РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

28.05.2021Справа № 910/3504/21

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Ломаки В.С., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Левітер"

до Фізичної особи-підприємця Ахмедова Аліходжи

про стягнення 253 261,57 грн.,

Без виклику (повідомлення) представників учасників справи.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Левітер" (далі - позивач) звернулося до господарського суду міста Києва з позовом до Фізичної особи-підприємця Ахмедова Аліходжи про стягнення заборгованості у загальному розмірі 253 261,57 грн., з яких: 81 998,36 грн. - основний борг по орендній платі, 40 848,84 грн. - заборгованість по сплаті комунальних платежів, 130 414,37 грн. - штрафні санкції.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилався на те, що на виконання укладеного 12.11.2019 року між ним та Фізичною особою-підприємцем Ахмедовим Аліходжи договору оренди № 140К, позивач передав відповідачу в строкове платне користування для розміщення та функціонування закладу громадського харчування приміщення площею 68,10 м2, розташоване на другому поверсі багатофункціонального торгово-розважального центру "SMART PLAZA" за адресою: місто Київ, проспект Перемоги, 24. Проте всупереч умов вищевказаного правочину орендар, починаючи з лютого 2020 року, неналежним чином виконував взяті на себе зобов`язання по сплаті орендної плати та інших платежів, внаслідок чого за ним утворилась заборгованість та виникли підстави для застосування передбачених договором штрафних санкцій. У зв`язку з наведеними обставинами, позивач вирішив звернутися до суду з даним позовом за захистом своїх прав та законних інтересів.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 10.03.2021 року позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Левітер" було залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.

24.03.2021 року через відділ діловодства господарського суду міста Києва надійшла заява позивача про усунення недоліків позовної заяви.

Враховуючи наведене, ухвалою господарського суду міста Києва від 29.03.2021 року відкрито провадження у справі № 910/3504/21, вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Частиною 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Відповідно до частини 11 статті 242 Господарського процесуального кодексу України у випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Положеннями статті 51 Цивільного кодексу України до підприємницької діяльності фізичних осіб застосовуються нормативно-правові акти, що регулюють підприємницьку діяльність юридичних осіб, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин.

Згідно з частиною 4 статті 89 Цивільного кодексу України відомості про місцезнаходження юридичної особи вносяться до Єдиного державного реєстру.

За приписами частини 1 статті 7 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру.

Так, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, копія ухвали господарського суду міста Києва про відкриття провадження у справі № 910/3504/21 від 29.03.2021 року була двічі направлена судом відповідачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення з відповідними трек-номерами: № 795 та № 010 на його адресу, зазначену в позовній заяві, договорі оренди від 12.11.2019 року № 140К та в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: 02192, місто Київ, бульвар Дарницький, будинок 17, квартира 3.

Проте, вищезазначені відправлення з трек-номерами № 795 та № 010 вручені відповідачу не були.

Враховуючи відсутність в матеріалах справи підтверджень наявності порушень оператором поштового зв`язку вимог Правил надання послуг поштового зв`язку, суд вважає, що у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою, тобто, повідомленою суду стороною, і повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії.

Сам лише факт не отримання заявником кореспонденції, якою суд, з додержанням вимог процесуального закону, надсилав ухвалу для вчинення відповідних дій за належною адресою та яка повернулася в суд у зв`язку з її неотриманням адресатом, не може вважатися поважною причиною не виконання ухвали суду, оскільки зумовлений не об`єктивними причинами, а суб`єктивною поведінкою сторони щодо отримання кореспонденції, яка надходила на його адресу.

Суд також звертає увагу на те, що направлення листів рекомендованою кореспонденцією на дійсні адреси є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним. При цьому, отримання зазначених листів адресатом перебуває поза межами контролю відправника.

Отже, суд належним чином виконав свій обов`язок щодо повідомлення відповідача про розгляд справи.

