ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"28" травня 2021 р. м. Київ Справа № 911/1538/21

Суддя Господарського суду Київської області Янюк О.С., розглянувши

заяву Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Войтовське», с. Зоря Броварського району Київської області

про забезпечення позову до подання позовної заяви

Без виклику учасників справи

УСТАНОВИВ:

26.05.2021 до Господарського суду Київської області (далі суд) звернулось Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Войтовське» (далі заявник, СТОВ «Войтовське») із заявою б/н від 25.05.2021 (вх. №145/21 від 26.05.2021) про вжиття заходів забезпечення позову до подання позовної заяви шляхом: зупинення дії рішень Великодимерської селищної ради Броварського району Київської області (далі Великодимерська сільрада) №308 XI-VIII від 08.04.2021 та №309 XI-VIII від 08.04.2021; заборони будь-яких юридичним та/або фізичним особам здійснювати сільськогосподарську обробку, засівати, засаджувати та/або будь-яким іншим чином використовувати відповідні земельні ділянками із кадастровими номерами, перелік яких наведений у резолютивній частині поданої заяви.

Підставами для вжиття заходів забезпечення позову зазначає:

недотримання депутатами Великодимерської сільради вимог Закону України «Про запобігання корупції» під час ухвалення рішень №308 XI-VIII від 08.04.2021 та №309 XI-VIII від 08.04.2021;

не урахування Великодимерською сільрадою переваженого права заявника на оренду відповідних земельних ділянок, як особи, якій належить право користування істотною частиною масиву земель сільськогосподарського призначення;

порушення порядку, встановленого ст. 21 Земельного кодексу України, під час ухвалення рішень №308 XI-VIII від 08.04.2021 та №309 XI-VIII від 08.04.2021;

проведення сільськогосподарських робіт на відповідних земельних ділянках до ухвалення судового рішення може істотно ускладнити поновлення порушеного права позивача на отримання таких земельних ділянок в оренду та їх подальше використання за цільовим призначенням.

необхідність застосування аналогію закону в частині вжиття такого заходу забезпечення позову, як зупинення дії індивідуального акта, що передбачений п. 1 ч. 1 ст. 151 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України).

Крім того, у своїй заяві СТОВ «Войтовське» зазначає, що: «має намір звернутися до Господарського суду м. Києва із позовом до Великодимерської селищної ради Броварського району Київської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог (на стороні відповідача): ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Товариство з обмеженою відповідальністю «Іверія агро», Товариство з обмеженою відповідальністю «СП «Трейдагропостач-2015» про визнання незаконними та скасування рішень селищної ради».

На підтвердження викладених у заяві обставин СТОВ «Войтовське» надали суду, зокрема: рішення Великодимерської сільради №308 XI-VIII від 08.04.2021 та №309 XI-VIII від 08.04.2021; протокол №11 VIII пленарного засідання позачергової сесії від 08.04.2021 та результати поіменного голосування відповідного органу місцевого самоврядування; інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта (далі Державний реєстр).

Розглянувши вказану заяву та дослідивши надані докази, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ст.136 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст.137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з ч. 1 ст. 137 ГПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Отже, забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача з метою реалізації в майбутньому актів правосуддя й задоволених вимог позивача.

Водночас, при вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Разом із цим, у випадку якщо в особа має намір звернутись до суду з позовними вимогами немайнового характеру, судове рішення у разі задоволення яких не вимагатиме примусового виконання, то в такому випадку має застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він має намір звернутися до суду. При цьому в таких немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, оскільки позивач не зможе їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду (аналогічна правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16.08.2018 у справі №910/1040/18, у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного суду від 22.01.2020 у справі №923/826/19, від 10.03.2020 у справі №910/11648/19, від 20.08.2020 у справі №915/2505/19, від 15.01.2020 у справі №915/1912/19).

При цьому сторона, яка звертається із заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати необхідність забезпечення позову, що полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення питання про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених ст. 74 ГПК України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви (аналогічна правова позиція викладена у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 22.01.2021 у справі №910/5550/19).

Отже, як зазначалось вище, заявник просить суд застосувати такі заходи забезпечення позову, зокрема, як зупинення дії відповідних рішень Великодимерської сільради.

