ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" травня 2021 р. Справа№ 14/102

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Майданевича А.Г.

суддів: Суліма В.В.

Коротун О.М.

секретар судового засідання: Кубей В.І.

за участю представників сторін: згідно з протоколом судового засідання від 26.05.2021

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного підприємства "Мебельний дім "Арка"

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 10.03.2021 (повний текст рішення складено 15.03.2021)

у справі №14/102 (суддя - Спичак О.М.)

розглянувши заяву Приватного підприємства "Мебельний дім "Арка" про заміну стягувача у виконавчому провадженні у справі

за позовом Відкритого акціонерного товариства Фірми "Євго"

до Суб`єкта підприємницької діяльності Шевченко Марії Олександрівни

про стягнення 35 136,12 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст ухвали господарського суду та мотиви її прийняття

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.03.2021 відмовлено у задоволенні заяви Приватного підприємства "Мебельний дім "Арка" про заміну стягувача у справі №14/102.

Відмовляючи у задоволенні заяви суд вказав, що заявником не надано суду копії розподільчого балансу, який було затверджено протоколом №4 загальних зборів акціонерів Відкритого акціонерного товариства Фірми «Євго» від 03.05.2012, у зв`язку з чим, неможливо дійти однозначного висновку, що внаслідок виділу було утворено лише одне підприємство - заявник (Приватне підприємство «Мебельний дім «Арка») та саме до нього перейшли права вимоги до боржника у даній справі.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погоджуючись з прийнятою ухвалою, Приватного підприємства "Мебельний дім "Арка" звернулось до Північного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 10.03.2021 та винести рішення, яким задовольнити заяву про зміну сторони виконавчого провадження у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, порушенням та неправильним застосуванням норм процесуального права.

Апелянт вказує, що суд не вимагав та не зобов`язував сторін про витребування та дослідження розподільчого балансу, у зв`язку з чим, скаржник надає на дослідження розподільчий баланс та просить вважати поважними причини неподання вказаного балансу до суду першої інстанції.

Узагальнені доводи відзиву на апеляційну скаргу

Як вбачається з матеріалів справи, учасниками справи не було надано відзиви на апеляційну скаргу, що, в свою чергу, не перешкоджає перегляду ухвали суду першої інстанції відповідно до частини 3 статті 263 Господарського процесуального кодексу України.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31.03.2021 справу №14/102 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Майданевич А.Г., суддів Гаврилюк О.М., Сулім В.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 05.04.2021 залишено без руху апеляційну скаргу Приватного підприємства "Мебельний дім "Арка" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 10.03.2021 у справі №14/102.

19.04.2021 Приватним підприємством "Мебельний дім "Арка" подана заява про усунення недоліків, до якої долучено докази отримання копії оскаржуваної ухвали 29.03.2021.

26.04.2021 на адресу Північного апеляційного господарського суду від Господарського суду міста Києва надійшли матеріали справи № 14/102.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.04.2021, у зв`язку з перебуванням судді Гаврилюка О.М. на лікарняному, для розгляду апеляційної скарги у даній справі визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Майданевич А.Г., суддів Сулім В.В., Коротун О.М.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 28.04.2021 поновлено Приватному підприємству "Мебельний дім "Арка" пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду міста Києва від 10.03.2021 у справі №14/102, відкрито апеляційне провадження та справу призначено на 26.05.2021.

Дослідивши в судовому засіданні 26.05.2021 клопотання апелянта викладеного в апеляційній скарзі про дослідження розподільчого балансу та копій установчих документів, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Отже, виходячи із правового аналізу чинних норм процесуального законодавства, за загальним правилом апеляційний господарський суд переглядає справу за наявними у справі доказами, тобто тими доказами, що були зібрані місцевим господарським судом, піддані оцінці і за результатами оцінки покладені в основу рішення цього суду або відхилені судом. Водночас, суд переглядає справу також і за додатково поданими апеляційному суду доказами. Однак, подання сторонами додаткових доказів апеляційному суду обмежено. Додаткові докази приймаються судом, якщо особа, яка подає докази, обґрунтує неможливість подання цих доказів місцевому господарському суду під час розгляду справи у першій інстанції. Обґрунтовуючи неможливість подання доказів суду першої інстанції, особа, яка бажає подати нові докази, має довести обставини, що об`єктивно перешкоджали їй подати ці докази місцевому господарському суду. Обмеження права на подання доказів в суд апеляційної інстанції покликано активізувати змагальний процес в суді першої інстанції. Його можливо розглядати як своєрідну процесуальну санкцію за невиконання особою, що бере участь у справі, своїх обов`язків по доказуванню в суді першої інстанції.

