ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.05.2021 Справа № 917/437/21

Господарський суд Полтавської області у складі судді Безрук Т. М., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовною заявою Акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів"

до Акціонерного товариства "Кременчуцький сталеливарний завод"

про стягнення 63 633,68 грн

без виклику представників сторін

встановив:

До Господарського суду Полтавської області звернулося Акціонерне товариство "Нікопольський завод феросплавів" з позовною заявою до Акціонерного товариства "Кременчуцький сталеливарний завод" про стягнення 63 633,68 грн згідно договору поставки № 201002/1907033 від 12.12.2019р., у тому числі 45 096,93 грн - пені та 18 536,75 грн - 3 % річних.

Також позивачем заявлено до відшкодування 2270,00 грн. судових витрат на сплату судового збору.

Позовну заяву обґрунтовано тим, що відповідач несвоєчасно розрахувався за поставлений товар, в зв`язку з чим нараховано пеню за період прострочення 27.03.2020 -28.09.2020 та 3 % річних за період 27.03.2020 - 14.03.2021.

Відповідач у відзиві (вхід. № 4445 від 22.04.2021) проти позову заперечує, посилаючись на те, що підприємство перебуває в скрутному фінансовому становищі в зв`язку зі зменшенням об`ємів виробництва та відсутністю реалізації продукції; в країні введено карантин, який є форс-мажорною обставиною; внаслідок введення карантину відповідач зупинив господарську діяльність; здійснені позивачем нарахування є джерелом невиправданих додаткових прибутків для останнього, пред`явлена пеня є непомірно великою, а позивачем не подано доказів понесення збитків; відповідач прохає зменшити належний до стягнення розмір пені на 100 % (а.с.49-52).

Позивач у відповіді на відзив (вхід. № 4906 від 06.05.2021р) зазначив, що тяжка економічна ситуація в країні носить загальний характер та у повній мірі стосується обох сторін; складна ситуація у промисловій сфері негативно впливає і на результати діяльності позивача, починаючи з листопада 2019 року позивачем оголошувався вимушений простій окремих працівників заводу; відповідач не розраховувався за отриманий товар протягом одного року; відповідач не надав жодних доказів, які б обґрунтовували поважність причин порушення свого зобов`язання з своєчасної оплати товару або обставини скрутного фінансового становища, не звертався до позивача з проханням відстрочення оплати (а.с.87-89).

Інші заяви по суті справи до суду не надійшли. Строки для їх подання закінчилися.

У даній справі судом були вчинені такі процесуальні дії.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.03.2021р. даний позов був переданий на розгляд судді Безрук Т. М. (а.с.43).

Ухвалою суду від 29.03.2021 року відкрито провадження у справі № 917/437/21, постановлено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (а.с.46).

Про відкриття провадження у справі позивач та відповідач повідомлені належним чином, що підтверджується поштовими повідомленнями від 30.03.2021р. про вручення ухвали суду (а.с.47, 48).

Відповідно до частини п`ятої статті 252 ГПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін згідно з ч. 5 ст. 252 ГПК України сторони суду не надали.

За ч. 13 ст. 8 ГПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

За ч. 2 ст. 252 ГПК України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

За ст. 248 ГПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Під час розгляду справи по суті судом були досліджені всі письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 233 ГПК України дане рішення прийнято, складено та підписано в нарадчій кімнаті.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши всі наявні у справі докази, суд встановив наступне.

Між Акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів" (далі позивач, постачальник) та Публічним акціонерним товариством "Кременчуцький сталеливарний завод" (далі відповідач, покупець) було укладено договір поставки № 201002/1907033 від 12.12.2019р. з додатком (далі - Договір; а.с.10-15).

Відповідно до даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб- підприємців та громадських формувань зареєстровано змінену найменування Публічного акціонерного товариства "Кременчуцький сталеливарний завод" (ідентифікаційний код 05756783) на Акціонерне товариство "Кременчуцький сталеливарний завод" (ідентифікаційний код 05756783).

Таким чином, Акціонерне товариство "Кременчуцький сталеливарний завод" є стороною за договором поставки № 201002/1907033 від 12.12.2019р.

