РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

26.05.2021Справа № 905/83/21
Господарський суд міста Києва у складі судді Андреїшиної І.О., за участю секретаря судового засідання Березовської С.В., розглянувши матеріали господарської справи

За позовом Приватного акціонерного товариства "Великоанадольський вогнетривкий комбінат" (85721, Донецька область, Волноваський р-н., смт.Володимирівка, вул. Заводська, 1, )

до 1) Донецької обласної державної адміністрації (84306, Донецька область, м.Краматорськ, вул. Олекси Тихого, 6, )

2) Мар`їнської районної державної адміністрації Донецької області (85600, Донецька область, Мар`їнський р-н., м.Мар`їнка, вул. Шевченка, 3, )

про визнання укладеною додаткової угоди та внесення змін до договору,

Представники учасників судового процесу:

Від позивача: Яковлєв А.В.

Від відповідачів: не з`явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство "Великоанадольський вогнетривкий комбінат" звернулось до Господарського суду Донецької області з позовом до Донецької обласної державної адміністрації та Мар`їнської районної державної адміністрації Донецької області про визнання укладеною додаткової угоди №1 про внесення змін до договору оренди землі б/н від 14.08.2020 у запропонованій позивачем редакції.

Ухвалою суду від 18.01.2021 (з урахуванням ухвали від 04.02.2021) прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 905/83/21; встановлено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначено на 10.02.2021 року об 14:30 год.

05.02.2021 від відповідача-1 через канцелярію суду надійшло клопотання в порядку ст.197 ГПК України, яке задоволено судом, про що постановлено відповідну ухвалу від 08.02.2021.

Одночасно, від відповідача-1 надійшло клопотання №70/0/150-21/05 від 01.02.2021 щодо уточнення територіальної юрисдикції (підсудності) спору та передачі його на розгляд до Господарського суду міста Києва та відзив №68/0/150-21/05 від 01.02.2021 на позовну заяву, з додатками згідно переліку.

У відзиві на позовну заяву Донецька обласна державна адміністрація зазначає, що законодавством зафіксовано лише граничні розміри відсоткової ставки для нарахування орендної плати за землю - не нижче розміру земельного податку, та не більше 12 відсотків нормативної грошової оцінки, норми ПК України не обмежують сторони у виборі розміру відсоткової ставки при укладанні договору в межах визначених граничних розмірів. Також відповідач зазначає, що умови пункту 9 договору, укладеного за взаємною згодою сторін, щодо встановлення розміру плати за землю не нижче розміру земельного податку, а саме - на рівні 6% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки цілком відповідають вимогам ПК України та не порушують прав позивача.

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 10.02.2021 справу № 905/83/21 передано за територіальною підсудністю до Господарського суду міста Києва.

12.03.2021 до Господарського суду міста Києва надійшли матеріали справи № 905/83/21.

Згідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.03.2021, матеріали справи № 905/83/21 передано на розгляд судді Андреїшиній І.О.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.03.2021 прийнято справу № 905/83/21 до свого провадження та ухвалено розглядати справу за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання у справі призначено на 07.04.2021.

30.03.2021 через відділ діловодства суду позивачем подано відповідь на відзив, до якого долучено клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Клопотання позивача про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції мотивоване карантинними заходами та заборонами, які встановлені з 20.03.2021 та враховуючи збільшення кількості захворювань на COVID-19, спричинену коронавірусом SARS-CoV-2, у зв`язку з чим позивач просив суд проводити розгляд справи в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.04.2021 у задоволенні клопотання Приватного акціонерного товариства "Великоанадольський вогнетривкий комбінат" про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції відмовлено.

30.03.2021 засобами поштового зв`язку від позивача надійшла відповідь на відзив позовну заяву.

Також 06.04.2021 відповідачем-1 подано клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконфереції.

У засідання суду 07.04.2021 з`явився представник позивача.

Судом протокольною ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконфереції.

Суд на місці ухвалив залучити відповідь на відзив позовну заяву до матеріалів справи, відомості про дану процесуальну дію занесено до протоколу судового засідання.

Відповідачі участь своїх представників у засідання суду 07.04.2021 не забезпечили, про дату та час судового розгляду повідомлялися належним чином.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.04.2021 відкладено підготовче засідання на 21.04.2021.

19.04.2021 на електронну адресу Господарського суду міста Києва від відповідача-1 надійшло клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції за допомогою програмного забезпечення "EasyCon".

Клопотання відповідача-1 про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції мотивоване карантинними заходами щодо запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, у зв`язку з чим відповідач-1 просив суд проводити розгляд справи в режимі відеоконференції за допомогою програмного забезпечення "EasyCon".

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.04.2021 повернуто клопотання № 325/0/150-21/05 від 19.04.2021 про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції заявнику без розгляду.

Відповідачі участь своїх представників у засідання суду 21.04.2021 не забезпечили, про дату та час судового розгляду повідомлялися належним чином.

У підготовчому засіданні 21.04.2021 присутнім представником позивача надано усні пояснення щодо можливості закриття підготовчого провадження та про призначення справи до розгляду по суті.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.04.20217 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 17.05.2021.