Обґрунтовуючи неподання доказів щодо заміни стягувача у виконавчому провадженні скаржник вказав, що суд не вимагав та не зобов`язував сторін про витребування та дослідження розподільчого балансу.

Проте, колегія суддів зазначає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч.ч. 1, 3 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно з ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Отже, враховуючи вищенаведені норми процесуального закону, а також з огляду на те, що заявник у встановлені чинним процесуальним законодавством порядку та строки не скористався наданим йому законом правом на подання в суді першої інстанції розподільчого балансу та копії установчих документів, судова колегія не приймає вказані докази, які не були предметом дослідження під час ухвалення заяви про заміну стягувача у виконавчому провадженні місцевим господарським судом. Таким чином, колегія суддів відмовляє у задоволенні клопотання апелянта про дослідження розподільчого балансу та копій установчих документів.

Явка представників сторін

07.05.2021 через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду Приватного підприємства "Мебельний дім "Арка" подано клопотання про розгляд справи без участі представника.

Представник Відкритого акціонерного товариства Фірми "Євго" у судове засідання, призначене на 26.05.2021, не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, що підтверджується відповідним поштовим повідомленням, наявним у матеріалах справи.

Також, колегія суддів вказує, що відповідно до відомостей з сайту "Укрпошта" відправлення суб`єкту підприємницької діяльності ОСОБА_1 не вручене під час доставки.

Зі змісту частини 4 статті 17 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" вбачається, що державній реєстрації підлягають і зміни до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі, тобто і зміна місцезнаходження, про що юридична особа має звернутись із відповідною заявою. Не вживши заходів для внесення до Єдиного державного реєстру відомостей про зміну свого місцезнаходження (в разі такої зміни), юридична особа повинна передбачити або свідомо допускати можливість настання певних негативних наслідків (зокрема неотримання поштової кореспонденції).

Згідно зі статтею 10 вказаного Закону якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

Тобто надіслання судом процесуальних документів на адресу, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань у разі відсутності повідомлення особою іншої адреси для направлення поштової кореспонденції, є належним виконанням приписів процесуального закону щодо надсилання судових рішень учасникам справи.

Аналогічна позиція викладена в Постанові Верховного Суду від 11.09.2018 у справі 911/3309/17.

Відтак, в силу вищенаведених положень законодавства, день невдалої спроби вручення поштового відправлення за адресою місцезнаходження відповідача, який зареєстрований у встановленому законом порядку, вважається днем вручення відповідачу відповідної ухвали суду.

Крім того, відповідно до частини 1 статті 9 Господарського процесуального кодексу України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Частиною 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" передбачено, що усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з частинами 1, 2 статті 3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

З огляду на вказане вище, колегія суддів зазначає, що суб`єкт підприємницької діяльності Шевченко Марія Олександрівна мала право ознайомитись з ухвалами суду в Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Враховуючи положення частини 3 статті 334 Господарського процесуального кодексу України неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

Рішенням Господарського суду міста Києва від 10.09.2008 у справі №14/102 (суддя Нарольський М.М.) позов Відкритого акціонерного товариства Фірми «Євго» задоволено повністю.

Стягнуто з суб`єкта підприємницької діяльності Шевченко Марії Олександрівни 29800,00 грн. основного боргу, 5336,12 грн. інфляційних втрат, 351,36 грн. державного мита та 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 10.12.2008 рішення Господарського суду міста Києва від 10.09.2008 у справі №14/102 залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 12.03.2009 рішення Господарського суду міста Києва від 10.09.2008 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 10.12.2008 у справі №14/102 залишено без змін.

24.03.2008 Господарським судом міста Києва видано наказ.

11.02.2021 Приватне підприємство «Мебельний дім «Арка» звернулось до Господарського суду міста Києва із заявою про заміну стягувача у виконавчому провадженні у справі №14/102 з Відкритого акціонерного товариства Фірми «Євго» на Приватне підприємство «Мебельний дім «Арка».

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.03.2021 відмовлено у задоволенні заяви Приватного підприємства "Мебельний дім "Арка" про заміну стягувача у справі №14/102.

Відмовляючи у задоволенні заяви суд вказав, що заявником не надано суду копії розподільчого балансу, який було затверджено протоколом №4 загальних зборів акціонерів Відкритого акціонерного товариства Фірми «Євго» від 03.05.2012, у зв`язку з чим, неможливо дійти однозначного висновку, що внаслідок виділу було утворено лише одне підприємство - заявник (Приватне підприємство «Мебельний дім «Арка») та саме до нього перейшли права вимоги до боржника у даній справі.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Відповідно до статті 334 Господарського процесуального кодексу України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Суд розглядає заяву про заміну сторони її правонаступником у десятиденний строк з дня її надходження до суду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб. Неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження. Ухвала про заміну сторони виконавчого провадження надсилається (надається) учасникам справи, а також державному виконавцю, приватному виконавцю в порядку, передбаченому статтею 242 цього Кодексу. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення (ч.ч. 1, 2 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження»).

