ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

(додаткова)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" травня 2021 р. Справа№ 910/17901/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Руденко М.А.

суддів: Пономаренка Є.Ю.

Дідиченко М.А.

при секретарі: Реуцькій Т.О.

за участю представників сторін

від позивача: Тищенко А.І. (довіреність №2-600д від 11.01.2021)

від відповідача: Тарасенко О.В. (ордер серія АІ №1047693 від 08.12.2020)

розглянувши заяву товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "Вольво Україна» про відшкодування судових витрат з оплати послуг адвоката в першій та апеляційній інстанціях.

на рішення господарського суду міста Києва від 26.10.2020 року

у справі №910/17901/19 (суддя Чебикіна С.О.)

за позовом акціонерного товариства «Укргазвидобування» в особі філії Бурове управління «Укрбургаз» акціонерного товариства «Укргазвидобування»

до товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «ВОЛЬВО Україна»

про стягнення 368 980, 00 грн., -

В С Т А Н О В И В:

Звернувся позивач з позовними вимогами про стягнення з відповідача пені в сумі 368 980, 00 грн., нарахованих за прострочення виконання зобов`язання з поставки товару за договором поставки №УБГ567/015-18 від 23.08.2018 року.

Рішенням господарського суду міста Києва від 26.10.2020 року у справі №910/17901/19 позов задоволено повністю.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 16.03.2021 року апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "ВОЛЬВО Україна " на рішення господарського суду міста Києва від 26.10.2020 року у справі №910/17901/19 задоволено:рішення господарського суду міста Києва від 26.10.2020 року у справі №910/17901/19 скасовано, у задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.

24.03.2021 року через відділ документального забезпечення суду від представника ТОВ «Вольво Україна» надійшла заява в якій просив прийняти додаткову постанову у справі, стягнути з позивача на користь відповідача судові витрати на професійну правничу допомогу у загальному розмірі 82 132,50 грн., що складається з :

- витрат на професійну правничу допомогу у господарському суді міста Києва у розмірі 40 057,50 грн.

- витрат на професійну правничу допомогу у Північному апеляційному господарському суді в розмірі 42 075,00 грн.

05.05.2021 року через канцелярію суду від представника АТ «Укргазвидобування» надійшла заява в якій просив відмовити у покладенні на АТ «Укргазвидобування» витрат на професійну правничу допомогу ТОВ з ІІ «Вольво Україна» в розмірі 82 132,50 грн.

Згідно ч.4 ст. 244 ГПК України у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 14.05.2021 року прийнято до розгляду заяву ТОВ з іноземними інвестиціями «Вольво Україна» щодо компенсації витрат на професійну правничу допомогу у справі №910/17901/19 та призначено її до розгляду на 11.05.2021 рік.

У судовому засіданні 11.05.2021 року було оголошено перерву до 18.05.2021.

18.05.2021 у судовому засіданні представник відповідача підтримав заяву про стягнення з позивача витрат на послуги адвоката, просив заяву задовольнити.

Представник позивача заперечив проти задоволення заяви, просив відмовити в її задоволенні.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представників сторін, колегія суддів дійшла висновку, що заява позивача підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Частинами 1, 3 статті 123 Господарського процесуального кодексу України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з частинами 2 та 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Згідно з ч. 6 ст. 126 ГПК України, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до ч. 5 ст. 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути па репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необгрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

За ч. 8 ст. 129 ГПК України, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

В контексті зазначених норм, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Аналогічні критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - Суд, ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Зокрема, згідно з практикою Суду заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/Wcst Alliance Limited» проти України» від 23 січня 2014, у справі «Двойних проти України» від 12 жовтня 2006 року, у справі «Меріт проти України» від 30 березня 2004 року).

В рішенні ЄСПЛ у справі «Лавентс проти Латвії» від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень витрат на професійну правничу допомогу, що мають бути присуджені з урахуванням не тільки того, чи такі витрати були понесені фактично, але і того - чи була їх сума обґрунтованою.

Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи. Наведена правова позиція відповідає висновкам Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду в постанові від 24.10.2019 р. по справі № 905/1795/18.

Разом з тим, чинне законодавство не передбачає повного та безумовного відшкодування витрат на правничу допомогу, понесених стороною у справі і надає можливість стороні, яка повинна відшкодувати судові витрати, піддати сумніву їх розмір та довести, що «вкладена праця» адвоката є неспівмірною із витратами на неї застосовуючи визначені законодавцем критерії.

Разом з тим, згідно з висновками, викладеним у постановах Верховного Суду від 01.08.2019 у справі №915/237/18, від 03.10.2019 у справі №922/445/19 і від 24.10.2019 у справі №905/1795/18, від 16.06.2020 у справі № 922/2875/18, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі її витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та її адвокатом, є завищеним стосовно іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним порівняно з ринковими цінами на адвокатські послуги.

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу, заявником надано до суду апеляційної інстанції копії:

1) Копія наказу з особового складу від 29.12.2017 р. №11-К про прийняття Поддимая А.Б. на посаду адвоката;(а.с.178 т.2)

2) Копія Договору про надання юридичних послуг (правової допомоги) №20.01.05 від 02.01.2020р.;(а.с.179-182 т.2)

3) Копія рахунку на оплату №6 від 17.01.2020р. за Договором №20.01.05 від 02.01.2020р. на суму 17 453,75 грн.; (а.с.183 т.2)

4) Копія платіжного доручення №241 від 21.01.2020р. на підтвердження оплати 17 453,75 грн.; (а.с.184 т.2)

5) Копія рахунку №66 від 04.11.2020р. за Договором №20.01.05 від 02.01.2020р. на суму 22 603,75 грн.; (а.с.185 т.2)

6) Копія платіжного доручення №6358 від 10.11.2020р. на підтвердження оплати 22 603,75 грн.;(а.с.186 т.2)

7) Копія акту здачі-приймання виконаних робіт №52 від 16.11.2020р. до Договору про надання юридичних послуг (правової допомоги) №20.01.05 від 02.01.2020р.; (а.с.187-189 т.2)

8) Копія рахунку №16 від 17.03.2021р. на суму 22 075,00грн. за Договором №20.11.07 про надання юридичних послуг від 19.11.2020р.; (а.с.190 т.2)

9) Копія платіжного доручення №806 від 18.03.2021р. на підтвердження оплати 22 075,00 грн.; (а.с.191)

10) Копія акту здачі-приймання виконаних робіт №18 від 18.03.2021р. до Договору про надання юридичних послуг (правової допомоги) №20.11.07 від 19.11.2020р.; (а.с.71-76 т.2).

Щодо розміру судових витрат в розмірі 40 057,50 грн., понесених під час розгляду справи в суді першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи відповідач 04.02.2020 року направив до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що відповідно до п.8 ч.3 ст. 165 ГПК України попередній орієнтовний розрахунок суми судових витрат, які відповідач поніс та очікує понести у зв`язку із розглядом справи становить 40 000грн. (а.с.72-79 т.1)

26.10.2020 року відповідач подав до суду першої інстанції заяву про розподіл судових витрат, в якій зазначив, що докази понесення судових витрат будуть подані після їх підписання сторонами та проведення повного розрахунку за надані послуги у порядку ч. 8 cт. 129 ГПК України, тобто протягом 5-ти днів після ухвалення рішення суду по справі. (а.с.46 т.2)

Рішення господарського суду м. Києва у справі №910/17901/19 ухвалено 26.10.2020 року. Відтак, враховуючи, що 5-й день припадає на суботу, 31.10.2020 року, кінцевий строк для подання доказів понесених судових витрат - 02.11.2020 року.

