За заявою Фізичної особи-підприємця Ландар Алли Петрівни
про розподіл судових витрат
за позовом Регіонального відділення Фонду державного майна України по м. Києву
до Фізичної особи-підприємця Ландар Алли Петрівни
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача Фонд державного майна України
про розірвання договору оренди, виселення та стягнення збитків
Суддя Удалова О.Г.
Секретар судового засідання Бортнюк М.В.
За участю представників учасників справи:
від позивача Васильєва Т.С. (у порядку самопредставництва)
від третьої особи не з`явились
від відповідача (заявника) Тихонов Д.І. (адвокат, ордер КС №719002 від 22.12.2020)
Фрідман О.О. (адвокат, ордер КВ №111452 від 22.12.2020)
Іщенко І.П. (адвокат, ордер АІ № 1112265 від 11.05.2021)
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Рішенням Господарського суду міста Києва від 08.04.2021 у задоволенні позову РВ ФДМУ по м. Києву відмовлено повністю.

14.04.2021 до суду надійшла подана ФОП Ландар А.П. заява про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу понесених нею судових витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 28 000,00 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.04.2021 призначено судове засідання з розгляду вищевказаної заяви на 27.04.2021.

26.04.2021 до суду надійшли подані ФДМУ заперечення на заяву відповідача про відшкодування витрат на правову допомогу, в яких третя особа вказала, що заявлена позивачем до стягнення сума відшкодування на правову допомогу є неспівмірною зі складністю справи, обсягом наданих адвокатами відповідача послуг з урахуванням часу здійснення представництва у суді. Сума відшкодування, на переконання третьої особи, не відповідає критеріям обґрунтованості та пропорційності до предмета спору з урахуванням ціни позову в розумінні приписів ч. 5 ст. 129 ГПК України, а також з урахуванням вимог, які ставляться до адвоката щодо наявності у нього повної вищої юридичної освіти, стажу роботи в галузі права. Третя особа вважала, що представництво у даній справі не вимагало значного обсягу юридичної та технічної роботи. Крім того, третя особа вказала, що розрахунок витрат на правничу допомогу по справі № 910/17258/20 містить окремі пункти, зокрема, здійснення адвокатських послуг щодо аналізу законодавства та судової практики, пошук науково-дослідних інститутів для отримання консультативних висновків, підготовка документів для експертиз, збір відомостей та електронних доказів, підготовка остаточного розрахунку, на які загалом було витрачено 18 годин, що, на переконання Фонду, є явним завищенням кількості витраченого часу. Враховуючи викладене, ФДМУ просив суд відмовити у задоволенні заяви відповідача про відшкодування витрат на правову допомогу.

У той же день, 26.04.2021 до суду надійшло подане РВ ФДМУ по м. Києву клопотання про відмову в задоволенні заяви відповідача про відшкодування витрат на правову допомогу, в якому позивач вказав, що представники відповідача Тихонов Д.І. та Фрідман О.О. згідно з відомостями, розміщеними в Єдиному реєстрі адвокатів України, здійснюють індивідуальну адвокатську діяльність та не пов`язані з Адвокатським бюро «Гура та партнери», яким підписаний акт здачі-приймання наданих послуг від 12.04.2021 на суму 28 000,00 грн, долучений відповідачем на підтвердження надання йому правової допомоги та понесення ним витрат на оплату вартості такої допомоги. При цьому участь у представництві інтересів відповідача адвоката Гури Р.М., якому доручено надання правової допомоги відповідачу за договором, укладеним між відповідачем та Адвокатським бюро «Гура та партнери», матеріалами справи не підтверджується (відсутні докази на підтвердження складання адвокатом Гурою Р.М. будь-яких документів або його участі у судових засіданнях тощо). З урахуванням викладеного, позивач вважав заявлений відповідачем розмір вартості витрат на правову допомогу неспіврозмірним складності справи та просив суд відмовити у задоволенні відповідної заяви ФОП Ландар А.П.

27.04.2021 суд оголосив перерву в судовому зсіданні до 11.05.2021.

07.05.2021 до суду надійшли подані ФОП Ландар А.П. додаткові пояснення.