Згідно із частиною 5 статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Отже, звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу сторони виконавчого провадження відповідає змісту статей 512, 514 Цивільного кодексу України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження».

Процесуальне правонаступництво є похідним від матеріального та випливає з юридичних фактів правонаступництва (заміни сторони у матеріальному правовідношенні її правонаступником). У зв`язку з чим, для вирішення судом питання про процесуальну заміну сторони у справі необхідна наявність відповідних первинних документів, які підтверджують факт вибуття особи з матеріального правовідношення та перехід її прав та обов`язків до іншої особи - правонаступника.

Відтак, процесуальне правонаступництво - це перехід процесуальних прав та обов`язків сторони у справі до іншої особи у зв`язку з вибуттям особи у спірному матеріальному правовідношенні.

Процесуальне правонаступництво на стадії виконання судового рішення є однією з процесуальних гарантій захисту та відновлення захищених судом прав та інтересів фізичних і юридичних осіб. Правонаступництво полягає у переході прав і обов`язків від одного суб`єкта до іншого з відповідною відмовою від тих же вимог до суб`єкта від якого такі права і обов`язки переходять.

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок правонаступництва. Тобто, правонаступництвом є перехід прав і обов`язків від одного суб`єкта до іншого.

Як вказувалось вище, рішенням Господарського суду міста Києва від 10.09.2008 у справі №14/102 позов Відкритого акціонерного товариства Фірми «Євго» задоволено повністю.

Стягнуто з суб`єкта підприємницької діяльності Шевченко Марії Олександрівни 29800,00 грн. основного боргу, 5336,12 грн. інфляційних втрат, 351,36 грн. державного мита та 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

24.03.2008 Господарським судом міста Києва видано наказ.

З постанови про відкриття виконавчого провадження ВП№52330712 від 26.09.2016 вбачається, що вказаний наказ суду перебуває на примусовому виконанні у Дніпровському районному відділі державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві.

Відповідно до протоколу №4 загальних зборів акціонерів Відкритого акціонерного товариства Фірми «Євго» від 03.05.2012 встановлено, що на зборах було прийнято рішення про затвердження розподільчого балансу товариства та затверджено перелік майна, що передається на баланс підприємств, які утворюються в результаті реорганізації шляхом виділу.

Рішенням №1 засновника Приватного підприємства «Мебельний дім «Арка» від 08.08.2012 вирішено створити Приватне підприємство «Мебельний дім «Арка» в результаті реорганізації шляхом виділу з Відкритого акціонерного товариства Фірми «Євго».

Приватне підприємство «Мебельний дім «Арка» є правонаступником Відкритого акціонерного товариства Фірми «Євго» в частині прав та обов`язків, переданих згідно з розподільчим балансом, затвердженим загальними зборами акціонерів від 03.05.2012 (протокол №4 від 03.05.2012).

У пункті 1.1 статуту Приватного підприємства «Мебельний дім «Арка» зазначено, що воно створено відповідно до Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України та інших чинних законодавчих актів України, в результаті реорганізації шляхом виділу підприємства з Відкритого акціонерного товариства Фірми «Євго» та є його правонаступником у частині прав та обов`язків, переданих згідно з розподільчим балансом, затвердженим загальними зборами акціонерів Відкритого акціонерного товариства Фірми «Євго» від 03.05.2012, протокол №4 від 03.05.2012.

Частиною 6 статті 32 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» (в редакції станом на 03.05.2012) передбачено, що виділ вважається завершеним з дати державної реєстрації юридичних осіб, утворених в результаті виділу.

Згідно з ч. 5 ст. 80 Закону України «Про акціонерні товариства» (в редакції станом на 03.05.2012) виділ акціонерного товариства вважається завершеним з дати внесення до Єдиного державного реєстру запису про створення акціонерного товариства, що виділилося.

Відповідно до інформації, що міститься в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Приватне підприємство «Мебельний дім «Арка» є юридичною особою, ідентифікаційний код: 38225699; дата та номер запису про проведення державної реєстрації юридичної особи - 09.08.2012 №0044289; у розділі «Дані про юридичних осіб, правонаступником яких є зареєстрована юридична особа: повне найменування, ідентифікаційний код» вказано, що заявник є правонаступником Відкритого акціонерного товариства Фірми «Євго».

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням загальних зборів акціонерів Відкритого акціонерного товариства Фірми «Євго», оформлених Протоколом №1/2013 від 28.01.2013, вирішено визначити тип товариства як Публічне акціонерне товариство з повним найменуванням - Публічне акціонерне товариство Фірма «Євго».