Згідно п.1.1 Договору постачальник зобов`язується поставити та передати у власність покупця, а покупець прийняти та оплатити феросплави (далі товар), на умовах, у кількості та строки, зазначені у специфікаціях до цього договору, що є невід`ємною його частиною.

В специфікації № 1 сторони деталізували умови поставки товару (а.с.15).

Згідно з п. 3.2. Договору покупець здійснить оплату поставленого товару шляхом перерахування коштів на рахунок постачальника протягом 15 календарних днів з дати поставки товару.

Згідно з п. 2.3 Договору датою поставки товару, при постачанні залізничним транспортом, вважається дата штемпелю на залізничній накладній вантажовідправника. При поставці товару автотранспортом, датою поставки вважається дата передачі товару покупцю (нанятому їм перевізнику) на складі вантажовідправника, вказана на накладній на відпуск товару.

Пунктом 4.3. Договору передбачено, що товар вважається поставленим постачальником, зокрема, за кількістю - відповідно кількості, вказаній у сертифікаті якості та/або накладній на відпуск товару з відміткою вагової, виданої вантажовідправником.

Відповідно до п. 3.5 Договору сторонами погоджено, що при перерахуванні коштів на рахунок постачальника, покупець зобов`язаний зазначити: «Оплата за товар по Договору № 201002/1907033».

Згідно з п.3.1 Договору ціна на товар, що поставляється визначається в національній валюті України, як це передбачено в специфікаціях цього Договору, без урахування податку на додану вартість.

Згідно з п. 5 Специфікації основою для формування ціни є курс долара США по відношенню до гривні на дату укладання специфікацій, а оплата товару, відповідно, здійснюється в національній валюті України, з урахуванням курсу долара США, встановленого НБУ на дату зарахування коштів на рахунок постачальника.

Постачальник, в день оплати покупцем рахунків за базовою ціною, визначеною за курсом долара на дату складання Специфікації, пред`являє до оплати коригувальні рахунки, враховуючи зміну курсу НБУ до долара США на дату платежу.

Кошти, що надійшли за платіжними дорученнями, розподілялися позивачем відповідно до умов Договору, а саме сплачувався рахунок та коригувальний рахунок до нього, що виписаний на різницю і між базовою ціною продукції на дату укладання специфікації та ціною такої продукції на дату зарахування коштів від покупця (відповідача), в хронологічному порядку.

На виконання умов Договору за видатковою накладною № 000684 від 11.03.2020 та довіреністю від 27.02.2020 № позивач поставив відповідачу товар автомобільним транспортом державним номером ВІ2632ВА було відправлено 9,550 базових тон феросилікомарганцю МнС17 на суму 313 764,14 грн за Специфікацією № 1 до Договору від 12.12.2019 (а.с.18-19, 20). На оплату цього товару позивач виписав рахунок № 231947 від 11.03.2020 (а.с.16).

Кінцевою датою оплати цього товару, відповідно до умов договору, є 26.03.2020.

Відповідач за вказаний товар розрахувався 15.03.2021 згідно з платіжним дорученням № 94615 від 15.03.2021 на суму 313 764,14 грн (а.с.28).

Отже, прострочення виконання зобов`язання щодо своєчасної оплати поставленого товару на цю суму становить 353 дня.

З урахуванням знецінення курсу гривні до долара США на день надходження грошей від покупця, постачальником було пред`явлено до оплати коригувальний рахунок № 231947АК від 15.03.2021 на додаткову сплату 42 162,37 грн (а.с.17).

Вказану суму відповідач сплатив платіжним дорученням № 94616 від 15.03.2021 на суму 42 162,37 грн (а.с.29).

На виконання умов Договору за видатковою накладною № 000691 від 17.03.2020 та довіреністю від 16.03.2020 № позивач поставив відповідачу товар автомобільним транспортом державним номером ВІ2366ВК було відправлено 10,110 базових тон феросилікомарганцю МнС17 на суму 332 162,88 грн за Специфікацією № 1 до Договору від 12.12.2019 (а.с.23-25). На оплату цього товару позивач виписав рахунок №232036 від 17.03.2020 (а.с.21).