11.05.2021 суд відклав судове засідання з розгляду заяви на 18.05.2021.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.05.2021 викликано ФДМУ, як третю особу, в наступне судове засідання, призначене на 18.05.2021.

12.05.2021 до суду надійшло подане РВ ФДМУ по м. Києву клопотання, в якому позивач просив суд відмовити у задоволенні заяви відповідача про відшкодування судових витрат на правову допомогу в повному обсязі або зменшити розмір вказаних витрат до 100,00 грн.

18.05.2021 до суду надійшло подане РВ ФДМУ по м. Києву клопотання про зупинення розгляду заяви відповідача про відшкодування судових витрат на правову допомогу до набрання законної сили рішенням у даній справі.

У судовому засіданні 18.05.2021 представники відповідача подану ним заяву підтримали, просили суд вказану заяву задовольнити у повному обсязі.

Представники позивача та третьої особи проти задоволення заяви відповідача про відшкодування судових витрат на правову допомогу заперечували, вважали її необґрунтованою.

Судом було розглянуто та відхилено клопотання позивача про зупинення розгляду заяви відповідача про відшкодування судових витрат на правову допомогу до набрання законної сили рішенням у даній справі з огляду на те, що чинним ГПК України не передбачені ані процедура, ані підстави для зупинення провадження з розгляду заяви.

У судовому засіданні 18.05.2021 було проголошено вступну та резолютивну частини додаткового рішення.

Розглянувши надані документи та матеріали, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються вимоги відповідача, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду заяви та її вирішення, суд встановив:

Відповідно до ч. 1 ст. 221 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Згідно з ч. 2 ст. 221 ГПК України для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Частиною 3 ст. 221 ГПК України встановлено, що у випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Частиною 2 ст. 126 ГПК України закріплено, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ч. 3 ст. 126 ГПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 4 ст. 126 ГПК України).

За приписами ч. 4 ст. 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи (до яких у тому числі відносяться й витрати на професійну правничу допомогу), покладаються: у разі відмови в позові - на позивача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За приписами ч. 5 ст. 126 ГПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно з ч. 5 ст. 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву (ч. 8 ст. 129 ГПК України).

Судом встановлено, що у відзиві на позовну заяву, яка є першою заявою по суті спору, відповідач навів орієнтовний розрахунок суми судових витрат та зазначив, що на момент складення та подання відзиву поніс витрати на правову допомогу у зв`язку з розглядом даного спору в розмірі 28 000,00 грн, відповідач також вказав, що має намір у подальшому подати остаточний розрахунок розміру позовних вимог.

Рішення у цій справі № 910/17258/20 судом було ухвалено 08.04.2021, заява про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат на правову допомогу та додані до неї доказі були направлені відповідачем до суду засобами поштового зв`язку 13.04.2021, тобто в межах строку, встановленого ч. 8 ст. 129 ГПК України.

Отже, вимоги ч. 8 ст. 129 ГПК України дотримані відповідачем у повній мірі.

В обґрунтування вищевказаної заяви та на підтвердження понесених ним судових витрат позивач долучив до матеріалів справи:

- договір про надання правничої допомоги № 01/11/2019 від 01.11.2019, укладений з адвокатом Тихоновим Д.І. (далі - договір про надання правової допомоги № 01/11/2019);

- договір про надання правової допомоги № 02/12 від 02.12.2020 з Адвокатським бюро «Гура та партнери» (далі - договір про надання правової допомоги № 02/12);

- договір про надання правової допомоги № 04/08 від 04.08.2020, укладений між адвокатом Фрідманом О.О. та Адвокатським бюро «Гура та партнери» (далі - договір про надання правової допомоги № 04/08) та додаткову угоду № 04 від 02.12.2020 до вказаного договору;

- акт здачі-приймання наданих послуг від 12.04.2021 на суму 28 000,00 грн, підписаний з АБ «Гура та партнери», яким сторони підтвердили факт надання відповідачу правової допомоги саме в межах справи № 910/17258/20;

- остаточний розрахунок судових витрат від 12.04.2021 з наведенням детального переліку виконаних АБ «Гура та партнери» робіт в межах справи № 910/17258/20 та витраченого часу;

- квитанцію № ПН1884376 від 14.12.2020 на суму 28 000,00 грн.