Рішенням загальних зборів акціонерів публічного акціонерного товариства Фірма «Євго», оформленим Протоколом від 30.09.2013, вирішено припинити Публічне акціонерне товариство Фірма «Євго» шляхом ліквідації.

З витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, який долучено заявником до заяви, вбачається, що Публічне акціонерне товариство Фірма «Євго» знаходиться в стані припинення за рішенням засновників (станом на 12.11.2020).

Згідно з частиною 1 статті 109 Цивільного кодексу України виділом є перехід за розподільчим балансом частини майна, прав та обов`язків юридичної особи до однієї або кількох створюваних нових юридичних осіб. Після прийняття рішення про виділ учасники юридичної особи або орган, що прийняв рішення про виділ, складають та затверджують розподільчий баланс.

Рішенням №1 засновника Приватного підприємства «Мебельний дім «Арка» від 08.08.2012 вирішено створити Приватне підприємство «Мебельний дім «Арка» в результаті реорганізації шляхом виділу з Відкритого акціонерного товариства Фірми «Євго».

Приватне підприємство «Мебельний дім «Арка» є правонаступником Відкритого акціонерного товариства Фірми «Євго» в частині прав та обов`язків, переданих згідно з розподільчим балансом, затвердженим загальними зборами акціонерів від 03.05.2012 (протокол №4 від 03.05.2012).

Проте, протоколу №4 загальних зборів акціонерів Відкритого акціонерного товариства Фірми «Євго» від 03.05.2012 вбачається, що в ньому зазначено, що на зборах було прийнято рішення про затвердження розподільчого балансу товариства та затверджено перелік майна, який передається на баланс підприємств, які утворюються в результаті реорганізації шляхом виділу.

Тобто, з протоколу №4 загальних зборів акціонерів Відкритого акціонерного товариства Фірми «Євго» від 03.05.2012 вбачається, що внаслідок реорганізації шляхом виділу утворюються декілька (не одне) підприємств. І саме у затвердженому розподільчому балансі зазначено, які саме конкретні права та обов`язки переходять до підприємств, утворених внаслідок виділу.

Колегія суддів встановила, що заявником не надано до суду першої інстанції копії розподільчого балансу, який було затверджено протоколом №4 загальних зборів акціонерів Відкритого акціонерного товариства Фірми «Євго» від 03.05.2012, в якому повинно бути зазначено, які саме права та обов`язки переходять до підприємств, утворених внаслідок виділу. Крім того, у зв`язку з тим, що в протоколі №4 вказано про затвердження переліку майна, що передається на баланс підприємств, які утворюються в результаті реорганізації шляхом виділу, тому неможливо дійти однозначного висновку, що внаслідок виділу було утворено лише одне підприємство (Приватне підприємство «Мебельний дім «Арка») та саме до нього перейшли права вимоги до боржника у даній справі.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відсутність підстав для задоволення заяви Приватного підприємства «Мебельний дім «Арка» про заміну стягувача у виконавчому провадженні у справі №14/102 у зв`язку з недоведеністю.

Водночас, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що відмова у задоволенні заяви Приватного підприємства "Мебельний дім "Арка" про заміну стягувача у справі №14/102 не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку та наголошує, що право особи подати заяву може бути реалізовано лише за умови дотримання вимог процесуального законодавства.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (частина 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України).

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (статті 76 Господарського процесуального кодексу України).

Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, що їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї (частина 8 статті 80 Господарського процесуального кодексу України).

За результатами перегляду даної справи колегія суддів дійшла висновку про те, що місцевим господарським судом було повно, всебічно та об`єктивно з`ясовано обставини, які мають значення для справи, а також вірно застосовано норми чинного законодавства, у зв`язку з чим, правові підстави для зміни чи скасування оскаржуваної у даній справі ухвали суду відсутні.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі, не знайшли свого підтвердження під час розгляду даної справи та не спростовують висновків місцевого господарського суду, тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

З урахуванням відмови в задоволенні апеляційної скарги, судовий збір за розгляд справи в суді апеляційної інстанції покладаються на апелянта в порядку статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

На підставі викладеного, керуючись статтями 255, 270, 273, 275, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В :

1. Апеляційну скаргу Приватного підприємства "Мебельний дім "Арка" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 10.03.2021 у справі №14/102 залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 10.03.2021 у справі №14/102 залишити без змін.

3. Судовий збір за розгляд справи у суді апеляційної інстанції покласти на Приватне підприємство "Мебельний дім "Арка".

4. Матеріали справи №14/102 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку відповідно до статей 281-285 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови підписано 31.05.2021.

Головуючий суддя А.Г. Майданевич

Судді В.В. Сулім

О.М. Коротун