ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.05.2021 м. Івано-ФранківськСправа № 909/122/21

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Шіляк М. А.,

секретар судового засідання Феденько Н. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження справу

за позовом: Акціонерного товариства "Перший український міжнародний банк"

до відповідача: Івано-Франківського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ)

про звільнення майна з - під арешту

за участю:

від позивача: Борисов О. С.,

ВСТАНОВИВ:

до суду подано позов Акціонерним товариством "Перший український міжнародний банк" до Івано-Франківського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) про звільнення з-під арешту, накладеного на нерухоме майно: нежитлове приміщення в блоці №1 Бізнес центру, загальною площею 1036,00 кв.м., що знаходиться в місті Івано-Франківську по вул. Грушевського, буд.22а, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 01, відповідно до постанови про арешт майна боржника №60052918 від 12.09.2019 року, видавник: головний державний виконавець Івано-Франківського МВ ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області Раковецький М.С., обтяжувач: Івано-Франківський МВ ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області (правонаступником на сьогодні є Івано-Франківський міський відділ державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції) (номер запису про обтяження 33200261).

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що з 19.04.2019 Акціонерне товариство "Перший український міжнародний банк" є повноправним власником об`єкту нерухомого майна, а саме: нежитлового приміщення в блоці №1 Бізнес центру, загальною площею 1036,00 кв.м., що знаходиться в місті Івано-Франківську по вул. Грушевського, буд.22. Посилаючись на те, що наявність обтяження на вказане нерухоме майно у вигляді арешту, перешкоджає позивачу в здійсненні своїх прав та обов`язків власника об`єкту нерухомого майна, просить позов задоволити.

Ухвалою суду від 19.02.2021 суд постановив прийняти позовну заяву до розгляду, відкрити провадження у справі, здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначити на 17.03.2021.

Ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 16.03.2021 суд постановив заяву Акціонерного товариства "Перший український міжнародний банк" про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду (від 12.03.2021 вих.№КНО-61.1.1/22; від 15.03.2021 вх. № 3775/21) задовольнити, провести підготовче судове засідання, призначене на 17.03.2021 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою комплексу технічних засобів та програмного забезпечення "EasyCon".

Ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 17.03.2021 суд постановив підготовче засідання відкласти на 08.04.2021, провести підготовче судове засідання, в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою комплексу технічних засобів та програмного забезпечення "EasyCon».

Ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 08.04.2021 суд постановив продовжити підготовче провадження на 30 днів, підготовче засідання відкласти на 28.04.2021 та провести підготовче судове засідання, в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою комплексу технічних засобів та програмного забезпечення "EasyCon».

Ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 28.04.2021 суд постановив підготовче провадження у справі закрити, розгляд справи по суті призначити на 13.05.2021.

В судовому засіданні представник позивача вимоги позовної заяви підтримав та просив позов задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання жодного разу не з`явився, причин неявки суду не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про час, дату та місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень (ухвалу суду від 19.02.2021 вручено відповідачу 25.02.2021; ухвали суду від 16.03.2021 та від 17.03.2021 вручено відповідачу 29.03.2021; ухвалу суду від 08.04.2021 вручено відповідачу 15.04.2021; ухвалу суду від 28.04.2021 вручено відповідачу 05.05.2021.

До суду від відповідача відзив на позов не надходив.

Згідно ст. 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Відповідно до ч. 2 ст. 178 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Аналогічні норми містяться в частині 9 статті 165 ГПК України.

Згідно ч. 2 ст. 42 ГПК України учасники справи зобов`язані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу без участі представника відповідача за наявними в ній матеріалами, запобігаючи, одночасно, безпідставному затягуванню розгляду спору та сприяючи своєчасному поновленню порушеного права.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представника позивача, оцінивши докази у відповідності до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд встановив таке:

19.04.2019 Державним реєстратором Узинської сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області Цалиним А. Б. зареєстровано за Акціонерним товариством "Перший український міжнародний банк" право власності на нежитлове приміщення в блоці №1 Бізнес центру, загальною площею 1036,00 кв.м., що знаходиться в АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 01 (далі - об`єкт нерухомого майна).

Право власності позивача на вказаний об`єкт нерухомого майна підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №16426220 від 19.04.2019. Належним чином завірена копія зазначеного витягу міститься в матеріалах справи.

З тексту позовної заяви вбачається, що 23.12.2020, коли банк мав намір укласти договір купівлі-продажу вищевказаного об`єкту нерухомого майна, позивачу стало відомо, що даний об`єкт нерухомого майна перебуває під обтяженням у вигляді арешту.