22.04.2021 через відділ діловодства суду від відповідача-1 повторно надійшло клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції за допомогою програмного забезпечення «EasyCon».

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.04.2021 клопотання Донецької обласної державної адміністрації про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції за допомогою програмного забезпечення «EasyCon» по справі № 905/83/21 залишено без розгляду.

У судовому засіданні 17.05.2021 суд на місці ухвалив відкласти розгляд справи на 26.05.2021, відомості про дану процесуальну дію занесено до протоколу судового засідання.

У судовому засіданні 26.05.2021 представник позивача позовні вимоги підтримав, надав пояснення по суті спору та просив задовольнити позов.

Відповідачі участь своїх представників у засідання суду 26.05.2021 не забезпечили, про дату та час судового розгляду повідомлялися належним чином.

26.05.2021 у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оглянувши оригінали документів, копії яких долучено до матеріалів справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

14.08.2020 між Приватним акціонерним товариством "Великоанадольський вогнетривкий комбінат" (далі - позивач, орендар) та Донецькою обласною державною адміністрацією, Донецькою обласною військово-цивільною адміністрацією (далі - відповідач-1, орендодавець), орган, який здійснює заходи, пов`язані з державною реєстрацією права держави в особі облдержадміністрації на земельну ділянку, відповідно до розпорядження голови Державної обласної державної адміністрації, керівника обласної військово-цивільної адміністрації № 787/5-20 від 23.07.2020 «Про передачу земельної ділянки в оренду ПрАТ «ВАВК», Мар`їнська районна державна адміністрація (надалі відповідач-2) був укладений договір оренди землі, зареєстрований 14.09.2020 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права, запис №38217835.

Відповідно до п.1.1. договору орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємствами, що пов`язані з користуванням надрами (для розробки каолінового кар`єру по видобуванню вторинних каолінів Володимирівського родовища) з кадастровим номером :07:000:4040 із земель промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення, яка розташована на території Степненської сільської ради Мар`їнського району Донецької області за межами населених пунктів.

Згідно з п.2. договору в оренду передається земельна ділянка загальною площею 102,9386 га (кадастровий номер :07:000:4040), з них землі промисловості 102, 9386 га.

На земельній ділянці об`єкти нерухомості майна-відсутні, а також інші об`єкти інфраструктури - відсутні (п.3. договору).

Відповідно до п. 5 договору нормативна грошова оцінка земельної ділянки на дату укладання договору становить 95 490 215, 12 грн.

Згідно з п.8. договору даний договір укладено строком на 20 років.

Пунктом 9 договору визначено, що орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі у розмірі 6% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки на рік, що складає 5 729 412, 91 грн.

Обчислення розміру орендної плати за земельну ділянку здійснюється з урахуванням індексації (п.10. договору).

На виконання договору, Актом приймання-передачі об`єкта оренди від 14.08.2020 орендодавець передав, а орендар прийняв в оренду на строк 20 років земельну ділянку за кадастровим номером :07:000:4040 площею 102,9386 га, яка розташована на території Степненської сільської ради Мар`їнського району Донецької області за межами населених пунктів.

Позивач листом від 03.12.2020 за вих.№1302 «Про внесення змін до договору оренди землі від 14.08.2020 року» звернувся до Донецької обласної державної адміністрації та надав на підписання проект додаткової угоди №1 про внесення змін до договору оренди землі від 14.08.2020 року. Зокрема, позивач просив привести у відповідність розмір орендної плати за договором пункту 284.4 статті Податкового кодексу України, за яким плата за землю за земельні ділянки, надані гірничовидобувним підприємствам для видобування корисних копалин та розробки родовищ корисних копалин, справляється у розмірі 25 відсотків податку, обчисленого відповідно до статей 274 і 277 цього Кодексу.

У відповідь на лист позивача, відповідач-1 листом №0.2/19-6170/4-20 від 09.12.2020 відмовив позивачу у підписанні запропонованої позивачем додаткової угоди, мотивуючи своє рішення тим, що статтями 274 та 177 ПК України регламентовано встановлення ставок земельного податку, проте підстави для укладання з ПрАТ «ВАВК» додаткової угоди до вищевказаного договору оренди землі щодо розміру орендної плати відсутні.

Позивач листом від 03.12.2020 за вих.№1303 «Про внесення змін до договору оренди землі від 14.08.2020 року» звернувся до Мар`їнської районної державної адміністрації Донецької області та надав на підписання проект додаткової угоди №1 про внесення змін до договору оренди землі від 14.08.2020 року.

Листом № 3443/01.1-32 від 10.12.2020 відповідач - 2 повідомив позивачу, що вирішення питання про внесення змін до укладеного договору в частині розміру та розрахунку річної орендної плати за користування земельною ділянкою загальною площею 102,9386 га належить до повноважень Донецької обласної державної адміністрації, яка є орендодавцем цієї земельної ділянки державної власності.