1) На підтвердження наданих послуг відповідач надав, в суді апеляційної інстанції 24.03.2021 року, акт №52 здачі-приймання виконаних робіт до договору про надання юридичних послуг (правової допомоги) №20.01.05 від 02.01.2020р. датований 16.11.2020р. (а.с.187-189 т.2)

Тобто, повний розрахунок за надані послуги проведено 16.11.2020 року, на 21 день після ухвалення рішення суду першої інстанції від 26.10.2020 у даній справі.

Обґрунтовуючи несвоєчасне подання доказів на підтвердження наданих юридичних послуг представник відповідача зазначив на те, що оскільки рішення суду першої інстанції по даній справі було винесено не на користь ТОВ з іноземними інвестиціями «Вольво Україна» вирішено було подати зазначені докази до суду апеляційної інстанції.

Колегія суддів вважає вказані твердження необґрунтованими та безпідставними, оскільки виходячи з аналізу статей 124, 129 ГПК України, можна зробити висновок про те, що докази на підтвердження понесених судових витрат подаються сторонами до суду тієї інстанції, де такі витрати були понесені. До такого висновку приходить Верховний Суд в постанові від 06.02.2020 року у справі 916/1830/19.

Аналізуючи зазначене, колегія суддів дійшла висновку, що відповідачем порушено вимоги ч.8 ст. 129 ГПК України, оскільки остаточний розрахунок розміру судових витрат, у визначені даної нормою строки, до господарського суду м. Києва не надавався, про що свідчить і сама дата складання Акту №52 16.11.2020р.

З огляду на викладене, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення вимог товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «Вольво Україна» про стягнення з акціонерного товариства «Укргазвидобування» судових витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 40 057,50 грн., понесених відповідачем у суді першої інстанції, оскільки товариство з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «Вольво Україна» не подало до суду першої інстанції у передбачений ГПК України строк доказів понесених таких витрат.

Щодо розподілу судових витрат, понесених під час розгляду справи у суді апеляційної інстанції в розмірі 42 075,00 грн. колегія суддів зазначає наступне.

Між ТОВ з II «Вольво Україна» в особі генерального директора Саніна О.П. (далі - Клієнт) та адвокатського об`єднання «Юридична фірма Ай Ел Еф» в особі Керуючого партнера Гавриш Т.С. (далі - Виконавець) укладено договір про надання юридичних послуг (правової допомоги) №20.11.07 від 19.11.2020р. (Договір №20.11.07). (а.с.71 т.2).

Пунктом 1.1. договору №20.11.07 визначено, що виконавець зобов`язуєтеся надати клієнту юридичні послуги (правову допомогу) в обсязі та на умовах передбачених цим договором щодо представництва й захисту інтересів Клієнта у Північному апеляційному господарському суді у судовій справі № 910/17901/19.

Відповідно до п. 1.2. договору №20.11.07 Сторони погодили наступний орієнтовний перелік юридичних послуг(правової допомоги):

- аналіз рішення господарського суду м. Києва від 26.10.2020р., аналіз судової практики у подібних спорах;

- підготовка апеляційної скарги, відправка учасникам, подання до суду;

- проведення роботи зі свідками;

- підготовка клопотань, заяв, інших процесуальних документів;

- представництво інтересів у Північному апеляційному господарському суді у судових засіданнях по справі;

- підготовка та подання заяви розподіл судових витрат;

- отримання постанови суду;

- вчинення інших дій, необхідних для виконання умов цього Договору та досягнення найкращих результатів для захисту інтересів Клієнта.

Договір вважається укладеним з дня його підписання та діє до повного виконання Сторонами своїх обов`язків за цим Договором (п. 6.1 Договору№20.11.07).

Пунктом 1. Договору № 20.11.07 сторони визначили, що юридичні послуги за цим договором вважаються наданими, а юридичні роботи виконаними з моменту підписання Акту здачі - приймання виконаних робіт та наданих послуг.

Порядок розрахунків за Договором № 20.11.07 визначений розділом 3.

