Господарський суд міста Києва у складі судді Курдельчука І.Д., за участю секретаря судового засідання Росущан К.О., розглянув у відкритому судовому засіданні заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «РОСТОРГ - ІНВЕСТ», про ухвалення додаткового рішення про відшкодування витрат на правову допомогу
про стягнення боргу у розмірі 1 382 508,13 грн.,
за участю представників:
позивача: Примак О., адвокат
відповідача: не з`явився
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Рішенням Господарського суду міста Києва від 15.04.2021 у справі №910/18786/20 позов Товариства з обмеженою відповідальністю «РОСТОРГ - ІНВЕСТ» до Концерну «Військторгсервіс» про стягнення боргу у розмірі 1 382 508,13 грн. задовольнити повністю. Стягнуто з Концерну «Військторгсервіс» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «РОСТОРГ - ІНВЕСТ» 1 382 508,13 грн. заборгованості та 20 737,62 грн. судового збору.

16.04.2021 на адресу суду надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «РОСТОРГ - ІНВЕСТ» про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу.

Враховуючи, що справа № 910/18786/20 розглядалась в порядку загального позовного провадження та рішення ухвалювалось в судовому засіданні за участю представників сторін, з огляду на приписи ч. 3 ст. 244 ГПК України, суд ухвалою від 26.04.2021 призначив на 25.05.2021 розгляд заяви позивача про ухвалення додаткового рішення у судовому засіданні з повідомленням учасників судового процесу про дату і час проведення судового засідання.

17.05.2021 на адресу Господарського суду міста Києва від представника ТОВ «РОСТОРГ - ІНВЕСТ» надійшла заява про розгляд справи в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

25.05.2021 від Позивача до суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності позивача.

Представник відповідача у судове засідання 25.05.2021 не з`явився.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав подану заяву, посилаючись на підстави, наведені в останній.

Розглянувши заяву позивача про ухвалення додаткового рішення, суд дійшов висновку про її часткове задоволення з огляду на наступне.

Приписами статті 244 ГПК України визначено, що суд, який ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати;

3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Отже, за приписами ст.244 Господарського процесуального кодексу України слідує, що додаткове рішення - це засіб виправлення неповноти основного судового рішення. Через незмінність судового рішення суд, який його ухвалив, не вправі його скасувати чи змінити, проте, він має право виправити деякі його недоліки, зокрема неповноту. Неповнота судового рішення може полягати в невирішеності деяких питань, що стояли перед судом.

Матеріали справи свідчать, що у позовній заяві позивачем було зазначено, що позивач очікує понести додаткові витрати у розмірі вартості відрядження представника для участі в судовому розгляді (орієнтовно 2-3 тис. грн.), та можливо витрати на адвоката (на підставі виставленого рахунку).

18.02.2021 на адресу Господарського суду міста Києва від позивача надійшло клопотання про відшкодування витрат на правову допомогу. Відповідно до якого просить стягнути з Відповідача витрати понесені Позивачем на правову допомогу в розмірі 1200 грн. (за ознайомлення з матеріалами справи).

Того ж дня, 18.02.2021, від позивача надійшло клопотання про відшкодування витрат на правову допомогу. Відповідно до якого просить стягнути з Відповідача витрати понесені Позивачем на правову допомогу в розмірі 58690,00грн. До клопотання додано відповідний розрахунок витрат на правову допомогу №1 від 16.02.2021р.

Також, 18.02.2021 від Відповідача до суду надійшло Клопотання про зменшення заявлених позивачем судових витрат на правову допомогу. Клопотання обґрунтоване тим, що гонорар, розмір якого заявлений у розрахунку витрат на правову допомогу належним чином не обґрунтований та його розмір сторонами в угоді не визначений. Крім того, ряд позицій процесуальних документів, що включені до розрахунку підписані керівником Відповідача. Розмір витрат на представництво є завищеним, з огляду на категорію та складність справи.

02.03.2021 Позивачем до суду подано Клопотання про збільшення витрат на правову допомогу. Згідно поданого Клопотання, Позивач просить стягнути з Відповідача витрати понесені Позивачем на правову допомогу в розмірі 4270грн. (витрати на відрядження та представництво в суді 02.03.2021), а загалом - 64 160,16 грн.

16.04.2021 до суду надійшла заява ТОВ «РОСТОРГ - ІНВЕСТ» про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу.

Згідно даної заяви, Позивач просить стягнути з Відповідача витрати понесені Позивачем на правову допомогу в розмірі 67146,81 грн. (додатково донараховано 2986,65 грн. як додаткові судові витрати на розгляд справи який відбувся 15.04.2021).

