ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2021 року Справа № 924/677/20

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Грязнов В.В., суддя Розізнана І.В. , суддя Мельник О.В.

секретар судового засідання Кушнірук Р.В.,

представники учасників справи:

прокурор- Манжаюк Д.Л.;

позивач- не з`явився,

відповідач- ОСОБА_1.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Відповідача-Фермерського гос-подарства «Червона калина» на рішення господарського суду Хмельницької області від 12.01. 2021, повний текст якого складено 15.01.2021, у справі №924/677/20 (суддя Музика М.В.)

за позовом Першого заступника керівника Старокостянтинівської місцевої прокуратури в

інтересах держави в особі

Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області м.Хмельницький

до Фермерського господарства «Червона калина»

с.Григорівка Старокостянтинівського р-ну Хмельницької обл.

про внесення змін до договору оренди землі,-

У травні 2020 року Перший заступник керівника Старокостянтинівської місцевої прокура-тури (надалі в тексті - Прокурор) в інтересах держави в особі Головного управління Держгеока-дастру у Хмельницькій області (надалі в тексті - Управління) звернувся до господарського суду Хмельницької області з позовом, у якому просить, з врахуванням заяви від 27.10.2020, внести зміни до договору оренди землі від 22.10.2002, укладеного Старокостянтинівською районною державною адміністрацією та ОСОБА_1 (Фермерське господарство «Червона калина»): доповнити п.1.1 Договору: «кадастровий номер земельної ділянки :03:016:0011»; п.2.1 Договору викласти в наступній редакції: «Орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі в розмірі 5 (п`яти) відсотків від нормативної грошової оцінки одиниці площі ріллі по Хмельницькій області. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки площею 11 га (кадастровий номер :03:016:0011) становить 335 247 грн.». Вимоги Прокурор мотивує необхідністю приве-дення договору у відповідність до вимог чинного законодавства щодо визначеної нормативної грошової оцінки земельної ділянки та розміру орендної плати.(т.1, арк.справи 1-17, 130-131).

Рішенням господарського суду Хмельницької області від 12.01.2021 у справі №924/677/20 задоволено позов Першого заступника керівника Старокостянтинівської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області до Фермерського господарства «Червона калина» про внесення змін до договору оренди землі.(т.1, арк.справи 186-190).

Не погоджуючись із рішенням, Відповідач через систему «Електронний суд» 22.02.2021 подав скаргу до Північно-західного апеляційного господарського суду, в якій просив скасувати рішення господарського суду Хмельницької області від 12.01.2021 у даній справі та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.(т.1, арк.справи 201-209).

Ухвалою від 04.03.2021 скаргу залишено без руху апеляційну скаргу Фермерського госпо-дарства «Червона калина» та встановлено скаржнику десятиденний строк з дня вручення даної ухвали для усунення недоліків апеляційної скарги: надання суду оригіналів доказів сплати судо-вого збору у встановленому порядку та розмірі, обґрунтованого клопотання про поновлення про-пущеного строку, оригіналів доказів надсилання копії апеляційної скарги іншим учасникам справи та належних доказів повноважень представника (наявність свідоцтва про право на заняття адвокат-ською діяльністю, самопредставництво).(т.1, арк.справи 212-213).

29.03.2021 з електронного кабінету системи «Електронний суд» надійшла заява про усу-нення недоліків апеляційної скарги ФГ «Червона калина», скріплена підписом керівника - ОСОБА_1 , в якій апелянт просить поновити строк апеляційного оскарження, оскіль-ки його пропущено з поважних причин. До заяви долучено, зокрема, докази надіслання копії апе-ляційної скарги іншим учасниками справи та докази сплати судового збору, а також апеляційна скарга підписана електронним цифровим підписом керівника ФГ «Червона калина» ОСОБА_1. (т.1, арк.справи 217-228, 229-242).

