.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 19.04.2021 року заяву ФОП Пазнікова І.В. про ухвалення додаткового рішення у справі № 922/4096/20 призначено до розгляду в судовому засіданні на 23.04.2021 року.

19.04.2021 року представник ФОП Пазнікова І.В. через канцелярію господарського суду Харківської області надав апеляційну скаргу на рішення суду від 24.03.2021 року.

19.04.2021 року господарським судом Харківської області було винесено ухвалу про зупинення розгляду заяви ФОП Пазнікова І.В. для направлення справи до Східного апеляційного господарського суду для розгляду апеляційної скарги.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 12.05.2021 року заяву ФОП Пазнікова І.В. задоволено; матеріали справи № 922/4096/20 направлено до господарського суду Харківської області для розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення.

18.05.2021 року справа № 922/4096/20 надійшла до господарського суду Харківської області.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 21.05.2021 року поновлено розгляд заяви ФОП Пазнікова І.В. про ухвалення додаткового рішення по справі № 922/4096/20; розгляд заяви призначено на 25.05.2021 року.

Через канцелярію господарського суду Харківської області 25.05.2021 року представник позивача надав заяву про розгляд заяви ФОП Пазнікова І.В. про ухвалення додаткового рішення без участі позивача.

Суд, розглянувши вищезазначену заяву, вважає її такою, що не суперечить інтересам сторін та діючому законодавству та задовольняє її.

Через канцелярію господарського суду Харківської області 25.05.2021 року представник позивача надав письмові пояснення стосовно заяви відповідача, в яких проти ухвалення додаткового рішення заперечує, посилаючись на те, що підстави для його ухвалення, визначені ст. 244 ГПК України відсутні.

Представник позивача в судове засідання 25.05.2021 року не з`явився, про час та місце розгляду заяви повідомлений належним чином, про що свідчить телефонограма, наявна в матеріалах справи.

Представник відповідача в судове засідання 25.05.2021 року не з`явився, про час та місце розгляду повідомлявся шляхом направлення ухвали суду від 21.05.2021 року на адресу відповідача, а також направлення телефонограми шляхом смс-повідомлення на номер телефону, зазначений відповідачем у поданих до суду заявах.

Відповідно до ч. 3 ст. 244 ГПК України, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви.

Тобто вищезазначеною нормою визначено термін розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, ФОП Пазніковим І.В. було подано заяву про ухвалення додаткового рішення, яку було призначено до розгляду на 23.04.2021 року.

Проте, у зв`язку з поданням ФОП Пазніковим І.В. апеляційної скарги на рішення суду, 19.04.2021 року судом було зупинено розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення, у зв`язку з необхідністю направлення справи до Східного апеляційного господарського суду для розгляду апеляційної скарги відповідача.

В свою чергу після повернення матеріалів справи до господарського суду Харківської області для розгляду заяви ФОП Пазнікова І.В., залишок строку склав 5 днів, з урахуванням того, що заява надійшла 14.04.2021 року та її розгляд було зупинено 19.04.2021 року.

Як вже було зазначено вище, нормою ст. 244 ГПК України визначено перебіг строку на розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення протягом 10 днів саме з дня надходження відповідної заяви.

Таким чином, оскільки розгляд заяви ФОП Пазнікова І.В. було поновлено 21.05.2021 року, кінцевим строком розгляду заяви є 25.05.2021 року.

Також суд приймає до уваги, що відповідача було повідомлено про розгляд заяви шляхом направлення смс-повідомлення на телефонний номер, зазначений останнім у заявах поданих до суду.

Відповідно до ч. 4 ст. 244 ГПК України, неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Враховуючи вищенаведене та те, та те, що 25.05.2021 року граничний строк розгляду заяви та приймаючи до уваги, що явку сторін в судове засідання не було визнано обов`язковою, суд дійшов висновку, що їх неявка не перешкоджає розгляду заяви ФОП Пазнікова І.В. про ухвалення додаткового рішення.

Суд, розглянувши заяву ФОП Пазнікова І.В. про ухвалення додаткового рішення по справі № 922/4096/20, встановив наступне.