На підтвердження понесених позивачем судових витрат до матеріалів справи надано наступні докази:

- Копію Договору про надання правової допомоги №709/м від 06.07.2020, укладеного між позивачем та Адвокатським об`єднанням «Компанія «Довіра»;

- Копію Додаткової угоди №2 до Договору про надання правової допомоги №709/м від 06.07.2020, укладеного між позивачем та Адвокатським об`єднанням «Компанія «Довіра»

- Копія свідоцтва на право на заняття адвокатською діяльністю №726 на ім`я Клопков С.М. ;

- Копія ордеру на надання правової допомоги ЗП№118409 на ім`я Клопков С.М. ;

- Копію Договору про надання правової допомоги №03/2021 від 16.02.2021, укладеного між позивачем та Адвокатом Козоріз А.С.;

- Копія ордеру на надання правової допомоги №0006506 на ім`я Козоріз А.С. ;

- Копії акту №1 приймання-передачі наданих послуг від 17.02.2021р. на суму 1 200,00 грн., підписаного між ТОВ «РОСТОРГ - ІНВЕСТ» та Козоріз А.С. ;

- Копію квитанції до прибуткового касового ордеру №98 від 17.02.21 на суму 1200 грн.;

- Копію акту №1 прийому-передачі послуг від 16.02.2021р. на суму 58 690,16 грн., підписаного між ТОВ «РОСТОРГ - ІНВЕСТ» та АО «Компанія «Довіра»;

- Копію розрахунку витрат на правову допомогу №1 від 16.02.2021р.;

- Копію квитанції до прибуткового касового ордеру №105 від 16.02.21 на суму 58 690,16 грн.;

- Копію акту №3 прийому-передачі послуг від 26.02.2021р. на суму 4 270,00 грн., підписаного між ТОВ «РОСТОРГ - ІНВЕСТ» та АО «Компанія «Довіра»;

- Копію квитанції до прибуткового касового ордеру №118 від 26.02.21 на суму 4 270,00 грн.;

- Копію акту надання послуг №51 від 16.04.2021 на суму 2 000,00 грн., підписаного між ТОВ «РОСТОРГ - ІНВЕСТ» та АО «Компанія «Довіра»;

- Копію платіжного доручення №59 від 16.04.2021 на суму 2 000,00 грн.

За змістом статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 зазначеного Закону).

Разом із тим згідно зі статтею 15 Господарського процесуального кодексу України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (стаття 16 Господарського процесуального кодексу України).

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 зазначеного Кодексу).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості; ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:

1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 Господарського процесуального кодексу України);

2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 Господарського процесуального кодексу України): - подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу.

3) розподіл судових витрат (стаття 129 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно зі статтею 123 зазначеного Кодексу судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до частин 1, 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Разом із тим розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (частина 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України).

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 3 статті 126 цього Кодексу).

Водночас за змістом частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

У розумінні положень частини 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

За змістом пункту 1 частини 2 статті 126, частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 126 цього Кодексу).

Натомість положеннями пункту 2 частини 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України регламентовано порядок компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги (витрати на проїзд, проживання, поштові послуги тощо), для розподілу яких необхідною умовою є надання відповідних доказів, які підтверджують здійснення таких витрат.

Аналогічну правову позицію викладено в постанові від 03.10.19. у справі № 922/445/19 Об`єднаної палати Верховного суду у складі суддів Касаційного господарського суду та в постанові Верховного суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 11.09.2020 у справі № 922/3724/19.

Таким чином, ураховуючи наведені положення процесуального законодавства та беручи до уваги, заперечення відповідача щодо неспівмірності заявлених витрат на правничу допомогу із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим на виконання робіт адвокатом позивача, а отримання правничої допомоги є правом кожної юридичної або фізичної особи, суд дійшов висновку, що заява позивача підлягає задоволенню частково в сумі 13400,00 грн.

Зокрема, суд задовольняє вимоги про стягнення з відповідача наступних витрат:

- Підготовка позовної заяви про стягнення боргу (п.3 Розрахунку витрат від 16.02.21) в сумі 5000 грн.;

- Участь у судових засіданнях (2 підготовчі засідання * 1000 грн. = 2000 грн.; 1 засідання по суті - 2000 грн.; разом - 4000 грн.);

- Ознайомлення з матеріалами справи за Договором 03/2021 від 16.02.2021р. у сумі 1200 грн.;

- Підготовка клопотання про витребування доказів (п.6 Розрахунку витрат від 16.02.21) в сумі 100 грн.;

- Підготовка клопотання про виклик свідків (п.7 Розрахунку витрат від 16.02.21) в сумі 600 грн.;

- Підготовка клопотання про витребування доказів (п.8 Розрахунку витрат від 16.02.21) в сумі 1000 грн.;

- Підготовка відповіді на відзив (п.11 Розрахунку витрат від 16.02.21) в сумі 1500 грн.