Крім цього, судом також враховано, що за приписами частини 1 статті 9 Господарського процесуального кодексу України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з частинами 1 та 2 статті 3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (частина 1 статті 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Враховуючи наведене, господарський суд зазначає, що відповідач мав право та дійсну можливість ознайомитись з ухвалою про відкриття провадження у справі від 29.03.2021 року в Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Згідно з частиною 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Приймаючи до уваги, що відповідач у строк, встановлений частиною 1 статті 251 Господарського процесуального кодексу України та ухвалою господарського суду міста Києва від 29.03.2021 року, не подав до суду відзиву на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

Судом враховано, що в силу вимог частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини 1 статті 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року в справі "Смірнова проти України").

Відповідно до листа Верховного Суду України головам апеляційних судів України № 1-5/45 від 25.01.2006 року у цивільних, адміністративних і господарських справах перебіг провадження для цілей статті 6 Конвенції розпочинається з моменту подання позову і закінчується винесенням остаточного рішення у справі.

Критерії оцінювання "розумності" строку розгляду справи є спільними для всіх категорій справ (цивільних, господарських, адміністративних чи кримінальних). Це - складність справи, поведінка заявника та поведінка органів державної влади (насамперед, суду). Відповідальність держави за затягування провадження у справі, як правило, настає у випадку нерегулярного призначення судових засідань, призначення судових засідань з великими інтервалами, затягування при передачі або пересиланні справи з одного суду в інший, невжиття судом заходів до дисциплінування сторін у справі, свідків, експертів, повторне направлення справи на додаткове розслідування чи новий судовий розгляд.

Всі ці обставини судам слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, а збільшення кількості звернень до Європейського суду з прав людини не лише погіршує імідж нашої держави на міжнародному рівні, але й призводить до значних втрат державного бюджету.

Частиною 2 статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення (частина 8 статті 252 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

12.11.2019 року між позивачем (орендодавець) та Фізичною особою - підприємцем Ахмедовим Аліходжи (орендар) було укладено договір оренди № 140К (далі - Договір), за умовами якого Товариство з обмеженою відповідальністю "Левітер" передало відповідачу в строкове платне користування для розміщення та функціонування закладу громадського харчування приміщення площею 68,10 м2, розташоване на другому поверсі багатофункціонального торгово-розважального центру "SMART PLAZA" за адресою: місто Київ, проспект Перемоги, 24.

Означений правочин, а також додатки та укладені в подальшому додаткові угоди до нього, підписані відповідачем та уповноваженою особою орендодавця, а також скріплені печаткою Товариства з обмеженою відповідальністю "Левітер".

За умовами пункту 1.8 Договору Приміщення - частина Торгового центру, площа (відповідно до замірів організації з технічної інвентаризації) та поверх якого вказано в Додатку № 1 (пункт 4), яка може бути не обмежена або не повністю обмежена стінами (перегородками), план розміщення Приміщення в межах Торгового центру зазначено в Додатку № 2 до Договору оренди.

Відповідно до пункту 1.16 цієї угоди цільове призначення - використання орендарем Приміщення з метою розміщення та функціонування в ньому магазину з продажу товарів та/або надання послуг, вказаних в Додатку № 1 (пункт 2) до Договору оренди, та з використанням при цьому вказаної в зазначеному додатку та пункті торгової марки (у тому числі на вивісці).

У додатку № 1 до Договору передбачено, що цільове призначення Приміщення - для розміщення та функціонування закладу громадського харчування "IZUM CAFE".

Згідно з пунктами 1.24, 1.25 Дата передачі (Дата допуску) - дата, станом на яку орендар отримує допуск до Приміщення для виконання Робіт Орендаря (дата Протоколу допуску), не пізніше ніж 02.01.2020 року. Протокол допуску - підписаний сторонами документ, що підтверджує факт надання орендареві допуску до Приміщення для виконання робіт орендаря, в якому, зокрема, має бути вказано наступне: Коефіцієнтна площа Приміщення, стан Приміщення на момент допуску орендаря до виконання Робіт орендаря, інші положення, що стосуються виконання Робіт орендаря, які не суперечать цьому Договору. Протокол допуску підписується сторонами у формі, розробленій орендодавцем.