В даному випадку, в обґрунтування поданої заяви, відповідач вказує на те, що судом, всупереч нормам ГПК України, у резолютивній частині рішення не зазначено спосіб виконання рішення суду. Також відповідач вказує, що у рішенні суду не було зазначено місце розташування об`єктів, які має звільнити останній. Крім того за твердженням відповідача, рішенням суду було фактично уповноважено фізичну особу здійснити певний примус стосовно юридичної особи, при цьому без зазначення конкретних об`єктів, які були судом ідентифіковані як такі, що дійсно мають місце в натурі на земельній ділянці.

Відповідно до ст. 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати; судом не вирішено питання про судові витрати. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Таким чином, ст. 244 ГПК України чітко визначено перелік підстав для винесення судом додаткового рішення.

Отже, за приписами ст. 244 Господарського процесуального кодексу України слідує, що додаткове рішення - це засіб виправлення неповноти основного судового рішення. Через незмінність судового рішення суд, який його ухвалив, не вправі його скасувати чи змінити, проте, він має право виправити деякі його недоліки, зокрема неповноту. Неповнота судового рішення може полягати в невирішеності деяких питань, що стояли перед судом.

Водночас, додаткове рішення - це акт правосуддя, яким усуваються недоліки судового рішення, пов`язані з порушенням вимог щодо його повноти. За загальним правилом у судовому рішенні повинні бути розглянуті усі заявлені вимоги, а також вирішено всі інші, в тому числі процесуальні питання. Неповнота чи невизначеність висновків суду щодо заявлених у справі вимог, а також не вирішення окремих процесуальних питань, є правовою підставою для ухвалення додаткового судового рішення.

Додаткове рішення не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні (аналогічний правовий висновок викладений Верховним Судом в постанові від 23.01.2020 у справі № 910/20089/17).

Щодо посилань відповідача на те, що в рішенні суду від 24.03.2021 року у резолютивній частині не зазначено спосіб виконання рішення, суд зазначає наступне.

Як свідчать матеріали справи, предметом даного позову було зобов`язання ФОП Пазнікова І.В. звільнити в примусовому порядку об`єкти суборенди за договорами, укладеними з позивачем.

В свою чергу, з резолютивної частини рішення суду від 24.03.2021 року вбачається, що позов задоволено повністю та зобов`язано Фізичну особу-підприємця Пазнікова Ігоря Володимировича звільнити в примусовому порядку Об`єкт суборенди за договором № 0580/3-20, укладеним між Фізичною особою-підприємцем Матвєєвим Олегом Володимировичем та Пазніковим Ігорем Володимировичем; зобов`язано Фізичну особу-підприємця Пазнікова Ігоря Володимировича звільнити в примусовому порядку Об`єкт суборенди за договором № 0585/а-20, укладеним між Фізичною особою-підприємцем Матвєєвим Олегом Володимировичем та Пазніковим Ігорем Володимировичем; зобов`язано Фізичну особу-підприємця Пазнікова Ігоря Володимировича звільнити в примусовому порядку Об`єкт суборенди за договором № 0581/а-20, укладеним між Фізичною особою-підприємцем Матвєєвим Олегом Володимировичем та Пазніковим Ігорем Володимировичем; зобов`язано Фізичну особу-підприємця Пазнікова Ігоря Володимировича звільнити в примусовому порядку Об`єкт суборенди за договором № 0580/а-20, укладеним між Фізичною особою-підприємцем Матвєєвим Олегом Володимировичем та ОСОБА_1 ; стягнуто з Фізичної особи-підприємця Пазнікова Ігоря Володимировича на користь Фізичної особи-підприємця Матвєєва Олега Володимировича 8408,00 грн. судового збору.

Отже, в резолютивній частині рішення було чітко викладено дії, які має здійснити відповідач, а саме звільнити приміщення, займані згідно договорів суборенди.

Стосовно посилань відповідача на те, що у рішенні суду не було зазначено місце розташування об`єктів, які має звільнити останній, суд зазначає наступне.

Предметом позову у справі № 922/4096/20 було звільнення відповідачем об`єктів суборенди за порушення відповідачем оплати за вказаними договорами та відповідно припинення договорів суборенди.