Позивач у позовній заяві зазначає, що договором та законом передбачена можливість зміни розміру орендної плати, при тому, що плата за земельні ділянки державної та комунальної власності є регульованою ціною, передбачені Податковим кодексом України особливості оподаткування платою за землю (зменшений розміру такої плати), є підставою для внесення відповідних змін до укладеного між сторонами в цій справі договору оренди землі від 14.08.2020 у запропонованій позивачем редакції за додатковою угодою №1, умови якої повністю відповідають положенням пункту 274.1 статті 274, пункту 284.4 статті 284 і пункту 288.5 статті 288 ПК України.

За таких обставин позивач звернувся до господарського суду з вимогою про визнання укладеною додаткової угоди № 1 про внесення змін до договору оренди землі від 14.08.2020 року.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

За приписами ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків

Частиною 1 ст. 627 Цивільного кодексу України передбачено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 630 Цивільного кодексу України обумовлено, що договором може бути встановлено, що його окремі умови визначаються відповідно до типових умов договорів певного виду, оприлюднених у встановленому порядку. Якщо у договорі не міститься посилання на типові умови, такі типові умови можуть застосовуватись як звичай ділового обороту, якщо вони відповідають вимогам ст. 7 цього Кодексу.

Договір, щодо укладення якого між сторонами виник спір, за своєю правовою природою, є договором оренди, правовідносини за яким підпадають під правове регулювання Глави 58 Цивільного кодексу України, Глави 30 Господарського кодексу України.

Відповідно до ч. 1 ст. 283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Аналогічні норми містяться в положеннях ст. 759 Цивільного кодексу України.

Від імені та в інтересах держави право власності здійснюють відповідно органи державної влади (ч. 2 ст. 326 ЦК). Управління майном, що є у державній власності, здійснюється державними органами, а у випадках, передбачених законом, може здійснюватися іншими суб`єктами (ч. 3 ст. 326 ЦК).

Згідно зі ст. 4 Закону України від 21 вересня 2006 р. № 185-V «Про управління об`єктами державної власності» суб`єктами управління об`єктами державної власності є: Кабінет Міністрів України; центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері управління об`єктами державної власності; центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері економічного розвитку; міністерства та інші органи виконавчої влади; Фонд державного майна України; органи, що забезпечують діяльність Президента України, Верховної Ради України та Кабінету Міністрів України; органи, які здійснюють управління державним майном відповідно до повноважень, визначених окремими законами; державні господарські об`єднання, державні холдингові компанії, інші державні господарські організації; Національна академія наук України, галузеві академії наук. Державна керуюча холдингова компанія має статус уповноваженого органу управління щодо об`єктів управління державної власності, що передані до її статутного капіталу та статутного капіталу її корпоративних підприємств.

За нормами ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом; а також у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору (ст. 652 ЦК України).

Згідно ст. 632 ЦК України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. У випадках, встановлених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування.

Статтею 30 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що зміна умов договору оренди землі здійснюється за взаємною згодою сторін. У разі не досягнення згоди щодо зміни умов договору оренди землі спір вирішується в судовому порядку.

Отже, нормами чинного законодавства передбачено можливість зміни умов договору за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у випадках встановлених договором або законом.

Так, статтею 284 ПК України визначено особливості оподаткування платою за землю. Згідно пункту 284.4 статті 284 Податкового кодексу України встановлено, що плата за землю за земельні ділянки, надані гірничодобувним підприємствам для видобування корисних копалин та розробки родовищ корисних копалин, справляється у розмірі 25 відсотків податку, обчисленого відповідно до статей 274 і 277 цього Кодексу.

Відповідно до п. 274.1 ст. 274 («Ставка земельного податку за земельні ділянки, нормативну грошову оцінку яких проведено (незалежно від місцезнаходження)») ПК України, ставка податку за земельні ділянки, нормативну грошову оцінку яких проведено, встановлюється у розмірі не більше 3 відсотків від їх нормативної грошової оцінки, для земель загального користування - не більше 1 відсотка від їх нормативної грошової оцінки, а для сільськогосподарських угідь - не менше 0,3 відсотка та не більше 1 відсотка від їх нормативної грошової оцінки, а для лісових земель - не більше 0,1 відсотка від їх нормативної грошової оцінки.

Рішенням Вугледарської міської ради № 7/44-25 від 21.06.2019 «Про встановлення ставок та пільг із сплати земельного податку на 2020 рік» на території Вугледарської міської ради (колишньої Степненської сільської ради Марийського району) встановлено ставки земельного податку (додаток 1) та пільги для фізичних та юридичних осіб, надані відповідно до пункту 284.1 статті 284 Податкового кодексу України (додаток 2) на 2020 рік.

Додатком 1 зазначеного рішення Вугледарської міської ради визначено, що ставки земельного податку за земельні ділянки, нормативну грошову оцінку яких проведено (незалежно від місцезнаходження) для земель промисловості за видом цільового призначення

- для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємствами, що пов`язані з користуванням надрами (код 11.01 за Класифікацією видів цільового призначення земель, затвердженою Наказом Державного комітету України із земельних ресурсів №548 від 23.07.2010) для юридичних осіб на 2020 рік встановлено на рівні 2,000 % від нормативної грошової оцінки земель.