Обґрунтовуючи скаргу Позивач зазначає, що господарський суд першої інстанції неповно з`ясував всі обставини справи, ухваливши рішення з порушенням норм матеріального права. На думку Скаржника, судом першої інстанції безпідставно не допущено для участі в справі представ-ника Відповідача - Куца Віталія Віталійовича за довіреністю керівника ФГ «Червона калина», з мотиву, що представником юридичної особи може бути виключно адвокат. При цьому, представ-ником особи, в інтересах якої заявлено позов - Головного управління Держгеокадастру у Хмель-ницькій області була допущена особа Сторчай Н.П. за довіреністю №0-22-0.6-6/62-20 від 09.01. 2020 яка не є адвокатом. До участі в справі не була залучена як окрема фізична особа сторона за договором оренди - фізична особа-підприємець ОСОБА_1. Заперечує висновки суду першої інстанції щодо наявності триваючого правопорушення та відсутності підстав для застосування наслідків порушення строку звернення до суду з даним позовом, оскільки в разі, якщо Відповідач захопив і продовжує протиправно користуватися земельною ділянкою мають застосо-вуватись правила про набувальну давність (10 років). При визначенні розміру орендної плати у відсотках до нормативної грошової оцінки землі, суд застосував рішення Грицівської селищної ради Старокостянтинівського району рішенням №13 від 12.09.2019, яка, нібито, встановила ставки земельного податку на 2020 рік на території іншої ради - Григорівської сільської ради, причому для юридичних осіб. Однак це є порушенням Податкового кодексу України. Також позов не підля-гає задоволенню з тих підстав, що ФГ «Червона калина» не є стороною договору та не є платником плати за землю (за оренду землі). Договір укладено з фізичною особою ОСОБА_1 , який є платником за оренду землі.(т.1, арк.справи 229-233).

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 30.03.2021 відкрито про-вадження у справі №924/677/20.(т.1, арк.справи 244).

Ухвалою від 08.09.2020 поновлено провадження та призначено справу до розгляду на 29.09. 2020.(т.3, арк.справи 134).

29.04.202021 на електронну адресу суду та 05.05.2021 поштою надійшов відзив Прокурора, у якому він заперечує проти задоволення апеляційної скарги та просить суд залишити рішення суду першої інстанції без змін.(т.2, арк.справи 7-10, 13-16).

У судовому засіданні апеляційної інстанції 18.05.2021 представник скаржника підтримав свою апеляційну скаргу, з підстав, викладених у ній. Просив суд скасувати рішення суду першої інстанції. Прокурор заперечив проти задоволення апеляційної скарги в повному обсязі та надав свої пояснення.

Позивач не забезпечив явку свого уповноваженого представника у призначене на 18.05.2021 судове засідання, хоч про час та місце розгляду скарги був повідомлений в установленому поряд-ку. Разом з тим, така неявка не перешкоджає розгляду справи, позаяк присутність представників сторін не визнавалась обов`язковою, а матеріалів справи достатньо для розгляду скарги по суті.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, перевіривши правильність додержання судом першої інс-танції норм матеріального та процесуального права, Північно-західний апеляційний господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи, Старокостянтинівською районною державною адміністра-цією-орендодавець та ОСОБА_1 -орендар укладено договір оренди земель-ної ділянки від 22.10.2002 (надалі в тексті - Договір), за умовами пункту 1.1 якого орендодавець на підставі розпорядження від 26.07.2002 №140/2002-р, та додатка до цього розпорядження від 26.07.2002 надає, а орендар приймає у тимчасове платне користування на умовах оренди земельну ділянку з земель запасу, розташовану на території Григорівської сільської ради Старкостянтинів-ського району Хмельницької області (згідно з планом (схемою) земельної ділянки, що додається до договору оренди), площею 11,0 га, яка надається у тимчасове платне користування на умовах оренди строком на 49 років для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.(т.1, арк. справи 19-20).

У п.2.1 Договору передбачено, що плата за землю становить 10,65 грн за один рік, загальна орендна плата за рік становить 117,15 грн, які орендар зобов`язується сплачувати до 15 серпня поточного року.

Орендна плата за землю збільшується при зміні розміру земельного податку відповідно до Законів України, при цьому сторони укладають додаткову угоду, яка є невід`ємною частиною цього договору (п. 2.2 Договору).

Згідно з п.3.1.2 Договору орендодавець має право вносити зміни в розділ 2 цього договору щодо розміру і строків внесення плати за землю в разі зміни ставки земельного податку в законодавчому порядку.

Договір підписано уповноваженим представником орендодавця та орендарем, скріплено відтиском печатки адміністрації та нотаріально посвідчено.(т.1, арк.справи 20).

Матеріали справи свідчать, що 22.10.2002 зареєстровано Фермерське господарство «Червона калина», код 31819648, адреса: 31150, Хмельницька область, Старокостянтинівський район, с.Григорівка, засновник - ОСОБА_1.(т.1, арк.справи 28-31).

Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області 23.10.2018 надіслало ОСОБА_1 пропозицію переглянути розмір орендної плати за користування земельною ділянкою площею 11 га. У відповідь ОСОБА_1 повідомив про подання ним заяви про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі для ведення фермерського господарства площею 11 га на території Григорівської сільської ради Старокостянтинівського району.(т.1, арк.справи 38).

Із аналогічними пропозиціями Управління надсилало ОСОБА_1 листи від 29.11.2017, від 30.03.2018, від 02.04.2018, від 23.10.2018, від 21.06.2019, від 18.10.2019 та від 04.12.2019.(т.1, арк.справи 53-60).

Як вбачається із відомостей з Державного земельного кадастру та витягу із технічної доку-ментації про нормативну грошову оцінку від 17.09.2019, нормативна грошова оцінка земельної ділянки станом на 17.09.2019 з кадастровим номером :03:016:0011, площею 11 га, роз-ташована за адресою: Хмельницька область, Старокостянтинівський район, Григорівська сільська рада, становить 356 798 грн 97 коп. Земельна ділянка перебуває в оренді у ОСОБА_1 терміном на 49 років. Відповідно до експлікації земельних угідь (додаток до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку), 11,00 га земельної ділянки з кадастровим номером : 03:016:0011 складає рілля.(т.1, арк.справи 161).

Згідно витягу з Державного земельного кадастру, земельна ділянка з кадастровим номером :03:016:0011 зареєстрована в Реєстрі 14.03.2019.(т.1, арк.справи 23-24).

Матеріали справи свідчать, що Григорівська селищна рада Старокостянтинівського району рішенням №13 від 12.09.2019 встановила ставки земельного податку на 2020 рік на території Григорівської сільської ради - для юридичних осіб за земельні ділянки за межами населених пунк-тів, нормативну грошову оцінку яких не проведено, в розмірі 5% від нормативної грошової оцінки для земель сільськогосподарського призначення.(т.1, арк.справи 72-78).

Відповідно до довідника показників нормативної грошової оцінки сільськогосподарських угідь в Україні станом на 01.01.2020, вартість 1 га ріллі по Хмельницькій області становить 30477 грн (значення нормативної грошової оцінки земель сільськогосподарських угідь відповідно до загальнонаціональної (всеукраїнської) нормативної грошової оцінки земель сільськогосподарсь-кого призначення).(т.1, арк.справи 25).

Старокостянтинівська районна рада у листі №228 від 22.05.2020 повідомила, що сесією районної ради не затверджувалась технічна документація з нормативної грошової оцінки ФГ «Чер-вона калина» або ОСОБА_1 (т.1, арк.справи 80).

З матеріалів справи вбачається, що Прокурор протягом 2018-2020 років надсилав запити до Головного управління щодо дотримання вимог законодавства в сфері земельних відносин згідно умов Договору з ОСОБА_1 (т.1, арк.справи 34-35, 43, 44, 49-50, 51, 61, 62, 64).

У зв`язку із бездіяльністю Позивача з метою дотримання вимог земельного законодавства та на виконання статті 23 Закону України «Про прокуратуру» Прокурор надіслав Головному управ-лінню повідомлення про звернення до суду з метою захисту інтересів держави.(т.1, арк.справи 82).

Перевіривши додержання судом першої інстанції норм матеріального і процесуального пра-ва, апеляційний суд вважає, що скарга безпідставна і не підлягає задоволенню з огляду на наступне:

Предметом даного спору є зміна умов договору оренди земельної ділянки.

Відповідно до ст.ст. 626, 638 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є укла-деним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Зазначені норми кореспондуються з приписами ст.180 Господарського кодексу України.

Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обо-роту, вимог розумності та справедливості.(ст.627 ЦК України). Зміст договору згідно ч.1 ст.628 ЦК України становлять (пункти), визначенні на розсуд сторін і погоджені ними та умови, які є обов`я-зковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Загальний порядок укладення господарських договорів встановлено статтею 181 ГК України. Так, господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, під-писаного сторонами. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмамитощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимо-ги до форми та порядку укладення даного виду договорів. Проект договору може бути запропо-нований будь-якою з сторін. У разі якщо проект договору викладено як єдиний документ, він надається другій стороні у двох примірниках. Сторона, яка одержала проект договору, у разі згоди з його умовами оформляє договір відповідно до вимог частини першої цієї статті і повертає один примірник договору другій стороні або надсилає відповідь на лист, факсограму тощо у двадцяти-денний строк після одержання договору.