За надання юридичних послуг, відповідно до п. 3.1 Договору №20.11.07 Клієнт сплачує винагороду.

Винагорода Виконавця розраховується відповідно до погодинних ставок Виконавця, якщо інше не було погоджено Сторонами для окремого запиту (п. 3.2. Договору №20.11.07).

Зокрема, ставка помічника адвоката становить 1 350,00 грн /год.; адвоката - 1 800,00 грн./год; старшого адвоката - 2 500,00 грн./год, адвоката-партнера - 3 750,00 грн./год.

Пунктом 3.4. Договору №20.11.07 обумовлено, що остаточна вартість наданих послуг та робіт, їх детальний перелік вказується у акті здачі-приймання наданих послуг.

На підтвердження надання професійної правничої допомоги у розмірі 42 075,00 грн. відповідач подав до справи наступні докази:

Копію рахунку на оплату №69 від 19.11.2020р. на суму 20 000,00 грн.

призначення в рахунку: «Юридичні послуги» (а.с. 77 т.2).

Платіжне доручення №6524 від 26.11.2020р. ТОВ з II «Вольво Україна» проведено перерахунок коштів в сумі 20 000,00 грн. згідно рахунку №69 від 19.11.2020р. Призначення платежу: «Оплата за послуги згідно рахунку №69 від 19.11.2020 Сума 20 000,00 грн Без ПДВ»..(а.с.77,78 т.2)

До заяви про розподіл судових витрат від 22.03.2021 р. долучено рахунок на оплату №16 від 17.03.2021р. на суму 22 075,00 грн. Призначення в рахунку: «Юридичні послуги».(190 т.2)

Платіжним дорученням №806 від 18.03.2021р. ТОВ з II «Вольво Україна» проведено перерахунок коштів в сумі 22 075,00 грн. згідно рахунку №16 від 17.03.2021р. Призначення платежу: «Оплата за послуги згідно рахунку №16 від 17.03.2021 Сума 22 075,00 гри Без ПДВ» (а.с.190,191 т.2).

Також, відповідачем було подано Акт №18 здачі-приймання виконаних робіт до договору про надання юридичних послуг (правової допомоги) №22.11.07 від 19.11.2020 від 18.03.2021 року.(а.с.192 т.2).

Колегія суддів дослідивши акт прийому-здачі наданих послуг від 18.03.2021, з детальним описом, адвокатського об`єднання на загальну суму 42 075,00 грн., зазначає наступне.

Пункт 1 акту - Проаналізовано рішення господарського суду міста Києва від 26.10.2020 року здійснено аналіз релевантної судової практики - 4 години, старший адвокат/ставка 2500,00, вартість 10 000,00 грн.

Колегія суддів зазначає, що пункт 1 акту не може вважатись обґрунтованим належним доказом понесених витрат оскільки як свідчать матеріали справи, справа є малозначною, та лише за клопотанням самого відповідача суд першої інстанції перейшов до розгляду справи в порядку загального позовного провадження. Також не зазначене прізвище адвоката (Поддимай А.Б.) чи старшого адвоката (Тарасенко О.В.), який виконував аналіз рішення суду першої інстанції, лише вказана тарифна сума як за роботу старшого адвоката.

Окрім того в тексті апеляційної скарги від 09.12.2020р. не міститься посилання на «релевантну судову практику», в додатках до апеляційної скарги не долучено рішення або постанови у подібних правовідносинах.

За таких обставин, є необґрунтованим та недоведеним посилання заявника щодо здійснення аналізу судового рішення від 26.10.2020р. та пошуку судової практики протягом 4 годин.

Пункт 2 акту - Підготовлено апеляційну скаргу на рішення господарського суду міста Києва від 26.11.2020 по справі №910/17901/19 - 5 годин, старший адвокат/ставка 2500,00, вартість 12 500,00 грн.