Таку ж ставку земельного податку на рівні 2,000% від нормативної грошової оцінки земель встановлено на 2021 рік рішенням Вугледарської міської ради №7/58-37 від 26.06.2019 «Про встановлення ставок та пільг із сплати земельного податку на 2021 рік» згідно з Додатком 1 до цього рішення.

26.06.2020 на пленарному засіданні Вугледарської міської ради було прийнято рішення №7/58-22 від 26.06.2020, згідно з яким затверджено технічну документацію з нормативної грошової оцінки земельної ділянки несільськогосподарського призначення Приватного акціонерного товариства "Великоанадольський вогнетривкий комбінат" площею 102,9386 га (кадастровий номер :07:000:4040) із земель запасу промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення, державної власності, для подальшої передачі в оренду, Приватному акціонерному товариству "Великоанадольський вогнетривкий комбінат" для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємствами, що пов`язані з користуванням надрами розташованої за межами населених пунктів на території Вугледарської міської об`єднаної територіальної громади в особі Вугледарської міської ради (колишньої Степненської сільської ради Марийського району Донецької області) відповідно до якої вартість земельної ділянки станом 01.06.2020 року встановлена у розмірі 95 490 215,12 грн.

Водночас, підпунктом 3 пункту 3 розпорядження голови Донецької обласної державної адміністрації, керівника обласної військово-цивільної адміністрації від 23.07.2020 №787/5-20 «Про передачу земельної ділянки в оренду ПрАТ «ВАВК»», яким відповідача-2 уповноважено від імені держави в особі облдержадміністрації укласти договір оренди землі з ПрАТ «ВАВК», райдержадміністрації при укладенні договору встановити відсоткову ставку орендної плати, визначену рішенням Вугледарської міської ради Донецької області, але не менше 6% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

Поняття плати за землю наведено у підпункті 14.1.147 пункту 14.1 статті 14 ПК України - це обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Тобто, плата за землю має подвійну правову природу, оскільки, з одного боку, є передбаченим договором оренди землі платежем, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою, з іншого - однією із форм плати за землю як загальнодержавного податку нарівні із земельним податком.

Сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо зазначено про це, а також у разі, якщо обов`язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами (стаття 6 Цивільного кодексу України).

Таким чином, положення п. 284.4 ст. 284 ПК України встановлюють розмір плати за землю відповідної категорії, у даному випадку у вигляді орендної плати, що має наслідком внесення відповідних змін у договірні відносини сторін щодо оренди земельних ділянок визначених категорій.

Імперативні приписи Податкового кодексу України мають пріоритет в частині визначення розміру орендної плати.

Аналогічна правова позиція міститься в постановах Верховного Суду від 10.04.2019 у справі №904/3714/18, від 18.09.2019 у справі №904/3712/18, від 27.11.2019 у справах №904/5627/18 та №904/5631/18, від 11.12.2019 у справі №904/1763/19, від 17.12.2019 у справі №904/1770/19, від 19.12.2019 у справі №904/1762/19 та ін.

Відповідно до визначення, наведеного у статті 1 Гірничого закону України, гірнича (гірничодобувна) промисловість - комплекс галузей важкої промисловості з розвідування родовищ корисних копалин, їх видобутку з надр землі та збагачення; гірниче підприємство - цілісний технічно та організаційно відокремлений майновий комплекс засобів і ресурсів для видобутку корисних копалин, будівництва та експлуатації об`єктів із застосуванням гірничих технологій (шахти, рудники, копальні, кар`єри, розрізи, збагачувальні фабрики тощо).

Відповідно до ст. 1 Гірничого закону України, гірниче підприємство це цілісний технічно та організаційно відокремлений майновий комплекс засобів і ресурсів для видобутку корисних копалин, будівництва та експлуатації об`єктів із застосуванням гірничих технологій (шахти, рудники, копальні, кар`єри, розрізи, збагачувальні фабрики тощо).

Підпункт 14.1.37 пункту 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України також визначає господарську діяльність гірничодобувного підприємства як діяльність, яка охоплює процеси добування та первинної переробки корисних копалин.

Судом встановлено, що Приватне акціонерне товариство "Великоанадольський вогнетривкий комбінат" є гірничодобувним підприємством, що здійснює діяльність з добування піску, гравію, глин і каоліну (код КВЕД 08.12), що підтверджується як витягом з ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо ПрАТ «ВАВК», та відповідає меті та предмету діяльності підприємства згідно його статуту.

Основною сировиною для виготовлення вогнетривкої цегли є каолін вторинний, видобуток якого веде позивач відкритим способом на території Володимирського родовища, що розташоване на території Волноваського та Марийського районів Донецької області, в т.ч. на спірній земельній ділянці, на підставі спеціального дозволу на користування надрами, виданого Державною службою геології та надр України №468 від 29.02.1996.

За приписами ст.66 Земельного кодексу України до земель промисловості належать землі, надані для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд промислових, гірничодобувних, транспортних та інших підприємств, їх під`їзних шляхів, інженерних мереж, адміністративно-побутових будівель, інших споруд.

