ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.05.2021 року м.Дніпро Справа № 904/4787/20

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Коваль Л.А. (доповідач)

суддів Мороза В.Ф., Чередка А.Є.

при секретарі судового засідання Михайловій К.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Першого заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 02.11.2020 (прийняту суддею Мельниченко І.Ф., повний текст ухвали складено 06.11.2020) у справі № 904/4787/20

за позовом Дніпропетровської місцевої прокуратури № 4 в інтересах держави в особі Державної служби України з безпеки на транспорті

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ВТО Укртранс"

про стягнення плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні в сумі 53 272,00 грн

ВСТАНОВИВ:

1.Короткий зміст позовних вимог.

Дніпропетровська місцева прокуратура № 4 звернулась до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою в інтересах держави в особі Державної служби України з безпеки на транспорті до Товариства з обмеженою відповідальністю "ВТО Укртранс" про стягнення 53 272, 00 грн., що складають суму плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні.

2.Короткий зміст оскаржуваного судового рішення у справі та мотиви його прийняття.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 02.11.2020 у справі № 904/4787/20 позовну заяву Дніпропетровської місцевої прокуратури № 4 в інтересах держави в особі Державної служби України з безпеки на транспорті до Товариства з обмеженою відповідальністю "ВТО Укртранс" про стягнення плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування великоваговим транспортним засобом у сумі 53 272,00 грн. - залишено без розгляду.

Приймаючи вказану ухвалу місцевий господарський суд з посиланням на положення п. 2 ч. 1 ст. 226 ГПК України зазначив, що прокурором не доведено бездіяльність компетентного органу, а обставини справи, зокрема щодо розміру заборгованості (53 272,00 грн.) та часу її виникнення (13.06.2019) не можуть вважатися такими що свідчать про значимість порушення інтересів держави та можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, тобто потребують обов`язкового втручання прокурора для представництва інтересів держави.

3.Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Перший заступник керівника Дніпропетровської обласної прокуратури подав апеляційну скаргу на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 02.11.2020 у справі № 904/4787/20, в якій просить оскаржувану ухвалу скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

4. Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначає, що позовні вимоги прокурора у даній справі обґрунтовані порушенням економічних інтересів держави внаслідок несплати відповідачем у встановлений законодавством строк визначеної контролюючим органом плати за проїзд дорогами загального користування великоваговими та великогабаритними транспортними засобами та неналежним здійсненням уповноваженим органом - Державною службою України з безпеки на транспорті своїх повноважень щодо захисту цих інтересів.

У поданому позові прокурором чітко зазначено, у чому саме полягає бездіяльність уповноваженого органу - Державної служби України з безпеки на транспорті, який будучи обізнаним про наявність порушень інтересів держави, маючи відповідні повноваження, визначені ст. 6 Закону України "Про автомобільний транспорт" та пп. 2, 15, 27 п. 5 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 №103, протягом тривалого часу (з 13.06.2019) всупереч цих інтересів не вжив належних та ефективних заходів цивільно-правового характеру щодо стягнення з відповідача заборгованості перед державним бюджетом України з плати за проїзд.

5.Узагальнений виклад позиції інших учасників справи.

Учасники справи своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористались. Про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

6.Рух справи в суді апеляційної інстанції.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.11.2020 для розгляду справи № 904/4787/20 визначено колегію суддів у складі головуючого судді Коваль Л.А. (доповідач) суддів Чередка А.Є., Мороза В.Ф.

Згідно розпорядження керівника апарату суду № 2230/20 від 30.11.2020 у зв`язку з перебування у відпустці судді Мороза В.Ф.(для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження тощо) призначено проведення автоматичної зміни складу колегії суддів у судовій справі № 904/4787/20.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.11.2020 для розгляду справи № 904/4787/20 визначено колегію суддів у складі головуючого судді Коваль Л.А. (доповідач), суддів Кузнецова В.О., Чередка А.Є.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 30.11.2020 (колегію суддів у складі головуючого судді Коваль Л.А. (доповідач) суддів Кузнецова В.О., Чередка А.Є.) відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Першого заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 02.11.2020 у справі № 904/4787/20; розгляд апеляційної скарги призначено в судове засідання на 19.01.2021 на 14:30 год.