При цьому, не є укладеними правочини (договори), у яких відсутні встановлені законо-давством умови, необхідні для їх укладення (відсутня згода за всіма істотними умовами договору; не отримано акцепт стороною, що направила оферту; не передано майно, якщо відповідно до зако-нодавства для вчинення правочину потрібна його передача тощо).

Як вбачається з матеріалів справи, з моменту укладення Договору 22.10.2002 між сторо-нами існують відносини оренди земельної ділянки, передбачені статтею 792 ЦК України, коли за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов`язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Відно-сини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про оренду землі» (надалі в тексті - Закон), оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законо-давства. Істотними умовами договору оренди землі є: об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазна-ченням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.(ст.13 та ч.1 ст.15 Закону).

Орендна плата за землю, згідно частин 1, 2, 3 ст.21 Закону - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної влас-ності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України). Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.

Орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов`язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою (далі у розділі XII - орендна плата) (підп.14.1.136 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України).

Плата за землю це обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності. (підп.14.1.147 п.14.1 ст.14 ПК України).

Згідно з ч.1 п.288.1, п.288.4, п.п.288.5.1, 288.5.2, 288.5.3 п.288.5 ст.288 ПК України підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки. Розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем. Розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу: не може бути меншою за розмір земельного податку: для земельних ділянок, нормативну грошову оцінку яких проведено, - у розмірі не більше 3 відсотків їх нормативної грошової оцінки, для земель загального користування - не більше 1 відсотка їх нормативної грошової оцінки, для сільськогосподарських угідь - не менше 0,3 відсотка та не більше 1 відсотка їх нормативної грошової оцінки; для земельних ділянок, нормативну грошову оцінку яких не проведено, - у роз-мірі не більше 5 відсотків нормативної грошової оцінки одиниці площі ріллі по Автономній Республіці Крим або по області, для сільськогосподарських угідь - не менше 0,3 відсотка та не більше 5 відсотків нормативної грошової оцінки одиниці площі ріллі по Автономній Республіці Крим або по області; не може перевищувати 12 відсотків нормативної грошової оцінки; може перевищувати граничний розмір орендної плати, встановлений у підпункті 288.5.2, у разі визна-чення орендаря на конкурентних засадах.

Статтею 289 ПК України встановлено, що для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до законодавства. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин здійснює управління у сфері оцінки земель та земельних ділянок. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин за індексом споживчих цін за попередній рік щороку розраховує вели-чину коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки земель, на який індексується норматив-на грошова оцінка земель і земельних ділянок на 1 січня поточного року, що визначається за форму-лою: Кi = І:100, де І - індекс споживчих цін за попередній рік. У разі якщо індекс споживчих цін перевищує 115 відсотків, такий індекс застосовується із значенням 115. Коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель застосовується кумулятивно залежно від дати проведення нормативної грошової оцінки земель, зазначеної в технічній документації з норма-тивної грошової оцінки земель та земельних ділянок. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, обласні, Київська та Севастопольська міські державні адміністрації не пізніше 15 січня поточного року забезпечують інформування центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, і власників землі та землекористувачів про щорічну індексацію нормативної грошової оцінки земель.

Нормативна грошова оцінка земельних ділянок, згідно ст.1, ч.5 ст.5 Закону України «Про оцінку земель» це капіталізований рентний дохід із земельної ділянки, визначений за встановле-ними і затвердженими нормативами. Нормативна грошова оцінка земельних ділянок використову-ється для визначення розміру земельного податку, державного мита при міні, спадкуванні (крім випадків спадкування спадкоємцями першої та другої черги за законом (як випадків спадкування ними за законом, так і випадків спадкування ними за заповітом) і за правом представлення, а та-кож випадків спадкування власності, вартість якої оподатковується за нульовою ставкою) та дару-ванні земельних ділянок згідно із законом, орендної плати за земельні ділянки державної та кому-нальної власності, втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва, вартості земе-льних ділянок площею понад 50 гектарів для розміщення відкритих спортивних і фізкультурно-оз-доровчих споруд, а також при розробці показників та механізмів економічного стимулювання раціонального використання та охорони земель.