Відповідно дост.17 Кодексу України про надра, гірничим відводом є частина надр, надана користувачам для промислової розробки родовищ корисних копалин та цілей, не пов`язаних з видобуванням корисних копалин. Користування надрами за межами гірничого відводу забороняється.

Стаття 18 Кодексу України про надра передбачає, що надання земельних ділянок для потреб, пов`язаних з користуванням надрами, провадиться в порядку, встановленому земельним законодавством України.

Земельні ділянки для користування надрами, крім випадків, передбачених ст. 23 цього Кодексу, надаються користувачам надр після одержання ними спеціальних дозволів на користування надрами чи гірничих відводів.

Так, відповідно до ст. 24 Гірничого Закону України, гірниче підприємство при проведенні гірничих робіт повинно мати: спеціальний дозвіл на користування надрами; акт про надання гірничого відводу (крім користувачів нафтогазоносними надрами); технічний проект, затверджений і погоджений у встановленому порядку; геолого-маркшейдерську, технічну та обліково-контрольну документацію (календарні плани розвитку гірничих робіт, проекти, паспорти, схеми).

Враховуючи викладені вимоги, здійснення позивачем гірничої діяльності належно підтверджується наступними документами, копії яких містяться в матеріалах справи:

- спеціальним дозволом на користування надрами, виданим Державною службою геології та надр України, № 468 від 29.02.1996 (дію продовжено на період проведення антитерористичної операції відповідно до ст.5 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», що підтверджується листом Державної служби геології та надр України, №15310/13/12-16 від 29.08.2016, витягом з сайту ДНВП "ГЕОІНФОРМ УКРАЇНИ" щодо Переліку спеціальних дозволів на користування надрами (http://geoinf.kiev.ua/wp/spedozvoli-rep.php));

- актом про надання гірничого відводу, виданим Державною службою України з питань праці, №3364 від 08.08.2018;

- планом гірничих робіт (кар`єр каоліновий, календарний план відпрацювання, М 1:2000, початок робіт 1950 рік, корисна копалина каолін, механізація гірничих робіт, №1, план доповнений на 01.05.2020 рік);

- планом гірничих робіт (кар`єр каоліновий, календарний план відпрацювання, М 1:2000, початок робіт 1950 рік, корисна копалина каолін, механізація гірничих робіт, №2, план доповнений на 01.05.2020 рік);

- пояснювальною запискою до плану розвитку гірничих робіт на 2020 рік, «Виробнича програма на 2020 рік»;

- погодженням Головного управління Держпраці у Донецькій області коригування Плану розвитку гірничих робіт на 2020 рік, від 10.07.2020 №06.3-13-1/4469/20;

- технічним проектом каолінового рудника, підготовленим Державним радянським інститутом (Міністерства чорної металургії) з проектування підприємств залізорудної, марганцевої, флюсової промисловості, промисловості вогнетривкої сировини і плавикового шпату «Южгипроруда», замовлення №1243, арх.№111326, м. Харків, березень 1978;

- висновком з оцінки впливу на довкілля планованої діяльності з «Видобування вторинних каолінів відкритим способом на території Володимирського родовища, що розташовано на території Волноваського і Мар`їнського районів Донецької області», виданим Міністерством екології та природних ресурсів України, №7-03/12-5/1 від 05.07.2019;

- дозволом на виконання робіт підвищеної небезпеки, виданий Держгірпромнагляд, №3302.11.30-14.22.00 від 26.03.2010 (дію продовжено на період проведення антитерористичної операції відповідно до ст.5 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції»), з додатком до дозволу, від 07.09.2011;

- проектом землеустрою щодо відведення земельної ділянки державної власності в оренду ПрАТ «ВАВК» для розробки каолінового кар`єру по видобуванню вторинних каолінів Володимирського родовища, затвердженим розпорядженням голови Донецької обласної державної адміністрації, керівника обласної військово-цивільної адміністрації від 23.07.2020 №787/5-20.

З огляду на зазначене, судом встановлено, що орендована за договором оренди землі від 14.08.2020 земельна ділянка, кадастровий номер :07:000:4040, використовується позивачем для видобування корисних копалин та розробки родовищ корисних копалин, що є підставою для застосування до спірних правовідносин приписів пункту 284.4 статті 284 ПК України, згідно з яким плата за землю за земельні ділянки, надані гірничодобувним підприємствам для видобування корисних копалин та розробки родовищ корисних копалин, справляється у розмірі 25 відсотків податку, обчисленого відповідно до статей 274 і 277 цього Кодексу.

Заперечуючи проти задоволення позовних вимог відповідач-1 у відзиві обґрунтовує свою незгоду із заявленими позовними вимогами, фактично наступним доводами:

- умови пункту 9 договору оренди землі від 14.08.2020 відповідають вимогам Податкового кодексу України та не порушують прав позивача;

- договір є укладеним добровільно та станом на момент його укладення між сторонами був відсутній спір щодо його умов, а також відсутні підстави для перегляду розміру орендної плати;

- відсутні правові підстави для застосування зворотної дії в часі пунктів додаткової угоди, що змінюють зобов`язання, строк виконання яких вже настав.