Тобто, в даному випадку, відповідач має повернути позивачу об`єкти, якими останній користувався за договорами суборенди № 0580/3-20, № 0585/а-20, № 0581/а-20, № 0580/а-20.

Таким чином, місце розташування та площа об`єктів суборенди були погоджені сторонами у вищезазначених договорах суборенди та рішенням суду від 24.03.2021 року на відповідача було покладено обов`язок повернути об`єкти суборенди саме за відповідними договорами, про що і було зазначено у рішенні суду.

Щодо посилань заявника на те, що належним способом захисту є позовна вимога про повернення частини земельної ділянки у вигляді "торгівельного місця", оскільки споруди, які знаходяться на земельній ділянці є власністю юридичної особи, яка не була фігурантом у справі, суд зазначає наступне.

По-перше, право обрання способу захисту свого порушеного права обирає особа, яка звертається до суду, а саме позивач.

По-друге, рішенням суду зобов`язано відповідача повернути саме об`єкти суборенди, які були передані відповідачу за відповідними договорами.

Судом не було зобов`язано відповідача повертати споруди на орендованій земельній ділянці.

В даному випадку обставини, на які посилається заявник, як на підставу винесення додаткового рішення, не підтверджені матеріалами справи, з огляду на наступне.

Статею 244 ГПК України визначено вичерпний перелік обставин для винесення додаткового рішення, а саме: стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати; судом не вирішено питання про судові витрати. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Щодо посилань відповідача на те, що судом, в порушення норми п. 2 ч. 1 ст. 244 ГПК України не було зазначено майно, яке підлягає передачі, або дії які потрібно виконати, то суд зазначає наступне.

Як вже було зазначено вище, предметом позову була вимога позивача про зобов`язання Фізичної особи-підприємця Пазнікова Ігоря Володимировича звільнити в примусовому порядку Об`єкт суборенди за договором № 0580/3-20, укладеним між Фізичною особою-підприємцем Матвєєвим Олегом Володимировичем та ОСОБА_1 ; зобов`язання Фізичної особи-підприємця Пазнікова Ігоря Володимировича звільнити в примусовому порядку Об`єкт суборенди за договором № 0585/а-20, укладеним між Фізичною особою-підприємцем Матвєєвим Олегом Володимировичем та ОСОБА_1 ; зобов`язання Фізичної особи-підприємця Пазнікова Ігоря Володимировича звільнити в примусовому порядку Об`єкт суборенди за договором № 0581/а-20, укладеним між Фізичною особою-підприємцем Матвєєвим Олегом Володимировичем та ОСОБА_1 ; зобов`язання Фізичної особу-підприємця Пазнікова Ігоря Володимировича звільнити в примусовому порядку Об`єкт суборенди за договором № 0580/а-20, укладеним між Фізичною особою-підприємцем Матвєєвим Олегом Володимировичем та ОСОБА_1 , тобто вимоги були заявлені про зобов`язання звільнити об`єкт суборенди, а не передати майно, в той час як норма п. 2 ч.1 ст. 244 ГПК України передбачає ухвалення додаткового рішення у разі, якщо судом не зазначено точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати, отже в даному випадку посилання відповідача на не зазначення майна яке підлягає передачі у резолютивній частині рішення є безпідставними.

Крім того в резолютивній частині рішення судом було зазначено діі які потрібно виконати, а саме звільнити об`єкти суборенди за вищезазначеними договорами.

Підсумовуючи вищенаведене, приймаючи до уваги вирішення судом даного спору відповідно до заявлених позивача у прохальній частині позовних вимог, враховуючи, положення ст. 244 ГПК України, господарський суд дійшов висновку про необхідність відмови у задоволенні поданої заяви про ухвалення додаткового судового рішення.

Керуючись статтями 233-234, 244 ГПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні заяви ФОП Пазнікова І.В. про ухвалення додаткового рішення.

Ухвала набирає чинності з моменти її підписання суддею.

Ухвалу може бути оскаржено в порядку, передбаченому статтями 255-256 ГПК України.

Згідно ст.257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до п.17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Інформація по справі може бути одержана зі сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою http://court.gov.ua/.

Ухвалу підписано 27.05.2021 року.

Суддя Н.С. Добреля
922/4096/20