Згідно розпорядження керівника апарату суду № 2256/20 від 03.12.2020 у зв`язку з усуненням обставин, що зумовили заміну судді-члена колегії, а саме вихід з відпустки судді Мороза В.Ф. призначено проведення автоматичної зміни складу колегії суддів у судовій справі № 904/4787/20.

Відповідно до витягу з протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 03.12.2020 для розгляду справи № 904/4787/20 визначено колегію суддів у складі головуючого судді Коваль Л.А. (доповідач) суддів Мороза В.Ф., Чередка А.Є.

19.01.2021 колегією суддів в судовому засіданні оголошено перерву до 23.02.2021 о 16:00 год.

В судовому засіданні 23.02.2021 розгляд апеляційної скарги відкладено до 23.03.2021 о 17:00 год.

Судове засідання, призначене на 23.03.2021 о 17:00 год. не відбулося у зв`язку з лікарняним члена колегії у справі судді Мороза В.Ф.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 07.04.2021 розгляд апеляційної скарги призначено в судове засідання на 25.05.2021 о 14:30 год.

В судовому засіданні 25.05.2021 оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

7.Встановлені судом обставини справи.

Дніпропетровська місцева прокуратура № 4 звернулась до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою в інтересах держави в особі Державної служби України з безпеки на транспорті до Товариства з обмеженою відповідальністю "ВТО Укртранс" про стягнення 53 272, 00 грн., що складають суму плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні.

В позовній заяві прокурор мотивує свої повноваження для представництва у даній справі наступними обставинами.

Відповідно до підпунктів 2, 15, 27 пункту 5 Положення про Державну службу з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 № 103, Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань здійснює, серед іншого: Державний нагляд (контроль) за додержанням вимог законодавства на автомобільному, міському електричному, залізничному, морському та річковому транспорті; габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування; здійснює нарахування, вживає заходів щодо стягнення плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, під час здійснення габаритно-вагового контролю.

Отже, виходячи з наведеного, Державну службу України з безпеки на транспорті наділено повноваженнями звернення до суду щодо стягнення плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, під час здійснення габаритно-вагового контролю.

Так, до Дніпропетровської місцевої прокуратури № 4, з управління Укртрансбезпеки у Рівненській області надійшов лист 22.06.2020 №46690/34/24-20, відповідно до якого, управління Укртрансбезпеки у Рівненській області просить органи прокуратури вжити заходів представницького характеру щодо стягнення з TOB "ВТО УКРТРАНС" заборгованості з плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, оскільки, плата за проїзд ТОВ "ВТО УКРТРАНС" в добровільному порядку не вносилася та оскарження розрахунку плати за проїзд не здійснювалося.

Разом з цим, Дніпропетровською місцевою прокуратурою № 4, з метою встановлення наявності підстав для вжиття заходів представницького характеру, в порядку ст. 23 Закону України "Про прокуратуру", 30.07.2020 за № 04/35-3278вих20 скеровано запит до Державної служби України з безпеки на транспорті. Проте відповідь на вищевказаний лист до Дніпропетровської місцевої прокуратури №4 не надійшла, інформація про вжиті заходи представницького характеру - відсутні.

Однак, на адресу прокуратури Дніпропетровської області надійшов лист Державної служби України з безпеки на транспорті №882/05/14-20 від 15.06.2020, згідно якого, Державна служба України з безпеки на транспорті просить органи прокуратури застосувати представницькі повноваження та стягнути в судовому порядку заборгованості з плати за проїзд автомобільними дорогами, в тому числі з ТОВ "ВТО УКРТРАНС".

Зазначене свідчить про те, що Державною службою України з безпеки на транспорті, за наявності підстав, для вжиття заходів щодо захисту інтересів держави, з метою надходження коштів до Державного бюджету України не вжито таких заходів.