Однак суд не погоджується з наведеними доводами відповідача-1 та вважає за необхідне зазначити наступне.

Предметом позовних вимог за цим позовом є визнання укладеною додаткової угоди про внесення змін до договору оренди землі у запропонованій орендарем редакції, яка, зокрема, передбачає зміну розміру орендної плати, обчисленої за додатковою угодою на підставі пункту 284.4 статті 284 Податкового кодексу України, з урахуванням рішення Вугледарської міської ради №7/44-25 від 21.06.2019 «Про встановлення ставок та пільг зі сплати земельного податку на 2020 рік» та розпорядження голови Донецької обласної державної адміністрації керівника обласної військово- цивільної адміністрації №787/5-20 від 23.07.2020.

Отже, позивач не оскаржує правові та інші підстави, якими керувалися сторони під час укладення Договору оренди, та розпорядження голови Донецької обласної державної адміністрації керівника обласної військово-цивільної адміністрації №787/5-20 від 23.07.2020, а також не вимагає розірвання такого Договору оренди.

Суд зазначає, що зазначене розпорядження є актом індивідуальної дії, який вичерпав свою юридичну силу після його реалізації, а тому оспорювання правомірності визначення граничного розміру відсоткової ставки орендної плати при укладенні договору не матиме наслідків для орендаря, оскільки право користування земельною ділянкою та обов`язок зі сплати орендної плати на земельну ділянку виник у орендаря на підставі Договору (зокрема п.9 Договору). Право оренди позивача за вказаним Договором оренди земельної ділянки зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права 14.09.2020, запис №38217835, про що свідчить витяг від 17.09.2020 за №224354035.

Відтак, спосіб захисту порушеного права шляхом оскарження такого рішення суб`єкта владних повноважень про передачу земельної ділянки в оренду не забезпечує реального захисту прав позивача, що в повній мірі узгоджується із правовою позицією, викладеною Конституційним Судом України у рішенні від 16 квітня 2009 року № 7-рп/2009, у постанові Верховного Суду України від 06.07.2016 у справі №916/876/13, та в Інформаційному листі Вищого господарського суду України №01-06/1097/17 від 07.07.2017.

Відповідно до ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом; а також у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору (ст. 652 ЦК України).

Згідно ст. 632 ЦК України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. У випадках, встановлених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування.

Так, після укладення Договору оренди позивачу стало відомо про те, що законодавцем доповнено норми статті 284 Податкового кодексу України доповнено пунктом 284.4 (Законом №2245- VIII від 07.12.2017; із змінами, внесеними згідно із Законом №2628-VIII від 23.11.2018), який набув чинності 01.01.2018 та положення якого встановлюють розмір плати за землю відповідної категорії (плата за землю за земельні ділянки, надані гірничодобувним підприємствам для видобування корисних копалин та розробки родовищ корисних копалин), у даному випадку у вигляді орендної плати, що має наслідком внесення відповідних змін у договірні відносини сторін щодо оренди земельних ділянок визначених категорій.

Статтею 15 Цивільного кодексу України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Наведена норма визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язано із позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, спричинена поведінкою іншої особи. Порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту.

З огляду на ці приписи та положення частини 1 статті 16 Цивільного кодексу України, згідно якої кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, позивач внаслідок відмови відповідачів від укладення додаткової угоди до Договору оренди у запропонованій ним редакції, викладеній відповідно до вимог чинного законодавства, набув право на звернення до суду із цим позовом з метою захисту своїх майнових прав та охоронюваних законом інтересів.

Щодо твердження Відповідача-1 стосовно відсутності підстав для перегляду розміру орендної плати суд зазначає, що при укладенні Договору розмір орендної плати визначався нормативно, у зв`язку з чим ніщо не вказує на те, що орендна плата має визначатися на власний розсуд сторін поза межами нормативних приписів.

Оскільки договором та законом передбачена можливість зміни розміру орендної плати, при тому, що плата за земельні ділянки державної та комунальної власності є регульованою ціною, запроваджені законом зміни є підставою для внесення відповідних змін до договору оренди землі.

Позивач є гірничодобувним підприємством, яке здійснює видобування корисних копалин, на підтвердження чого ПрАТ «ВАВК» разом із проектом додаткової угоди надав належне документальне підтвердження, відтак необхідність внесення змін до договору в частині розміру орендної плати на рівні 25% земельного податку, відповідно до вимог чинного законодавства, є обґрунтованою та не є дискреційним питанням, а поведінка відповідачів чітко регулюється нормативними актами.

Імперативні положення Податкового кодексу України мають пріоритет у частині визначення розміру орендної плати, який врегульовано на законодавчому рівні, та прийняття змін до Податкового кодексу України в частині розрахунку плати за землю за ділянки, надані гірничодобувним підприємствам для видобування корисних копалин та розробки родовищ корисних копалин, є підставою для внесення відповідних змін в умови укладеного сторонами договору оренди землі з огляду на імперативність приписів вказаного кодексу, та умови додаткової угоди, запропоновані позивачем, до Договору оренди земельної ділянки відповідають положенням п.274.1 ст.274, п.284.4 ст.284 та п.288.5 ст.288 Податкового кодексу України.