Нормативна грошова оцінка земельних ділянок, відповідно до ч.1 ст.13 Закону України «Про оцінку земель» - проводиться, зокрема, у разі визначення розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності. Підставою для проведення оцінки земель (боніту-вання ґрунтів, економічної оцінки земель та нормативної грошової оцінки земельних ділянок) є рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування.(ч.1 ст.15 зазначеного Закону).

За приписами ст.18 Закону України «Про оцінку земель» нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться відповідно до державних стандартів, норм, правил, а також інших нормативно-правових актів на землях усіх категорій та форм власності. Нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться: розташованих у межах населених пунктів незалежно від їх цільового призначення - не рідше ніж один раз на 5-7 років; розташованих за межами населених пунктів земельних ділянок сільськогосподарського призначення - не рідше ніж один раз на 5-7 років, а несільськогосподарського призначення - не рідше ніж один раз на 7-10 років. Нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться юридичними особами, які є розробниками доку-ментації із землеустрою відповідно до Закону України «Про землеустрій».

Дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються як витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель. Технічна документація з боніту-вання ґрунтів, економічної оцінки земель та нормативної грошової оцінки земельних ділянок затверджується відповідною сільською, селищною, міською радою. Протягом місяця з дня надход-ження технічної документації з бонітування ґрунтів, економічної оцінки земель, нормативної грошової оцінки відповідна сільська, селищна, міська рада розглядає та приймає рішення про затвердження або відмову в затвердженні такої технічної документації. Витяг з технічної докумен-тації про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки видається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин (ч.2 ст.20, ч.ч.1,3 ст.23 Закону України «Про оцінку земель»).

У разі коли технічна документація з нормативної грошової оцінки земельної ділянки сільськогосподарського призначення розроблена, але не затверджена рішенням органу місцевого самоврядування, та/або відомості про таку оцінку не внесені до Державного земельного кадастру до затвердження технічної документації, до Державного земельного кадастру підлягають внесен-ню та використовуються відомості про оцінку.

У п.4 Розділу ІІ Порядку нормативної грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення, затвердженого наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 23.05.2017 №262, передбачено, що у разі застосування ст.277 Податкового кодексу України щодо визначення ставок земельного податку від нормативної грошової оцінки одиниці площі ріллі по Автономній Республіці Крим або по області за земельні ділянки, розташовані за межами населених пунктів, нормативну грошову оцінку яких не проведено, нормативна грошова оцінка одиниці площі ріллі по Автономній Республіці Крим або по області приймається згідно з додатком 1 (Нормативна грошова оцінка одиниці площі ріллі по Автономній Республіці Крим та по областям) до цього Порядку.

В свою чергу, ст.288 Податкового кодексу України передбачено, що розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою за розмір земельного податку: для земельних ділянок, нормативну грошову оцінку яких не проведено, - у розмірі не більше 5 відсотків нормативної грошової оцінки одиниці площі ріллі по Автономній Республіці Крим або по області, для сільськогосподарських угідь - не менше 0,3 відсотка та не більше 5 відсотків нормативної грошової оцінки одиниці площі ріллі по Автономній Республіці Крим або по області.

Матеріалами справи стверджується, що згідно п.2.2 Договору орендна плата за землю збільшується при зміні розміру земельного податку відповідно до Законів України, при цьому сторони укладають додаткову угоду, яка є невід`ємною частиною цього договору.

Згідно з п.3.1.2 Договору орендодавець має право вносити зміни в розділ 2 цього договору щодо розміру і строків внесення плати за землю в разі зміни ставки земельного податку в законо-давчому порядку.

Заперечуючи проти позову та обґрунтовуючи апеляційну скаргу Відповідач стверджує, що при визначенні розміру орендної плати у відсотках до нормативної грошової оцінки землі, суд застосував рішення Грицівської селищної ради Старокостянтинівського району рішенням №13 від 12.09.2019, яка, встановила ставки земельного податку на 2020 рік на території іншої ради - Григо-рівської сільської ради, при чому для юридичних осіб. Вважає, що таке рішення суперечить нор-мам Податкового кодексу України.

