Господарський суд
Житомирської області
_______________________________________
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" червня 2021 р. Справа № 906/424/21

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Тимошенка О.М.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Неоліт-Груп"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Спіко"

про стягнення 39455,34 грн.

Позивачем пред`явлено позов про стягнення на його користь з відповідача 39455,34грн., з яких: 30000,00 грн. боргу за надані транспортно-експедиційні послуги по договору №Л118/251019-1 від 25.10.19; 1616,18 грн. пені; 1442,70грн. 3% річних; 396,46грн. інфляційних; 6000,00грн. штрафу.

Ухвалою від 20.04.21 суд відкрив провадження у справі №906/424/21 за вказаною позовною заявою та вирішив розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи.

Клопотань про інше від сторін до суду не надходило.

Відповідач отримав вказану ухвалу 27.04.21, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення кореспонденції.

Дослідивши матеріали справи, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

25 жовтня 2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "НЕОЛІТ-ГРУП" (експедитор/позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "СПІКО"(клієнт/відповідач) укладено Договір № Л118/251019-1 на транспортно- експедиційні послуги у внутрішньому та міжнародному сполученні (а.с.11).

Відповідно до п. 1.2. Договору, клієнт доручає, а експедитор бере на себе зобов`язання за плату і за рахунок коштів клієнта організувати перевезення вантажів клієнта та здійснити розрахунки з транспортними організаціями (перевізниками) за перевезення вантажів Клієнта.

Згідно пунктів 6.1, 6.2. Договору, надані послуги оформляються Актом надання послуг; Акт надання послуг підписується сторонами протягом 5 (п`яти) банківських днів з моменту отримання акту клієнтом.

На виконання умов договору, позивачем були надані транспортно-експедиційні послуги відповідачу на суму 31500,00 грн., що підтверджується підписаними сторонами та скріпленими печатками Актами надання послуг №70042 від 09.09.20, №70691 та №70692 від 30.09.20 (а.с.19,21,23), товарно-транспортними накладними (а.с.24-29).

Згідно п. 5.4. Договору, оплата організації за перевезення та винагороди експедитора здійснюється у термін 3 (трьох) днів з моменту доставки вантажу, якщо інше не зазначено у Заявці. Відповідно до умов оплати, що обумовлені у Заявках на перевезення, оплата здійснюється в безготівковій формі, у розмірі 100% , у строк через 30 банківських днів після прибуття на розвантаження.

Відповідно, кінцевий строк оплати Відповідачем згідно умови кожної із Заявок на перевезення:

- по заявці на перевезення за № 3-42 від 07.09.2020 року та відповідно до дати отримання вантажу відповідальною особою Вантажоотримувача 09.09.2020 року по ТТН № 229 від 08.09.2020 року, строк оплати до 21.10.2020 року;

- по заявці на перевезення за № 3-42 від 07.09.2020 року та відповідно до дати отримання вантажу відповідальною особою Вантажоотримувача 30.2020 року по ТТН № 246 від 29.09.2020 року, строк оплати до 11.11.2020 року;

- по заявці на перевезення за № 3-42 від 07.09.2020 року та відповідно до дати отримання вантажу відповідальною особою Вантажоотримувача 30.09.2020 року, ТТН № 247 від 29.09.2020 року, строк оплати до 11.11.2020 року.

Відповідно до ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Проте, відповідач свої зобов`язання щодо оплати виконав частково 23.03.21, що підтверджується платіжними дорученнями та підписаним сторонами Актом звірки розрахунків (а.с.30), внаслідок чого станом на день звернення позивача з позовом до суду та на час розгляду справи у суді перед позивачем існує заборгованість в сумі 30000,00грн. , з яких:

- по заявці на перевезення за № 3-42 від 07.09.2020 року - 9 000 грн.;

- по заявці на перевезення за № 3-42 від 07.09.2020 року - 10500 грн.;

- по заявці на перевезення за № 3-42 від 07.09.2020 року - 10500 грн.

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (ст. 509 ЦК України).

Згідно ст.929 ЦК України, за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов`язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов`язаних з перевезенням вантажу.

Відповідач контррозрахунку суми боргу не надав.

Таким чином, суд вважає позовні вимоги позивача в частині стягнення основного боргу в сумі 30000,00грн. обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

За несвоєчасне виконання грошових зобов`язань, позивач на підставі п.7.18 договору просить стягнути з відповідача пеню, що згідно розрахунку позивача становить 1616,18 грн.(а.с.7).

Відповідно до п. 7.18 договору, за порушення термінів оплати виконаних транспортно-експедиторських послуг, клієнт сплачує експедитору пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день не сплати платежу.

За несвоєчасне виконання грошових зобов`язань, позивач на підставі п.7.20 договору просить стягнути з відповідача штраф, що згідно розрахунку позивача становить 6000,00 грн.(а.с.4).

Відповідно до п. 7.20 договору, за порушення термінів оплати виконаних транспортно-експедиторських послуг, клієнт сплачує експедитору штраф у розмірі 20% від суми заборгованості.

Відповідно до ст.549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно,які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Суд, перевіривши розрахунки пені та штрафу, вважає їх нарахування правильними та такими, що підлягають задоволенню в сумі, що заявлені позивачем.

Відповідно до ст. ст.625 ч.2 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з врахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та три проценти річних від простроченої суми, розмір яких згідно розрахунку позивача становить: 1442,70грн. інфляційних та 396,46 грн. 3% річних .

Суд, перевіривши наданий позивачем розрахунок інфляційних і 3% річних приходить до висновку, що він складений правильно і тому задовільняє позов у цій частині в заявленому розмірі.

За ст.ст.627,629 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

У відповідності до статей 525, 526 Цивільного кодексу України, 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідач відзиву на позов та докази сплати боргу не надав.

Відповідно до ст. ст. 13,73,74,77 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи викладене, господарський суд приходить до висновку, що позовні вимоги обгрунтовані, заявлені у відповідності до вимог чинного законодавства, підтверджуються матеріалами справи і підлягають задоволенню.

Судовий збір відповідно до ст. 129 ГПК України покладається судом на відповідача.

Керуючись статтями 129, 236,237, 238 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "СПІКО" (13313, Житомирська область, Бердичівський район, село Мирне, вулиця Володарського, 151-а; код 30741101) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Неоліт-Груп" (52071, Дніпропетровська обл., Дніпровський район, селище Дослідне, вул. Наукова, буд. 1; код 39701580) - 30000.00 грн. боргу, 1616,18грн. пені, 6000,00грн. штрафу, 396,46грн. річних, 1442,70 грн. інфляційних, 2270,00грн. судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 02.06.21

Суддя Тимошенко О. М.

Віддрукувати:

1- в справу

2,3 - сторонам (рек. з повідом.)