Зважаючи на те, що несплата відповідачем коштів за проїзд автомобільними Дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні призводить до ненадходження коштів до спеціального фонду Державного бюджету України та, відповідно, до зменшення коштів на фінансування розвитку мережі та утримання автомобільних доріг загального користування, що суттєво порушує економічні інтереси держави виникає необхідність захисту інтересів держави.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 02.11.2020 у справі № 904/4787/20 зазначену позовну заяву залишено без розгляду на підставі п. 2 ч. 1 ст. 226 ГПК України.

8. Оцінка аргументів учасників справи і висновків суду першої інстанції.

Переглядаючи оскаржувану ухвалу місцевого господарського суду в апеляційному порядку, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 226 ГПК України суд залишає позов без розгляду, якщо позовну заяву не підписано або підписано особою, яка не має права підписувати її, або особою, посадове становище якої не вказано.

Відкриваючи провадження у цій справі, суд першої інстанції встановив наявність підстав для відкриття провадження у справі відповідно до статті 177 ГПК України, тобто, не знайшов підстав для залишення позовної заяви прокурора без руху відповідно до статті 174 ГПК України, зокрема, не знайшов недоліків позовної заяви в частині відсутності обґрунтування прокурором підстави для здійснення представництва інтересів держави в суді. Натомість за результатами розгляду позову суд першої інстанції постановив ухвалу про залишення позову прокурора без розгляду на підставі статті 226 ГПК України.

Прокурор, звертаючись до суду з позовом, має обґрунтувати та довести підстави для представництва, однією з яких є бездіяльність компетентного органу. Бездіяльність компетентного органу означає, що він знав або повинен був знати про порушення інтересів Держави, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк.

При цьому, наявність бездіяльності компетентного органу повинна бути предметом самостійної оцінки суду в кожному випадку звернення прокурора з позовом за конкретних фактичних обставин.

Звертаючись до компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.

Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси Держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності Держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів Держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню тощо.

Таким чином, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах Держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження судом підстав для представництва. Якщо прокурору відомі причини такого незвернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові. Але якщо з відповіді зазначеного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим.

Частина 4 статті 23 Закону України "Про прокуратуру" передбачає, що наявність підстав для представництва може бути оскаржена суб`єктом владних повноважень. Таке оскарження означає право на спростування учасниками процесу обставин, на які посилається прокурор у позовній заяві, поданій в інтересах держави в особі компетентного органу, для обґрунтування підстав для представництва.

Якщо суд після відкриття провадження у справі з урахуванням наведених учасниками справи аргументів та наданих доказів установить відсутність підстав для представництва прокурором інтересів держави в суді, суд залишає позовну заяву, подану прокурором в інтересах держави в особі компетентного органу, без розгляду відповідно до положень пункту 2 частини 1 статті 226 ГПК України.

Дана правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання частин 3- 5 статті 53 ГПК України і частин 3, 4 статті 23 Закону України "Про прокуратуру" прокурор при поданні позовної заяви обґрунтував неналежне, на його думку, здійснення захисту інтересів держави позивачем, який не вжив заходів щодо стягнення плати за перевищення нормативів допустимої ваги транспортного засобу. Вказаним органом, який має необхідні повноваження у спірних правовідносинах, самостійно не вчинялися дії, спрямовані на захист економічних інтересів держави в частині надходження коштів до Державного бюджету України, що були порушені внаслідок несплати відповідачем плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування великоваговим транспортним засобом.

Згідно з пунктом 27 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2015 року № 103 (зі змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 25.04.2018 №320, які набрали чинності 03.05.2018), Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань здійснює нарахування та вживає заходів щодо стягнення плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, під час здійснення габаритно-вагового контролю.

З матеріалів справи вбачається, що Державна служба України з безпеки на транспорті двічі зверталась до прокуратури листами (№ 46690/34/24-20 від 22.06.2020, № 882/05/14-20 від 15.06.2020) з проханням звернутися до суду в її інтересах для стягнення плати за перевищення нормативів допустимої ваги транспортного засобу у тому числі і спірної, помилково зазначала (посилаючись на редакції норми законодавства, що втратили чинність), що не має права самостійно здійснювати судовий захист та звертатися до суду з відповідним позовом, вказувала, що не має фінансування для оплати судового збору.