Натомість переглядаючи справу за наявними у ній доказами, колегія суддів звертає увагу, що матеріали справи містять рішення Григорівської селищної ради Старокостянтинівського району №13 від 12.09.2019, яким встановлено ставки земельного податку на 2020 рік на території Григо-рівської сільської ради - для юридичних осіб за земельні ділянки за межами населених пунктів, нормативну грошову оцінку яких не проведено, в розмірі 5% від нормативної грошової оцінки для земель сільськогосподарського призначення.(т.1, арк.справи 72-78).

При цьому, матеріали справи не містять доказів оскарження чи визнання недійсним вказа-ного рішення, а також жодних рішень Грицівської селищної ради.

Таким чином, спростовуються як необґрунтовані доводи Скаржника щодо встановлення іншою сільською радою ставок земельного податку на 2020 рік на території Григорівської селищ-ної ради.

Згідно зі ст.30 Закону України «Про оренду землі» - зміна умов договору оренди землі здій-нюється за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору оренди землі спір вирішується в судовому порядку. Аналогічно, тобто за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом - допускається зміна або розірвання договору відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.651 ЦК України: договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Відповідно до статті 188 ГК України та 652 ЦК України - зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором. Сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором. Сторона договору, яка одержала пропо-зицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду. При цьому, у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах. Якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розір-вання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов: в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане; зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися; виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору; із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона. У разі розірвання договору внаслідок істотної зміни обставин суд, на вимогу будь-якої із сторін, визначає наслідки розірвання договору виходячи з необхідності справедливого розподілу між сторонами витрат, понесених ними у зв`язку з виконанням цього договору. Зміна договору у зв`язку з істотною зміною обставин допускається за рішенням суду у виняткових випадках, коли розірвання договору суперечить суспільним інтересам або потягне для сторін шкоду, яка значно перевищує затрати, необхідні для виконання договору на умовах, змінених судом.

Відповідно до ч.3 ст.653 ЦК України, у разі зміни або розірвання договору зобов`язання змі-нюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Якщо договір змі-нюється або розривається у судовому порядку, зобов`язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що зміна нормативно-гро-шової оцінки земельної ділянки дає заінтересованій особі підстави для ініціювання внесення змін до договору оренди землі.

Затвердження ставок земельного податку відповідно до Податкового кодексу України вхо-дить до повноважень органів місцевого самоврядування (п.35 ст.26 Закону України «Про місцеве самоврядування»). Григорівська селищна рада Старокостянтинівського району рішенням №13 від 12.09.2019 встановила ставки земельного податку на 2020 рік на території Григорівської сільської ради - для юридичних осіб за земельні ділянки за межами населених пунктів, нормативну грошову оцінку яких не проведено, в розмірі 5,0% від нормативної грошової оцінки для земель сільськогос-подарського призначення.

З урахуванням показників нормативної грошової оцінки сільськогосподарських угідь Украї-ни станом на 01.01.2020, нормативна грошова оцінка земельної ділянки площею 11 га (кадастр-ровий номер :03:016:0011) становить 335 247 грн. Таким чином, розмір орендної плати за використання відповідної земельної ділянки повинен становити -5% від 335 247 грн.

Відтак, розмір орендної плати, визначений у п.2.1 Договору, не відповідає розміру орендної плати, визначеному законом.

Матеріали справи свідчать, що Позивач направляв Відповідачеві вимогу про внесення змін до Договору оренди землі для приведення його у відповідність до вимог чинного законодавства по причині зміни розміру нормативно грошової оцінки. Проте, оскільки зміни до Договору не вне-сені, суд вбачає наявність правових підстав для внесення таких змін в судовому порядку та, відповідно - задоволення позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з висновоком суду першої інстанції, що на момент розгляду справи сторонами не вирішено питання щодо внесення змін до Договору шляхом укладення додаткової угоди та її реєстрації.

Іншими підставами для зміни або розірвання договору в судовому порядку відповідно до ч.2 ст.651 ЦК України є випадки, встановлені законом або договором, і настання таких випадків зумовлює право сторони ініціювати в судовому порядку питання зміни чи припинення відповід-них договірних правовідносин.

Статтею 188 ГК України врегульовано порядок зміни та розірвання господарських догово-рів, за яким сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна на-діслати пропозиції про це другій стороні за договором.

Правила, передбачені частинами 2-4 статті 188 ГК України, є матеріально-правовими, а не процесуальними. Процедура, передбачена ними, не відноситься до випадків обов`язкового досудо-вого врегулювання спору в розумінні частини третьої статті 124 Конституції України та не спри-чиняє наслідків у вигляді повернення позовної заяви відповідно до приписів пункту 6 частини п`ятої статті 174 Господарського процесуального кодексу України.