При цьому, суд бере до уваги Клопотання Відповідача про зменшення витрат на правову допомогу та відмовляє у стягненні вартості наданих послуг, наведених у пунктах 1-2, 4-5, 9-10, 13-14 розрахунку витрат від 16.02.21, а саме:

- Надання консультації, ознайомлення з документацією, підготовка адвокатських запитів (1-2, 4-5 розрахунку) стосується підготовчої стадії подання позову та повинні включатись в п.3 (Підготовка позовної заяви про стягнення боргу);

- Підготовка заяви про забезпечення позову та підготовка апеляційної скарги (п.9-10 розрахунку), - у задоволенні заяви судом відмовлено, витрати на підготовку апеляційної скарги не стосуються розгляду справи у суді першої інстанції;

- п.13 Розрахунку (Гонорар адвоката). Як вказав представник позивача та як визначено у п. 1.3. Додаткової угоди №2 до Договору №709/м про надання правової допомоги від 06.11.2020, вказаний Гонорар є «Гонорар успіху» в результаті позитивного вирішення справи.

У рішенні (щодо справедливої сатисфакції) від 19 жовтня 2000 року у справі «Іатрідіс проти Греції» (Iatridis v. Greece, заява № 31107/96) ЄСПЛ вирішував питання обов`язковості для цього суду угоди, укладеної заявником зі своїм адвокатом стосовно плати за надані послуги, що співставна з «гонораром успіху». ЄСПЛ указав, що йдеться про договір, відповідно до якого клієнт погоджується сплатити адвокату як гонорар відповідний відсоток суми, якщо така буде присуджена клієнту судом. Такі угоди, якщо вони є юридично дійсними, можуть підтверджувати, що у заявника дійсно виник обов`язок заплатити відповідну суму гонорару своєму адвокатові. Однак, угоди такого роду, зважаючи на зобов`язання, що виникли лише між адвокатом і клієнтом, не можуть зобов`язувати суд, який має оцінювати судові та інші витрати не лише через те, що вони дійсно понесені, але й ураховуючи також те, чи були вони розумними (§ 55).

Велика Палата Верховного Суду у Постанові від 12.05.2020 у справі №904/4507/18 вказує, «що за наявності угод, які передбачають «гонорар успіху», ЄСПЛ керується саме наведеними вище критеріями при присудженні судових та інших витрат, зокрема, у рішенні від 22 лютого 2005 року у справі «Пакдемірлі проти Туреччини» (Pakdemirli v. Turkey, заява № 35839/97) суд також, незважаючи на укладену між сторонами угоду, яка передбачала «гонорар успіху» у сумі 6 672,9 євро, однак, на думку суду, визначала зобов`язання лише між заявником та його адвокатом, присудив 3 000 євро як компенсацію не лише судових, але й інших витрат (§ 70-72).

5.44. З урахуванням наведеного вище не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору, що передбачає сплату адвокату «гонорару успіху», у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.».

Також, Велика Палата Верховного Суду вже вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).

Суд вказує, що сплата клієнтом адвокату гонорару успіху, як додаткового блага за належно виконану роботу, в наслідок чого позивач отримав позитивне для себе рішення, до прийняття судом такого рішення, а саме 16.02.2021р. було передчасним. Розумності та обґрунтованості визначеної суми (27650,16грн.) позивачем не зазначено. При цьому, суд також враховує складність справи, та зазначає, що дана справа не відноситься до категорії складних.

Обсяг доказів підготовлених позивачем та досліджених судом не був значним. При цьому, матеріали справи перевантажені заявами та клопотаннями позивача які мають суто технічний характер, зокрема, Позивачем подано чотири окремих клопотання про відшкодування витрат на правову допомогу з додатками, перше з яких подано до суду ще 18.02.2021р.

З огляду на наведене вище, суд приходить до висновку, що «Гонорар успіху» за рахунок Відповідача відшкодуванню не підлягає.

Керуючись ст. 123, 126, 129, 221, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «РОСТОРГ - ІНВЕСТ», про ухвалення додаткового рішення про відшкодування витрат на правову допомогу у справі № 910/18786/20 задовольнити частково.

2. Стягнути з Концерну «Військторгсервіс» (код 33689922; 03151, м. Київ, вул. Молодогвардійська, 28-А) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «РОСТОРГ - ІНВЕСТ» (код 43591006; 69002, м. Запоріжжя, вул. Горького, буд.115, кв. 84) 13400,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

3. В іншій частині відмовити.

Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 03.06.2021.

Суддя І.Д. Курдельчук