Відповідно до цього Договору оренди орендар зобов`язаний здійснити Роботи орендаря на умовах цього Договору, орендодавець зобов`язується передати у строкове платне користування орендарю Приміщення, а орендар зобов`язаний прийняти Приміщення в строкове користування, сплачувати орендодавцеві обумовлені в цьому Договорі оренди платежі та виконувати інші умови цього Договору оренди (пункт 2.1 Договору).

Пунктом 2.2 Договору на орендаря покладено обов`язок використовувати Приміщення виключно за Цільовим призначенням. Вичерпний перелік видів діяльності та торгових марок, під якими орендар має право здійснювати діяльність у Приміщенні, а також назва вивіски орендаря визначені в Додатку № 1 (пункти 2, 3). Використання орендарем Приміщення за Цільовим призначенням є істотним обов`язком орендаря за цим Договором оренди.

Положеннями статті 3 Договору унормовано, що останній набуває чинності з моменту його підписання сторонами та скріплення його печатками сторін (за їх наявності) і діє до закінчення строку оренди. Зобов`язання фінансового характеру (в тому числі ті, що стосуються сплати орендарем на користь орендодавця будь-яких платежів, штрафних санкцій, відшкодування шкоди, збитків) припиняються з моменту їх належного виконання незалежно від припинення дії Договору оренди (у тому числі дострокового).

Строк оренди вказано в Додатку № 1 (пункт 7). Строк оренди починає обчислюватися з моменту настання в сукупності таких обставин: настання Дати відкриття та передачі орендодавцем орендареві Приміщення в орендне користування відповідно до цього Договору оренди. Строк оренди достроково закінчується в тому випадку, якщо Договір оренди достроково припинить свою дію у відповідності з положеннями цього Договору оренди або законодавства України.

Сторони домовилися, що строк дії Договору оренди та, відповідно, Строк оренди продовжується лише в тому випадку, якщо сторонами про це буде укладено додатковий договір. Цей Договір оренди не продовжується автоматично у випадку направлення повідомлення про це від будь-якої із сторін або ненаправлення повідомлення щодо заперечень проти продовження строку дії Договору оренди.

За умовами пункту 7 Додатку № 1 до Договору Строк оренди становить 35 місяців.

Згідно з пунктами 4.40, 4.42 Договору орендар набуває право використовувати Приміщення за Цільовим призначенням в день початку строку оренди. Орендар бере на себе зобов`язання розпочати ведення своєї господарської діяльності у Приміщенні (використовувати Приміщення за Цільовим призначенням) з моменту передачі орендодавцем Приміщення, але не пізніше Дати відкриття.

Будь-яка передача Приміщень між сторонами (в орендне користування та з орендного користування) повинна оформлюватися відповідним Актом приймання-передачі Приміщення (пункт 4.43 цієї угоди).

Відповідно до пункту 10.1 Договору з моменту передачі орендареві Приміщення орендар зобов`язаний сплачувати на користь орендодавця Орендну плату з урахуванням її індексації та інші платежі, які передбачені цим Договором оренди.

Пунктом 10.2 означеного правочину передбачено, що Орендна плата, яку орендар зобов`язаний щомісячно сплачувати орендодавцеві складається з таких частин: a) Основна орендна плата; b) Експлуатаційна орендна плата; c) Маркетингова орендна плата; d) Плата з обороту. Орендар сплачує окремими платежами кожну із частин Орендної плати (окремо Основну орендну плату, Експлуатаційну орендну плату, Маркетингову орендну плату, Плату з обороту).

У пункті 10.3 Договору сторони погодили, що будь-які та всі положення цього Договору оренди, що стосуються визначення Орендної плати та будь-яких інших платежів, які орендар зобов`язаний сплачувати орендодавцеві, є істотною умовою цього Договору оренди та, відповідно, порушення будь-якого із таких положень Договору оренди є істотним порушенням.