Кінцевою датою оплати цього товару, відповідно до умов договору, є 01.04.2020.

Відповідач за вказаний товар розрахувався 15.03.2021 згідно з платіжним дорученням № 94614 від 15.03.2021 на суму 332 162,88 грн (а.с.27).

Отже, прострочення виконання зобов`язання щодо своєчасної оплати поставленого товару на цю суму становить 347 днів.

З урахуванням знецінення курсу гривні до долара США на день надходження грошей від покупця, постачальником було пред`явлено до оплати коригувальний рахунок № 232036АК від 15.03.2021року на додаткову сплату 44 634,72 грн (а.с.22).

Вказану суму відповідач сплатив платіжним дорученням № 94617 від 15.03.2021 на суму 44 634,72 грн (а.с.30).

З огляду на те, що відповідач несвоєчасно розрахувався за поставлений товар, позивач нарахував пеню за період прострочення 27.03.2020 -28.09.2020 та 3 % річних за період 27.03.2020 - 14.03.2021.

При вирішенні спору суд зазначає наступне.

Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно зі ст. 265 ГК України, за договором поставки одна сторона (постачальник) зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні (покупцеві) товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти цей товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

За ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Стаття 611 ЦК України передбачає, що у разі порушення зобов`язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до п. 7.4. Договору у разі порушення покупцем строків оплати за поставлений товар, вартість якого розрахована згідно з пунктом 5 Специфікацій, цього Договору, покупець сплачує постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у відповідному періоді, за кожен день прострочення оплати.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних з простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Матеріалами справи підтверджується факт прострочення відповідачем оплати товару, тому позивачем правомірно нараховано 45096,93 грн пені (за період 27.03.2020 -22.09.2020 згідно з рахунком № 231947 від 11.03.2020 та за період 02.04.2020 - 28.09.2020 згідно з рахунком № 232036 від 17.03.2020), а також 18536,75 грн. 3% річних за період 27.03.2020 - 14.03.2020 згідно з рахунком № 231947 від 11.03.2020 та за період 02.04.2020 - 14.03.2021 згідно з рахунком № 232036 від 17.03.2020); (а.с.8-9).

Посилання відповідача на те, що він звільняється від відповідальності за прострочення оплати внаслідок настання форс-мажорних обставин, що виникли в результаті встановлення карантину, судом відхиляється з таких мотивів

В ст. 617 ЦК України встановлено, що особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов`язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов`язання, відсутність у боржника необхідних коштів.

В ч.1 ст. 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Згідно п.5.1 Договору сторони не несуть відповідальності за повне або часткове невиконання будь-якої із сторін своїх обов`язків по Договору, якщо таке невиконання будь-який з своїх обов`язків за цим Договором, якщо таке невиконання стало наслідком настання таких обставин непереборною сили як повінь, пожежа, землетрус і інші стихійні лиха, війна або військові дії, рішення уряду, а також будь-яких інших обставинах поза розумним контролем сторін.

В ст. 14-1 Закону України Про Торгово-промислові палати в Україні (від 2 грудня 1997 року № 671/97-ВР; зі змінами, внесеними згідно із Законом № 530-IX від 17.03.2020) вказано, що Торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності за собівартістю. Сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) для суб`єктів малого підприємництва видається безкоштовно.

Форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, блокада, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибух, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані умовами відповідних рішень та актами державних органів влади, закриття морських проток, ембарго, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також викликані винятковими погодними умовами і стихійним лихом, а саме: епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха тощо (ч.2 ст. 14-1 Закону України Про Торгово-промислові палати в Україні).

Ознаками форс-мажорних обставин є наступні: вони не залежать від волі учасників цивільних (господарських) відносин; мають надзвичайний характер; є невідворотними; унеможливлюють виконання зобов`язань за даних умов здійснення господарської діяльності.