Частинами 2, 3 статті 188 ГК України встановлений порядок проведення сторонами договору переговорів щодо добровільної зміни чи розірвання договору. Частиною 4 цієї статті визначено, що заінтересована сторона може звернутися до суду, якщо виник спір.

У випадку, якщо сторона спору не скористалася процедурою його позасудового врегулюван-ня, не позбавляє її права реалізувати своє суб`єктивне право на зміну чи припинення договору та вирішити існуючий конфлікт у суді в силу прямої вказівки, що міститься у частині 2 статті 651 ЦК України.

Підставами для виникнення юридичного спору про внесення змін у договір чи про його ро-зірвання, який підлягає вирішенню судом є обставини, наведені у частині 2 статті 651 ЦК України, і ці обставини виникають в силу прямо наведених у цій нормі фактів та подій, що зумовлюють правову невизначеність у суб`єктивних правах чи інтересах. Такі підстави та умови виникнення юридичного спору у правовідносинах є однаковими незалежно від їх суб`єктного складу (за участі фізичних чи юридичних осіб) та змісту правовідносин (цивільні чи господарські).

Право особи на звернення до суду для внесення змін до договору (чи його розірвання) у передбаченому законом випадку відповідає статті 16 ЦК України, способам, передбаченим нею (зміна чи припинення правовідношення) та не може ставитися в залежність від поінформованості пропозицію іншої сторони чи волевиявлення іншої сторони.

Таким чином, у разі якщо сторона не скористалася процедурою позасудового врегулювання спору, це не позбавляє її права реалізувати своє суб`єктивне право на зміну чи припинення догово-ру та вирішити існуючий конфлікт у суді в силу прямої вказівки, що містить частина 2 статті 651 ЦК України.

Така правова позиція відображена у постанові Великої Палати Верховного Суду у справа № 914/2649/17 від 12.02.2019, у якій підтримано позицію Великої Палати Верховного Суду, викла-дену у постанові від 20.11.2012 у справі №28/5005/640/2012, а також у постановах ВС від 18.04. 2019 у справі №910/22752/17 та від 25.04.2019 у справі №914/2647/17.

Апелянт також вважає невірним висновок суду першої інстанції про наявне триваюче право-порушення та відсутність підстав вважати пропущеним строк звернення до суду з даним позовом, оскільки в разі, якщо Відповідач захопив і продовжує протиправно користуватися земельною ділянкою мають застосовуватись правила про набувальну давність (10 років).

Розглядаючи дану заяву, колегія суддів виходить з того, що згідно із вимогами ст.ст. 256, 257, 261 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюєть-ся тривалістю у три роки. Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

За змістом частини першої статті 261 ЦК України, позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи.

Перш ніж застосовувати позовну давність, суду слід з`ясувати чи порушене право або охоро-нюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі - суд відмовляє в позові у зв`язку зі спливом позовної давності, за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення.

При цьому, початок перебігу позовної давності визначається за правилами статті 261 ЦК України. Так, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

У статті 268 ЦК України наведено невичерпний перелік вимог, на які позовна давність не поширюється. У частині другій цієї статті передбачено, що законом можуть бути встановлені також інші вимоги, на які не поширюється позовна давність. Але в деяких випадках позовна давність не може поширюватись і на інші категорії вимог, хоча про це прямо й не зазначено у законі. Так, позовна давність не може поширюватися на вимоги про усунення перешкод у здійсненні власни-ком права користування та розпоряджання своїм майном (стаття 391 ЦК України), оскільки в такому разі йдеться про так зване триваюче правопорушення. Отже, власник може пред`явити такий позов у будь-який час незалежно від того, коли почалося порушення його прав.

Оскільки право на внесення змін до договору щодо збільшення розміру орендної плати виникло з моменту зміни нормативної грошової оцінки і може бути реалізоване протягом всього строку дії вказаного договору, але Відповідач заперечує проти внесення відповідних змін, у дано-му випадку відсутні підстави вважати пропущеним строк звернення до суду з даним позовом, про що вірно вказано судом першої інстанції.