Колегія суддів дослідивши апеляційну скаргу, дійшла висновку, що час затрачений відповідачем на підготовку апеляційної скарги є завищеним, оскільки за змістом апеляційна скарга, являє собою більш розширений відзив на позовну заяву, що надавався до суду першої інстанції. Відмінність лише в структурі самого документа: наявні розділи, що стосуються викладу обставин справи, висновків суду та судових витрат.

За практикою Верховний Суд у справах № 756/2114/17 і № 911/3386/17 указав, що оскільки правова позиція позивача в судах попередніх інстанцій не змінювалася, то не підтверджується наявність об`єктивної необхідності для адвокатів, які надавали правову допомогу відповідачу в судах попередніх інстанцій, вивчати додаткові джерела права, бо відповідач не міг бути необізнаним із позицією позивача, законодавство, яким регулюється спір у справі, документи й доводи, якими позивач обґрунтовував свої вимоги й інші обставини, отже підготовка цієї справи в суді касаційної інстанції не вимагала великого обсягу юридичної й технічної роботи.

За таких обставин, адвокатські витрати за пунктом 2 акту, підготовка апеляційної скарги, підлягають зменшенню, а тому вартість, що підлягає стягненню становить 6 250 грн.

Пункти 3 та 4 акту - Здійснено підготовку до судового засідання у Північному апеляційному господарському суді 16.02.2021р.- протягом 2 годин старший адвокат, вартістю 5 000,00 грн. та Представництво інтересів Клієнта під час судового засідання 16.02.2021 у Північному апеляційному господарському суді» протягом 1 години, старший адвокат, вартістю 2 500,00 грн.

Колегія суддів зазначає, що пункти 3 та 4 акту не можуть вважатись обґрунтованим належним доказом понесених витрат, оскільки в зазначених пунктах не вказано прізвище та ініціали виконавця, адвокат (Поддимай А.Б.) чи старшого адвоката (Тарасенко О.В.), лише вказана тарифна сума як за роботу старшого адвоката.

Відповідно до ухвали Північного апеляційного господарського суду від 16.02.2021 р. від відповідача з`явився адвокат Тарасенко О.В. (ордер серія АІ №1047693 від 08.12.2020 р. Зазначаємо, що представництво інтересів ТОВ з II «Вольво Україна» під час судового засідання першої інстанції 28.09.2020р. та 26.10.2020р. також здійснювалося адвокатом Тарасенко О.В., що підтверджується матеріалами справи.

Оскільки супровід даної справи (з 28.09.2020р.) здійснювала одна особа, колегія суддів критично ставиться до затраченого на підготовку до судового засідання, часу в кількості 2 год.

Як вбачається з матеріалів справи, представником позивача 15.02.2021 року було подано клопотання про відкладення розгляду справи, відповідно до протоколу судового засідання від 16.02.2021 року судове засідання розпочато 12:12 а закінчено в 12:13, в якому було задоволено клопотання та відкладено розгляд справи.

За таких обставин, колегія суддів вважає, вартість адвокатських послуг за пунктами 3 та 4 акту є не обґрунтовано та безпідставною, оскільки судове засідання 16.02.2021 р. не могло тривати 1 годину.

Пункт 5 акту представництво інтересів клієнта під час судового засідання 16.03.2021 у Північному апеляційному господарському суді протягом 1,33 годин, старший адвокат, вартістю 3 325,00 грн.

Колегія суддів дослідивши протокол судового засідання від 16.03.2021 року, не погоджується з доводами заявника, що тривалість судового засідання становить 1,33 год.

Варто зауважити, що судова практика з даного питання свідчить про те, що до відшкодування витрат належить ураховувати лише той час, який адвокат провів у засіданні.

У справі №917/1071/18 Східний апеляційний господарський суд від 13.12.2018 року (залишена в силі Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 19.02.2019 року) апеляційний суд установив, що, згідно з протоколом судового засідання, тривалість судового засідання становила одну годину, з яких представник доповідав 4 хвилини під час надання пояснень у справі, 1 хвилину - під час дослідження доказів і 5 хвилин - під час судових дебатів, і тим самим зменшив заявлений стороною розмір витрат за участь у судовому засіданні в суді апеляційної інстанції.