Судом встановлено, що представники позивача Тихонов Д.І. та Фрідман О.О. є адвокатами та здійснюють адвокатську діяльність на підставі відповідних свідоцтв № 21/2293 та КС № 5570/10. Вказані відомості розміщені також в Єдиному реєстрі адвокатів України.

Судом встановлено, що договір про надання правової допомоги № 01/11/2019, укладений відповідачем з адвокатом Тихоновим Д.І., не містить посилань на надання правової допомоги адвокатом саме в межах даного спору. Попри те, що адвокат Тихонов Д.І. неодноразово брав участь в судових засіданнях як представник відповідача у цій справі, ані відповідачем, ані його представниками не надавались до суду будь-які акти виконаних робіт щодо послуг, наданих адвокатом Тихоновим Д.І.

Поряд з наведеним, судом також встановлено, що акт здачі-приймання наданих послуг від 12.04.2021 та остаточний розрахунок судових витрат від 12.04.2021 на суму 28 000,00 грн складені та підписані між відповідачем та АБ «Гура та партнери».

У п. 2.7 договору про надання правової допомоги № 02/12 (укладеного відповідачем з АБ «Гура та партнери») сторони погодили, що для надання юридичної допомоги відповідачу Бюро призначає адвоката Гуру Р.М., від імені якого можуть діяти помічники адвоката.

При цьому, матеріали справи свідчать, що адвокат Фрідман О.О. співпрацює з вказаним Адвокатським бюро на підставі договору про надання правової допомоги № 04/08 від 04.08.2020, а у додатковій угоді № 4 від 02.12.2020 до вказаного договору АБ «Гура та партнери» та адвокат Фрідман О.О. погодили, що останній приймає на себе частину обов`язків Бюро з надання правової допомоги відповідачу в межах справи № 910/17258/20.

З урахуванням викладеного, відповідні заперечення позивача, наведені ним у його клопотаннях, судом відхиляються як такі, що спростовані матеріалами справи.

За змістом п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Частинною 2 ст. 901 Цивільного кодексу України встановлено, що положення цієї глави (глави 63 «Послуги. Загальні положення» підрозділу 1 розділу III Книги п`ятої цього Кодексу) можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Згідно з ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

На підтвердження понесених ним судових витрат на правову допомогу позивач, у тому числі, долучив до матеріалів справи акт здачі-приймання наданих послуг від 12.04.2021 та остаточний розрахунок судових витрат від 12.04.2021.

Здійснивши аналіз наданих адвокатським бюро послуг, що зазначені у вищевказаних документах, а також аналіз кількості витраченого на їх надання часу та вартості таких послуг, співставивши вказані обставини зі складністю справи та обсягом документів, що підлягали опрацюванню під час розгляду справи, врахувавши, що позивач (РВ ФДМУ по м. Києву) є регіональним відділенням центрального органу виконавчої влади із спеціальним статусом, не здійснює підприємницьку діяльність та не має інших джерел фінансування, крім фінансування з Державного бюджету, суд дійшов висновку про те, що заявлений відповідачем розмір витрат на правову допомогу в сумі 28 000,00 грн не відповідає принципам обґрунтованості та пропорційності таких витрат до предмета спору та його складності. Не відповідає таким принципам й розмір витрат на правову допомогу в сумі 100,00 грн, про який просить позивач.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що розумним, співмірним та справедливим буде покладення на позивача відшкодування понесених відповідачем судових витрат на правову допомогу в розмірі 10 000,00 грн.

Керуючись ст.ст. 123, 126, 129, 130, 221, 234, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Заяву Фізичної особи-підприємця Ландар Алли Петрівни про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу задовольнити частково.

2. Стягнути з Регіонального відділення Фонду державного майна України по м. Києву (01032, м. Київ, б-р Шевченка, 50-Г, код 19030825) на користь Фізичної особи-підприємця Ландар Алли Петрівни ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) витрати по оплаті правової допомоги в розмірі 10 000,00 грн (десять тисяч грн 00 коп.).

3. У задоволенні іншої частини заяви відмовити.

4. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст додаткового рішення підписано 31.05.2021.

Суддя О.Г. Удалова