Форс-мажорні обставини не мають преюдиціальний (заздалегідь встановлений) характер. При їх виникненні, сторона яка посилається на дію форс-мажорних обставин повинна це довести. Сторона яка посилається на конкретні обставини повинна довести те, що вони є форс-мажорними, в тому числі, саме для конкретного випадку. Виходячи з ознак форс-мажорних обставин, необхідно також довести їх надзвичайність та невідворотність. Те що форс-мажорні обставини необхідно довести, не виключає того, що наявність форс-мажорних обставин може бути засвідчено відповідним компетентним органом.

Наявність форс-мажорних обставин засвідчується Торгово-промисловою палатою України та уповноваженими нею регіональними торгово-промисловими палатами, у відповідності до статей 14, 14-1 Закону України Про торгово-промислові палати України шляхом видачі сертифіката. Порядок засвідчення форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), із зазначенням компетенції ТПП України та регіональних ТПП, форми заяви, необхідних документів, строків видачі сертифікату тощо, визначено Регламентом засвідчення Торгово-промисловою палатою України та регіональними торгово-промисловими палатами форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), який затверджено рішенням президії Торгово-промислової палати України від 18.12.2014 № 44(5).

Згідно п.5.4. Договору настання зазначених обставин має бути підтверджено оригіналом висновку Торгово-промислової палати за місцем обставин форс мажорних обставин або іншим компетентним органом або організацією.

Матеріали справи не містять підтверджуючих документів про наявність обставин, що звільняють відповідача від відповідальності за невиконання зобов`язання. Таких документів відповідачем до суду надано не було.

Відповідач у відзиві також прохає зменшити розмір пені на 100%, посилаючись на складне фінансове становище, відсутність збуту продукції, нетривалий строк прострочення та відсутність збитків у позивача.

Згідно з ч. 1 ст. 233 Господарського кодексу України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Згідно з ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Суд зазначає, що належний до стягнення розмір пені не є завеликим у порівнянні із сумою основного боргу, що мав бути сплачений позивачем. Відповідачем не надано суду доказів тяжкого фінансового стану, який не дає можливості сплатити вказану суму пені. Тому суд не вбачає підстав для зменшення пені. Отже, клопотання відповідача про зменшення пені на 100% судом відхиляється.

Суд, провівши перевірку правильності нарахування пені та 3% річних встановив, що заявлена до стягнення сума не перевищує розрахункову. Отже, позовні вимоги про стягнення 45096,93 грн пені та 18536,75 грн 3% річних задовольняються судом.

З огляду на викладене, позовні вимоги є обґрунтовані і підлягають задоволенню. Позивач у позові прохає також покласти на відповідача судові витрати понесені ним у

справі.

При подачі даного позову позивачем сплачено 10635,45 грн судового збору за платіжним дорученням № 251518 від 09.03.2021р. (а.с.7). Факт надходження даного судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України підтверджено випискою від 10.03.2021 р. (а.с.44).

З заявлених позовних вимог в сумі 63633,45 грн судовий збір належить до сплати в розмірі 2270,00 грн. Ці витрати покладаються на відповідача.

Надмірно сплачений судовий збір в розмірі 8365,45 грн підлягає поверненню позивачу з Державного бюджету України, після подання позивачем відповідного клопотання згідно із ст.7 Закону України Про судовий збір.

Суд роз`яснює, що в разі добровільного виконання рішення суду до відкриття виконавчого провадження відповідач не позбавлений права звернутися до суду з заявою про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню повністю або частково. Сторони також мають право укласти мирову угоду у процесі виконання судового рішення.

Керуючись ст.ст. 252, 232, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Акціонерного товариства "Кременчуцький сталеливарний завод" (вул. Івана Приходька, буд. 141, м. Кременчук, Полтавська область, 39621; ідентифікаційний код 05756783) на користь Акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів" (вул. Електрометалургів, буд. 310, м. Нікополь, Дніпропетровська область, 53200; ідентифікаційний код 00186520) 45096 грн 93 коп. - пені, 18536 грн 75 коп. - 3% річних, 2270 грн 00 коп. відшкодування витрат з оплати судового збору.

Видати наказ після набрання цим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення до Східного апеляційного господарського суду через Господарський суд Полтавської області.

Дата складення повного судового рішення: 28.05.2021.

Суддя Т. М. Безрук