Одним із аргументів апеляційної скарги є також те, що до участі в справі не була залучена як окрема фізична особа - сторона за договором оренди фізична особа-підприємець ОСОБА_1. Також позов не підлягає задоволенню з тих підстав, що ФГ «Червона калина» не є стороною договору та не є платником плати за землю (за оренду землі). Договір укладено з фізич-ною особою ОСОБА_1 , який є платником оренди землі.

Переглядаючи рішення в цій частині, колегія суддів наголошує, що 22.10.2002 укладено договір оренди земельної ділянки, за умовами якого орендодавець орендар приймає у тимчасове платне користування на умовах оренди земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподар-ського виробництва.

22.10.2002 зареєстровано Фермерське господарство «Червона калина», код 31819648, адреса: 31150, Хмельницька область, Старокостянтинівський район, с.Григорівка, засновник - ОСОБА_1.(т.1, арк.справи 28-31).

Зі змісту положень статті 12 Закону України «Про фермерське господарство» вбачається, що землі фермерського господарства можуть складатися із: а) земельної ділянки, що належить на праві власності фермерському господарству як юридичній особі; б) земельних ділянок, що нале-жать громадянам - членам фермерського господарства на праві приватної власності; в) земельної ділянки, що використовується фермерським господарством на умовах оренди. Права володіння та користування земельними ділянками, які знаходяться у власності членів фермерського госпо-дарства, здійснює фермерське господарство.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що за приписами статтей 1, 5, 7, 8, 12 Закону України «Про фермерське господарство» - після укладення договору користу-вання землею, у тому числі на умовах оренди, фермерське господарство реєструється в установ-леному законом порядку і з дати реєстрації набуває статусу юридичної особи. З цього часу обов'-язки землекористувача земельної ділянки здійснює фермерське господарство, а не громадянин, якому вона надавалась. Аналогічна правова позиція відображена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 11.02.202 у справі №922/614/19.

Крім того, відповідно до ч.1 ст.50 ГПК України треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого провадження у справі або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права або обов`язки щодо однієї із сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за заявою учасників справи.

Натомість апелянт не довів, яким чином рішення суду першої інстанції може вплинути на права або обов`язки ОСОБА_1 , окрім як керівника Відповідача.

На думку Скаржника, судом першої інстанції безпідставно для участі в справі не допущено представника Відповідача за довіреністю керівника ФГ «Червона калина» - Куца Віталія Віталійо-вича, оскільки на думку суду, таким представником юридичної особи може бути виключно адвокат.

Колегія суддів зауважує, що відповідно до ч.1 ст.56 ГПК України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь в судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Представником у суді може бути адвокат або законний представник.(ч.1 ст.58 ГПК Украї-ни).

Натомість ні до позову, ні до апеляційної скарги не додано доказів про наявність Куца В.В. свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю.

Колегія суддів вважає, що розглянуто всі доводи та вимоги апеляційної скарги, порушених, невизнаних або оспорених прав чи інтересів Скаржника не встановлено.

Враховуючи зазначені обставини в сукупності, апеляційний суд не вбачає підстав для пере-оцінки висновків суду першої інстанції, оскільки матеріалами справи спростовуються доводи Скар-жника про неправомірність висновків суду першої інстанції щодо характеру правовідносин сторін та зобов`язань Відповідача, рівно як і твердження про невмотивованість висновку про обґрунто-ваність позову.

Статтею 74 ГПК України передбачено обов`язок кожної із сторін довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та без-посередньому дослідженні наявних у справі доказів.(ст.86 ГПК України).

Отже, доводи Скаржника, зазначені в апеляційній скарзі, апеляційним судом не визнаються такими, що можуть бути підставою згідно ст.ст. 277, 278 ГПК України для скасування чи зміни ос-каржуваного рішення, тому суд апеляційної інстанції вважає, що рішення місцевого господарсько-го суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст.ст.34, 86, 129, 232, 233, 240, 275, 276, 282, 284, 287 Господарського проце-суального кодексу України, Північно-західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Фермерського господарства «Червона калина» на рішення господар-ського суду Хмельницької області від 12.01.2021 у справі №924/677/20 залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

2. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верхов-ного Суду протягом 20 днів з моменту виготовлення повного тексту постанови.

3. Матеріали справи №924/677/20 повернути до господарського суду Хмельницької області.

Головуючий суддя Грязнов В.В.

Суддя Розізнана І.В.

Суддя Мельник О.В.