Листом від 30.07.2020 № 04/35-3278вих20 прокуратура звернулась до Державної служби України з безпеки на транспорті, в якому зазначила, що відповідно до пп. 27 п. 5 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2015 року № 103, Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань здійснює нарахування, вживає заходів щодо стягнення плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, під час здійснення габаритно-вагового контролю. Також, у листі зазначено, що прокурора здійснює представництво інтересів держави у суді у виключних випадках. Наведено прохання повідомити чи вживалися Укртрансбезпекою заходи спрямовані на стягнення з ТОВ "ВТО Укртранс" плати за проїзд у спірній сумі.

Проте, відповідь позивача на вказаний запит прокуратури відсутня.

Плата за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, під час здійснення габаритно-вагового контролю нарахована ще у червні 2019 року, докази вжиття позивачем самостійних заходів зі стягнення спірної плати у матеріалах справи відсутні.

На виконання вимог п. 2 ч. 4 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" Дніпропетровською місцевою прокуратурою № 4 направлено повідомлення від 19.08.2020 № 04/35-3624вих-20 про звернення з відповідним позовом до суду в інтересах Державної служби України з безпеки на транспорті у зв`язку з невжиттям вказаним компетентним органом самостійно заходів щодо стягнення плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, під час здійснення габаритно-вагового контролю.

Зазначене в сукупності свідчить, що прокурор при зверненні з позовом навів підстави для представництва інтересів держави та обґрунтував, в чому полягає порушення інтересів держави.

Дійшовши висновку про відсутність підстав для представництва прокурором інтересів держави у цій справі, суд першої інстанцій, в порушення статті 86 ГПК України, не надав оцінки доказам у справі, які прокурором долучено до матеріалів позову. Зокрема, лист позивача від 15.06.2020, 22.06.2020 та лист прокуратури від 30.07.2020, якими місцева прокуратура Дніпропетровської області з метою встановлення підстав для представництва інтересів держави у суді просила позивача повідомити про вжиті позивачем заходи зі стягнення плати, а також роз`яснила про наявність у позивача права на самостійне звернення до суду з відповідним позовом, а також відсутність відповіді позивача на вказаний запит прокурора.

Позивач свою позицію щодо порушення інтересів держави жодним чином не висловив, про наміри самостійно звернутися з позовом не заявив, водночас не спростував й твердження прокурора щодо виявлених порушень законодавства, а тому такі дії можна розуміти як бездіяльність.

Отже, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов передчасного висновку про відсутність підстав для представництва прокурором інтересів Держави в суді та помилково дійшов висновку про наявність підстав для залишення позову без розгляду відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 226 ГПК України.

9. Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 280 ГПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Частиною 3 ст. 271 ГПК України встановлено, що у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі або заяви про відкриття справи про банкрутство, про повернення позовної заяви або заяви про відкриття справи про банкрутство, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду або залишення заяви у провадженні справи про банкрутство без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.

З огляду на вищевикладені обставини колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при винесенні оскаржуваної ухвали було порушено норми процесуального права, у зв`язку з чим вона підлягає скасуванню, а справа підлягає передачі на розгляд Господарського суду Дніпропетровської області.

10. Судові витрати.

У зв`язку зі скасуванням ухвали місцевого господарського суду з передачею справи на розгляд суду першої інстанції, розподіл сум судового збору повинен бути здійснений судом першої інстанції за результатами розгляду ним справи, згідно із загальними правилами ст. 129 ГПК України.

Керуючись статтями 129, 269, 280-283 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Першого заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 02.11.2020 у справі № 904/4787/20 задовольнити.

Ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 02.11.2020 у справі № 904/4787/20 скасувати.

Справу № 904/4787/20 направити до Господарського суду Дніпропетровської області для подальшого розгляду позову.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 27.05.2021

Головуючий суддя Л.А. Коваль

Суддя В.Ф. Мороз

Суддя А.Є. Чередко