Аналогічна правова позиція міститься в постановах Верховного Суду від 10.04.2019 у справі №904/3714/18, від 27.08.2019 у справі №904/3718/18 та від 11.09.2019 у справі №904/5638/18, від 24.09.2019 у справі №904/5636/18.

Стосовно застосування до спірних правовідносин приписів ч.З ст.631 Цивільного кодексу України слід зазначити, що положеннями цієї норми передбачено можливість застосування сторонами умов договору до відносин між ними, які виникли до його укладення.

Підстави для внесення змін до Договору оренди, що запропоновані позивачем за оспорюваною додатковою угодою, визначені нормативно та існували станом на дату приймання позивачем земельної ділянки в орендне користування - 14.08.2020 (відповідно до Акту приймання-передачі об`єкта оренди від 14.08.2020), та цінова політика у цих правовідносинах є нормативно регульованою та обов`язковою для сторін під час здійснення відповідного правочину.

Більш того, в частині визначення пунктом 9 Договору оренди розміру орендної плати, його не можна вважати виконаним, оскільки цим положенням визначається розмір річної плати, що поширюється на весь строк дії Договору оренди (щорічно).

Відповідно до статті 6 Цивільного кодексу України сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо зазначено про це, а також у разі, якщо обов`язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами.

З огляду на зазначені приписи, суд вважає обґрунтованими та законними позовні вимоги, зокрема, в частині поширення дії Додаткової угоди №1 до Договору оренди на правовідносини, які мали місце до її укладення, після підписання сторонами Договору оренди та з моменту підписання Акту приймання-передачі об`єкта оренди - 14.08.2020 року.

Отже, зважаючи на вищевикладене та те, що договором та законом передбачена можливість зміни розміру орендної плати, при тому, що плата за земельні ділянки державної та комунальної власності є регульованою ціною, передбачені Податковим кодексом України особливості оподаткування платою за землю (зменшений розміру такої плати), є підставою для внесення відповідних змін до укладеного між сторонами в цій справі договору оренди землі від 14.08.2020 у запропонованій позивачем редакції за Додатковою угодою №1, умови якої повністю відповідають положенням пункту 274.1 статті 274, пункту 284.4 статті 284 і пункту 288.5 статті 288 ПК України.

Згідно з приписами статей 78-79 ГПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З огляду на викладене, позовні вимоги Приватного акціонерного товариства "Великоанадольський вогнетривкий комбінат" є правомірними та обґрунтованими шляхом визнання укладеною додаткової угоди №1 про внесення змін до договору оренди землі б/н від 14.08.2020 у запропонованій позивачем редакції.

Частиною 1 ст.73 Господарського процесуального кодексу України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Надаючи оцінку доводам учасників судового процесу судом враховано, що обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи (ч.5 ст.236 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосудця, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення від 09.12.1994р. Європейського суду з прав людини у справі "Руїс Торіха проти Іспанії"). Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів учасників справи та їх відображення у судовому рішенні, суд першої інстанції спирається на висновки, що зробив Європейський суд з прав людини від 18.07.2006р. у справі "Проніна проти України", в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст.6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

У рішенні Європейського суду з прав людини "Серявін та інші проти України" (SERYAVINOTHERS v. UKRAINE) вказано, що усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, N 303-А, п. 29). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі "Суомінен проти Фінляндії" (Suominen v. Finland), N 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (див. рішення у справі "Гірвісаарі проти Фінляндії"' (Hirvisaari v. Finland), №49684/99, п. ЗО, від 27 вересня 2001 року).

Аналогічна правова позиція викладена у постанові від 13.03.2018 Верховного Суду по справі № 910/13407/17.

Окремо суд має зауважити, що приймає до уваги доводи відповідача-2 про відсутність у останнього повноважень вносити зміни до укладеного договору в частині розміру та розрахунку річної орендної плати за користування земельною ділянкою, оскільки вирішення такого питання належить до повноважень Донецької обласної державної адміністрації, яка є орендодавцем цієї земельно ділянки державної власності.

Згідно частини дев`ятої статті 129 Господарського процесуального кодексу України у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Враховуючи викладене, витрати зі сплати судового збору покладаються судом на відповідача-1, оскільки спір виник внаслідок неправильних дій останнього. При цьому, в межах розгляду даного спору не встановлено неправильних дій відповідача-2, однак, Мар`їнська районна державна адміністрація Донецької області зазначена стороною у спірному договорі, тому також є відповідачем.