Відповідно до ст. 144 Конституції України рішення органів місцевого самоврядування з мотивів їх невідповідності Конституції чи законам України зупиняються у встановленому законом порядку з одночасним зверненням до суду.

У свою чергу, перелік відповідних заходів забезпечення позову, визначений у п.п. 1-9 ч.1 ст.137 ГПК України, є вичерпним, та не передбачає такого способу забезпечення позову як зупинення дії рішення міської ради.

При цьому, судом не може братись до уваги посилання СТОВ «Войтовське» про необхідність застосування аналогії закону в частині вжиття відповідного заходу, який передбачений п. 1 ч. 1 ст. 151 КАС України, з огляду на наступне.

Так, згідно з ч. 10 ст. 11 ГПК України, якщо спірні правовідносини не врегульовані законом і відсутній звичай ділового обороту, який може бути до них застосований, суд застосовує закон, що регулює подібні відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - виходить із загальних засад і змісту законодавства (аналогія права).

Вказаним положенням закріплено існування саме матеріально-правової аналогії, оскільки використання у ч. 10 ст. 11 ГПК України, словосполучення «спірні правовідносини не врегульовані законом», не дозволяє вести мову про існування процесуальної аналогії в господарському судочинстві (аналогічна правова позиція викладена у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 28.04.2021 у справі №17-1-4-5-32-24-2/136-03-5080).

Отже, оскільки, у господарському процесуальному законодавстві України право на застосування процесуальної аналогії відсутнє, то суд не вбачає правових підстав для задоволення заяви СТОВ «Войтовське» в частині зупинення дії рішень Великодимерської сільради №308 XI-VIII від 08.04.2021 та №309 XI-VIII від 08.04.2021 відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 151 КАС України.

Щодо вимоги заявника про вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони будь-яким юридичним та/або фізичним особам здійснювати сільськогосподарську обробку, засівати, засаджувати та/або будь-яким іншим чином використовувати відповідні земельні ділянками із кадастровими номерами, перелік яких наведений у резолютивній частині поданої заяви суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Як зазначалось вище, в обґрунтування необхідності застосування відповідного заходу забезпечення позову СТОВ «Войтовське» вказує на те, що останній у відповідності до ч. 4 ст. 37-1 Земельного кодексу України, має право користування істотною частиною масиву земель сільськогосподарського призначення (75%), в якому розташовані відповідні земельні ділянки, а відтак, заявнику належить першочергове право оренди таких ділянок.

Проте , жодних доказів у розумінні ст.ст.76-79 ГПК України, які б вказували на вчинення СТОВ «Войтовське» дій спрямованих на реалізацію свого права, зокрема та не виключно, запити до Великодимерської сільради про вирішення питання про передачу відповідних земельних ділянок в оренду заявнику, листування між останнім та вказаним органом місцевого самоврядування, заяви тощо, суду надано не було.

Таким чином, заявником не доведено суду належними та допустимими доказами наявність порушених прав або інтересів заявника з боку Великодимерської сільради шляхом прийняття відповідних рішень.

Разом із цим, заявником у своїй заяві також не наведено обставин та не надано на їх підтвердження доказів, що не вжиття відповідних заходів забезпечення позову призведе до ускладнення виконання або невиконання рішення господарського суду.

Додатково суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що у своїй заяві СТОВ «Войтовське» вказує про намір звернутись із відповідним позовом до Господарського суду м. Києва.

Ураховуючи зазначене, керуючись ст.ст. 74, 76-79, 136-140, 234-235, 255 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Войтовське» б/н від 25.05.2021 (вх. №145/21 від 26.05.2021) про вжиття заходів забезпечення позову до подання позовної заяви залишити без задоволення.

Відповідно до ч. 2 ст. 235 ГПК України ухвала набрала законної сили 28.05.2021 та згідно ст. 255 ГПК України може бути оскаржена до Північного апеляційного господарського суду протягом 10 днів у порядку, передбаченому ст.ст. 256-257 ГПК України з урахуванням пп. 17.5 п.17 ч.1 Перехідних положень ГПК України.

Суддя О.С. Янюк

Ухвалу підписано 28.05.2021.