Пунктом 10.4 наведеної угоди передбачено формули розрахунку, зокрема, Основної орендної плати, та встановлено, що Основна орендна плата = Коефіцієнтна площа Приміщення * Ставка Основної орендної плати * Коефіцієнт * Індекс О, де:

- Коефіцієнтна площа Приміщення - площа, яка визначається відповідно до статті 1 цього Договору оренди при визначенні поняття "Коефіцієнтна площа Приміщення";

- Ставка Основної орендної плати - сума Основної орендної плати із розрахунку за 1 м2 Коефіцієнтної площі Приміщення, вказана в Додатку № 1 (пункт 8);

- Коефіцієнт - означає величину, яка розрахована відповідно до визначення поняття Коефіцієнт", вказаного в статті 1 Договору оренди;

- Індекс О - значення індексації (підвищення) Основної орендної плати, яке розраховано для кожного наступного року оренди приміщення (крім першого) та вказане в Додатку № 1 (пункт 16). На момент укладення цього Договору оренди та протягом першого року Строку оренди Індекс О дорівнює 1 (одиниці). Індекс О не може бути меншим одиниці;

- * - знак множення.

Слід зазначити, що відповідно до пункту 8 Додатку № 1 до Договору Ставка Основної орендної плати становить 1 323,59 грн. (в тому числі ПДВ 20 %), але не менше гривневого еквіваленту 54,00 доларів США згідно з Офіційним курсом на дату укладення цього Договору (в тому числі ПДВ 20 %).

Формула розрахунку Експлуатаційної орендної плати (за місяць): Експлуатаційна орендна плата = Коефіцієнтна площа Приміщення * Ставка Експлуатаційної орендної плати * Коефіцієнт * Індекс Е, де:

- Коефіцієнтна площа Приміщення - площа, яка визначається відповідно до статті 1 цього Договору оренди при визначенні поняття "Коефіцієнтна площа Приміщення";

- Ставка Експлуатаційної орендної плати - сума Експлуатаційної орендної плати із розрахунку за 1 м2 Коефіцієнтної площі Приміщення, вказана в Додатку № 1 (пункт 9);

- Коефіцієнт - означає величину, яка розрахована відповідно до визначення поняття Коефіцієнт", вказаного в статті 1 Договору оренди;

- Індекс Е - значення індексації (підвищення) Експлуатаційної орендної плати, яке розраховане для кожного наступного року оренди приміщення (крім першого) та вказане в Додатку № 1 (пункт 17). На момент укладення цього Договору оренди та протягом першого року Строку оренди Індекс Е дорівнює 1 (одиниці). Індекс О не може бути меншим одиниці;

- * - знак множення.

Згідно з пунктом 9 Додатку № 1 до Договору Ставка Експлуатаційної орендної плати становить 176,48 грн. (в тому числі ПДВ 20 %), але не менше гривневого еквіваленту 7,20 доларів США згідно з Офіційним курсом на дату укладення цього Договору (в тому числі ПДВ 20 %).

Формула розрахунку Маркетингової орендної плати (за місяць): Маркетингова орендна плата = Коефіцієнтна площа Приміщення * Ставка Маркетингової орендної плати * Коефіцієнт * Індекс М, де:

- Коефіцієнтна площа Приміщення - площа, яка визначається відповідно до статті 1 цього Договору оренди при визначенні поняття "Коефіцієнтна площа Приміщення";

- Ставка Маркетингової орендної плати - сума Маркетингової орендної плати із розрахунку за 1 м2 Коефіцієнтної площі Приміщення, вказана в Додатку № 1 (пункт 10);

- Коефіцієнт - означає величину, яка розрахована відповідно до визначення поняття Коефіцієнт", вказаного в статті 1 Договору оренди;

- Індекс М - значення індексації (підвищення) Маркетингової орендної плати, яке розраховане для кожного наступного року оренди приміщення (крім першого) та вказане в Додатку № 1 (пункт 18). На момент укладення цього Договору оренди та протягом першого року Строку оренди Індекс М дорівнює 1 (одиниці). Індекс О не може бути меншим одиниці;

- * - знак множення.