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (номер інформаційної довідки 238433888, сформовано 23.12.2020) відповідно до постанови про арешт майна боржника №60052918 від 12.09.2019, видавник: головний державний виконавець Івано-Франківського МВ ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області Раковецький М.С., обтяжувач: Івано-Франківський МВ ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області (правонаступником на сьогодні є Івано-Франківський міський відділ державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції), номер запису про обтяження 33200261, обтяжило вищевказаний об`єкт нерухомого майна. Боржником у даному обтяженні є колишній власник майна - ОСОБА_1 .

Зазначена інформація міститься в матеріалах справи.

Оскільки позивач, не є стороною виконавчого провадження, в межах якого було винесено постанову про арешт майна боржника №60052918 від 12.09.2019, то фактично він (позивач) позбавлений інших ефективних засобів захисту свого порушеного права, аніж звернення до суду з даним позовом.

Господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності, та інші справи у визначених законом випадках, зокрема справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (рухоме та нерухоме, в тому числі землю), реєстрації або обліку прав на майно, яке (права на яке) є предметом спору, визнання недійсними актів, що порушують такі права, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та спорів щодо вилучення майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності, а також справи у спорах щодо майна, що є предметом забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці (пункт 6 частини першої статті 20 ГПК України).

Відповідно до частини першої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Відповідно до частин 1-3 статті 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Звертаючись з позовом до суду позивач посилається на те, що наявність арешту, а також наявність відповідних відомостей, внесених до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, яке належить позивачу, обмежує право власності позивача.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

За приписами частин 1, 2 статті 56 Закону України "Про виконавче провадження" арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Отже, зі змісту вказаної статті випливає, що накладати арешт на майно в процедурі виконавчого провадження надається право лише у випадку, коли таке майно належить на праві власності боржнику.

Слід зазначити, що право власності є основним речовим правом, а власник майна на свій розсуд володіє, користується та розпоряджається ним. Право власності виникає на підставі юридичних фактів, визначених у законодавстві, що прийнято називати способами виникнення права власності.

Згідно із частиною першою статті 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом (стаття 328 цього Кодексу).

Відповідно до частин першої та другої статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно з вимогами статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Таким чином, державним виконавцем, в порушення вимог закону, винесено постанову про накладення арешту на майно від 12.09.2019 в процедурі виконавчого провадження, при цьому не встановивши того факту, що з 19.04.2019 арештоване майно належить на праві власності Акціонерному товариству "Перший український міжнародний банк", тобто станом на дату винесення постанови про арешт майно вже було позивача. При цьому, арешт й надалі без наявності на це підстав - чинний.

За таких обставин, позивач, не може в повній мірі реалізувати правомочності щодо майна, як законний власник, що і є предметом даного спору.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути - припинення дії, яка порушує право (п. 3 ч. 2 ст. 16 ЦК України).

Приписами статті 59 Закону України "Про виконавче провадження" врегульовано порядок та підстави зняття арешту з майна боржника, накладеного органом ДВС, зокрема, арешт може бути знятий за рішенням суду.

У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника, арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини (ч. 2 ст.59 Закону України "Про виконавче провадження").

Згідно ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст.77 ГПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи вищевикладене, а також той факт, що накладений на майно позивача арешт, перешкоджає здійсненню ним прав власності, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Судовий збір слід покласти на відповідача.

Керуючись статтями 74, 75, 77, 86, 129, 233, 236-238, 240,241 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

позов Публічного акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» до Івано-Франківського міського відділу Державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) про звільнення майна з-під арешту задовольнити.

Звільнити з-під арешту, накладеного на нерухоме майно: нежитлове приміщення в блоці №1 Бізнес-центру, загальною площею 1 036,00 кв.м., що знаходиться в АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 01, відповідно до постанови про арешт майна боржника №60052918 від 12.09.2019 року, видавник: головний державний виконавець Івано-Франківського МВ ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області Раковецький М.С., обтяжувач: Івано-Франківський МВ ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області (правонаступником на сьогодні є Івано-Франківський міський відділ державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), номер запису про обтяження 33200261).

Стягнути з Івано-Франківського міського відділу Державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), вул. Галицька, буд. 45, м. Івано-Франківськ, 76019, ідентифікаційний код 35021710 на користь Публічного акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк», вул. Андріївська, буд. 4, м. Київ, 04070, ідентифікаційний код 14282829

судовий збір в розмірі 2 270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Західного апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 03.06.2021.

Суддя М. А. Шіляк