Відповідно до частини четвертої статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача -1 в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 86, 129, 233, 236-240, 250-252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати укладеною з моменту набрання рішенням законної сили Додаткову угоду №1 про внесення змін до договору оренди землі від 14.08.2020 року у запропонованій позивачем редакції:

«ДОДАТКОВА УГОДА №1

про внесення змін до договору оренди землі від 14.08.2020 року

м. Мар`їнка «_____»____________ 2020 року

Орендодавець Донецька обласна державна адміністрація, Донецька обласна військово-цивільна адміністрація, орган, який здійснює заходи, пов`язані з реєстрацією права держави в особі облдержадміністрації на земельну ділянку, згідно Розпорядження голови Донецької обласної державної адміністрації керівника обласної військово-цивільної адміністрації від 23.07.2020 №787/5-20 - Мар`їнська районна державна адміністрація, місце реєстрації юридичної особи: 85600, Донецька область, Мар`їнський район, м.Мар`їнка, вул.Шевченка, 3, в особі , що діє на підставі Закону України «Про місцеві державні адміністрації», з одного боку, та

Орендар ПРИВАТНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «ВЕЛИКОАНАДОЛЬСЬКИЙ ВОГНЕТРИВКИЙ КОМБІНАТ», місце реєстрації юридичної особи: 85721, Донецька обл., Волноваський район, селище міського типу Володимирівка, вул.Заводська, будинок 1, в особі генерального директора Голубева Д.О., що діє на підставі Статуту, з другого боку,

разом іменовані «Сторони»», а кожен окремо - «Сторона», уклали цю Додаткову угоду №1 про внесення змін до договору оренди землі від 14.08.2020 року (надалі - додаткова угода) про наведене нижче:

1. Викласти пункт 9 договору оренди землі від 14.08.2020 року у новій редакції, а саме:

« 9. Орендна плата вноситься Орендарем у грошовій формі у розмірі 1 432 353,24 грн. (один мільйон чотириста тридцять дві тисячі триста п`ятдесят три гривні 24 коп.) на рік. Обчислення розміру орендної плати здійснюється на підставі пункту 284.4 статті 284 Податкового кодексу України у розмірі 25 відсотків податку, обчисленого відповідно до пункту 274.1 статті 274, пункту 288.5.1. статті 288 Податкового кодексу України, з урахуванням рішення Вугледарської міської ради від 21.06.2019 №7/44-25 «Про встановлення ставок та пільг зі сплати земельного податку на 2020 рік» та розпорядження голови Донецької обласної державної адміністрації керівника обласної військово-цивільної адміністрації від 23.07.2020 №787/5-20».

2. Викласти таблицю Розрахунку орендної плати за земельні ділянки державної власності, грошова оцінка яких проведена у 2020 році, який є невід`ємною частиною договору оренди землі від 14.08.2020 року, в новій редакції, а саме:

Категорія земельПлоща, гектарів (за межами населених пунктів)Нормативна грошова оцінка земельної ділянки на 2020 рік, гривеньСтавка земельного податку, встановлена рішенням Вугледарської міської ради від 21.06.2019 №7/44-25Добуток коефіцієнтів індексації грошової оцінки земельної ділянки за попередні рокиПрийнятий для розрахунку розмір орендної плати, відсотків нормативної грошової оцінки земельної ділянки, %Пільга в справлянні плати за землю для гірничо добувних підприємств (пп.284.4 ст.284 ПКУ), % від податку на землюРічний розмір орендної плати, гривень
Землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення102,15,12 2,00 1 6% 25%1 432 353,23
3. Відповідно до ч.З ст.631 Цивільного кодексу України, сторони дійшли згоди, що умови пунктів 1 та 2 цієї додаткової угоди про внесення змін до договору оренди землі від 14.08.2020 року застосовуються до правовідносин за цим договором, починаючи з 14 серпня 2020 року.

4. Інші умови договору оренди землі від 14.08.2020 року залишаються без змін і сторони підтверджують за ними свої зобов`язання.

5. Дана додаткова угода є невід`ємною частиною договору оренди землі від 14.08.2020 року і набирає чинності після проведення державної реєстрації змін до нього.

6. Цю додаткову угоду складено у двох примірниках, що мають однакову юридичну силу, один з яких знаходиться у Орендодавця, другий - в Орендаря.

Реквізити сторін

Орендодавець Орендар

Донецька обласна державна ПРИВАТНЕ АКЦІОНЕРНЕ

адміністрація, Донецька обласна ТОВАРИСТВО

військово-цивільна адміністрація «ВЕЛИКОАНАДОЛЬСЬКИИ

ВОГНЕТРИВКИЙ КОМБІНАТ»

Орган, який здійснює заходи, пов`язані з Місце реєстрації юридичної особи:

реєстрацією права держави в особі 85721, Донецька обл., Волноваський

облдержадміністрації на земельну ділянку район, селище міського типу

- Мар`їнська районна державна Володимирівка, вул.Заводська,

адміністрація, місце реєстрації юридичної будинок 1

особи: 85600, Донецька область,

Мар`їнський район, м. Мар`їнка, вул. Шевченка, 3

_________________/__________________ ________________/Д.О. Голубєв/

МП МП»

Стягнути з Донецької обласної державної адміністрації (84306, Донецька область, м.Краматорськ, вул. Олекси Тихого, 6, ) на користь Приватного акціонерного товариства «Великоанадольський вогнетривкий комбінат» (85721, Донецька область, Волноваський р-н., смт.Володимирівка, вул. Заводська, 1, ) 2 102 (дві тисячі сто дві) грн 00 коп. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене у строки та порядку, встановленому розділом ІV ГПК України.

Повний текст рішення складено 31.05.2021

Суддя І.О. Андреїшина