За умовами пункту 10 Додатку № 1 до Договору Ставка Маркетингової орендної плати становить 58,83 грн. (в тому числі ПДВ 20 %), але не менше гривневого еквіваленту 2,40 доларів США згідно з Офіційним курсом на дату укладення цього Договору (в тому числі ПДВ 20 %).

Пунктом 10.7 Договору передбачено, що застосування Індексу О, Індексу Е та Індексу М здійснюється автоматично, без додаткового погодження з орендарем.

Згідно з пунктом 11.1 Договору орендар зобов`язаний щомісячно, починаючи з другого місяця Строку оренди, сплачувати орендодавцеві плату з обороту, крім того ПДВ 20 %.

Відповідно до пунктів 13.1, 13.3 Договору орендар зобов`язаний сплачувати орендодавцю Основну орендну плату, Експлуатаційну орендну плату, Маркетингову орендну плату щомісячно різними платежами до 15 (п`ятнадцятого) числа відповідного місяця, який передує оплачуваному. Орендодавець має право встановити різні банківські рахунки для окремих частин Орендної плати. Орендна плата має сплачуватися на рахунок орендодавця незалежно від направлення орендодавцем відповідного рахунка. Орендодавець направляє рахунки на здійснення відповідних платежів орендарем лише для зручності.

Орендар зобов`язаний сплачувати орендну плату починаючи з дати початку строку оренди (пункт 13.5 Договору).

У пункті 22.1 Договору сторони домовилися, що орендодавець має право припинити дію цього Договору оренди (розірвати Договір оренди в односторонньому, позасудовому порядку), направивши про це орендареві повідомлення не менше як за 30 (тридцять) календарних днів в кожному із наступних випадків, зокрема:

- Орендар двічі протягом календарного року більш ніж на 10 (десять) календарних днів поспіль затримує виконання грошових зобов`язань відповідно до цього Договору оренди та таке порушення не усунуте протягом 5 (п`яти) календарних днів після отримання від орендодавця повідомлення про це;

- Орендар не відкриє своє Приміщення для відвідувачів та не розпочне використання Приміщення за Цільовим призначенням впродовж 10 (десяти) календарних днів після Дати відкриття, якщо в цьому будуть відсутні винні дії орендодавця;

- Орендар двічі протягом календарного року прострочив сплату будь-якого свого платежу за цим Договором оренди більш як на 10 (десять) календарних днів та таке порушення не усунуте протягом 5 (п`яти) днів після отримання орендодавцем повідомлення про це.

За умовами пункту 22.3 Договору, у випадку несплати орендарем в повному обсязі грошових зобов`язань за цим Договором оренди строком 2 (два) календарні місяці поспіль, дія цього Договору оренди припиняється без необхідності направлення орендареві повідомлення про це на перший календарний день, що слідує за двомісячним простроченням оплати орендарем грошових зобов`язань за цим Договором оренди.

Припинення дії цього Договору оренди (в тому числі дострокове припинення) не звільняє орендаря від сплати належних з нього платежів, а також не звільняє сторін від відповідальності за порушення, які мали місце до припинення Договору оренди (пункт 22.7 Договору).

Судом встановлено, що 28.12.2019 року між сторонами було укладено Додатковий договір до договору оренди № 140К від 12.11.2019 року, в якому Товариство з обмеженою відповідальністю "Левітер" та Фізична особа-підприємець Ахмедов Аліходжа домовились внести зміни у пункт 1.24 Договору та викласти його у новій редакції, за якою Дата передачі (Дата допуску) - дата, станом на яку орендар отримує допуск до Приміщення для виконання Робіт орендаря (дата Протоколу допуску), не пізніше 10.01.2020 року. Крім того, сторони погодили, що Датою відкриття є дата відкриття Приміщення для громадськості, а саме не пізніше ніж 03.02.2020 року. У разі надіслання відповідного повідомлення орендодавцем, Дата відкриття може бути перенесена на кількість днів, вказану в такому повідомленні, без застосування будь-яких штрафних санкцій до орендодавця, але не більше ніж на 6 (шість) календарних місяців.