Враховуючи зазначене, колегія суддів дійшла висновку, що відповідно до протоколу судового засідання від 16.03.2021, тривалість судового засідання була 30 хвилин (початок 12:00, закінчення в 12:30), отже вартість судових витрат за пунктом 5 акту підлягає зменшенню, до 1 250 грн. за 30 хвилин.

Пункт 6 акту підготовлено заяву про розподіл судових витрат та зібрано докази на підтвердження їх понесення протягом 3,5 годин, старший адвокат, вартістю 8 750,00 грн.

Колегія суддів вважає, що складання заяви про розподіл судових витрат не є наданням правової допомоги, у розумінні господарського процесуального законодавства та Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", вимоги пункту 6 акту не підлягають задоволенню.

Європейський суд з прав людини в рішеннях у справі "Баришевський проти України" від 26.02.2015, у справі "Гімайдуліна і інших проти України" від 10.12.2009 підкреслив, що заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Відповідно до ст. 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом, і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.

Водночас, для включення всієї суми гонорару у відшкодування за рахунок відповідача має бути встановлено, що позов позивача підлягає задоволенню, а також має бути встановлено, що за цих обставин справи такі витрати відповідача були необхідними, а розмір є розумний та виправданий, що передбачено у ст. 30 Законом України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність ". Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Таким чином, судова колегія вважає, що чинним законодавством не заборонено права суду присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, за рахунок іншої сторони адвокатські витрати у меншому розмірі, який погоджений у договорі між адвокатом та його клієнтом.

Враховуючи, що заявлений до стягнення розмір витрат на оплату послуг адвоката не є співмірним із складністю малозначної справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, враховуючи категорію складності справи, стягнення адвокатських витрат у зазначеній відповідачем сумі (82 132,50 грн.) не відповідає критеріям розумності, співрозмірності та справедливості.

Відповідно до частини 1 статті 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, зокрема, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

З огляду на викладене, враховуючи складність справи та розумну необхідність витрат для даної справи у суді апеляційної інстанції, зважаючи на обсяг наданих адвокатських послуг, з урахуванням часу здійснення представництва у суді апеляційної інстанції, на переконання колегії суддів, співмірною є компенсація витрат позивача на професійну правничу допомогу в сумі 7 500,00 грн., у зв`язку з чим заява товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "Вольво Україна» про ухвалення додаткового рішення про розподіл пов`язаних із наданням правничої допомоги витрат підлягає задоволенню частково.

Керуючись ст.ст. 124, 126, 129, 221, 234, 235, 244 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Заяву товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "Вольво Україна» про ухвалення додаткового рішення у справі №910/17901/19 про розподіл судових витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, задовольнити частково.

2. Судові витрати, пов`язані із наданням правничої допомоги товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "Вольво Україна» в сумі 7 500,00 грн. покласти на акціонерне товариство «Укргазвидобування» в особі філії Бурове управління «Укрбургаз» акціонерного товариства «Укргазвидобування»

3. Стягнути з акціонерного товариства «Укргазвидобування» в особі філії Бурове управління «Укрбургаз» акціонерного товариства «Укргазвидобування» () на користь товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "Вольво Україна» () 7 500,00 грн. судових витрат, понесених у зв`язку з наданням професійної правничої допомоги адвокатом.

4. В іншій частині у задоволенні заяви відмовити.

5. Видачу наказу доручити господарському суду міста Києва.

6. Матеріали справи №910/17901/19 повернути до господарського суду міста Києва.

Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст.286-291 ГПК України.

Повний текст додаткової постанови складено 26.05.2021.

Головуючий суддя М.А. Руденко

Судді Є.Ю. Пономаренко

М.А. Дідиченко