З матеріалів справи вбачається, що між позивачем та відповідачем у передбаченому Договором порядку 10.01.2020 року було підписано відповідний Протокол допуску.

Крім того, 03.02.2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Левітер" та Фізичною особою-підприємцем Ахмедовим Аліходжи було підписано акт прийому-передачі вищенаведеного нежитлового приміщення в оренду. У наведеному акті сторони погодили, що підписання цього акту засвідчує факт початку оренди нежитлового приміщення. Взаємних претензій, пов`язаних з виконанням умов Договору оренди № 140К від 12.11.2019 року, сторони не мають.

Зважаючи на неналежне виконання відповідачем умов Договору в частині повної та своєчасної оплати усіх передбачених цією угодою орендних та комунальних платежів, а також зважаючи на те, що заклад громадського харчування "IZUM CAFE" так і не розпочав свою діяльність на території ТРЦ "Смарт Плаза Політех", листом від 06.10.2020 року № 479 Товариство з обмеженою відповідальністю "Левітер" звернулося до орендаря з повідомленням про необхідність сплати наявної у Фізичної особи-підприємця Ахмедова Аліходжи заборгованості за Договором у загальному розмірі 162 373,15 грн. та відкриття вищезазначеного закладу громадського харчування до 15.10.2020 року.

У відповідь на вказане звернення відповідач направив орендодавцеві лист від 05.11.2020 року, в якому зобов`язався до 20.11.2020 року включно здійснити усі оплати по комунальним та експлуатаційним платежам, а також відкрити для громадськості заклад громадського харчування "IZUM CAFE" у строк до 01.12.2020 року включно. Крім того, у наведеному листі відповідач просив Товариство з обмеженою відповідальністю "Левітер" не застосовувати до нього, зокрема, штрафні санкції за порушення умов Договору.

Судом встановлено, що 23.12.2020 року між сторонами було укладено Додаткову угоду до Договору, в якій Товариство з обмеженою відповідальністю "Левітер" та Фізична особа-підприємець Ахмедов Аліходжа зафіксували, що постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 року № 211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" (з наступними змінами та доповненнями), іншими нормативно-правовими актами (чинними на день укладання Додаткової угоди та тими, що будуть прийняті/ухвалені пізніше) органів державної влади/управління та/або рішеннями/розпорядженнями органів місцевої влади та/або органів місцевого самоврядування обмежувальних заходів та/або інших заходів (в тому числі, але не виключено: введення особливих правових режимів), прийнятих/запроваджених із метою попередження розповсюдження захворюваності на гостру респіраторну інфекцію, спричинену коронавірусом COVID-19, на території України введено карантин.

У зв`язку з наведеними обставинами, у вказаній Додатковій угоді сторони дійшли взаємної згоди, що:

- на період з 01.03.2020 року по 31.03.2020 року включно розмір Загальної Орендної плати за оренду Приміщення складає 60 662,68 грн., у тому числі ПДВ 20 %, що включає в себе Основну орендну плату - 47 505,95 грн.; Експлуатаційну орендну плату - 11 045,22 грн.; Маркетингову орендну плату - 2 111,51 грн.;

- на період з 01.04.2020 року по 30.04.2020 року включно розмір Орендної плати складає 13 224,67 грн., у тому числі ПДВ 20 % (Експлуатаційна орендна плата);

- на період з 01.05.2020 року по 31.05.2020 року включно розмір Орендної плати складає 13 192,55 грн., у тому числі ПДВ 20 % (Експлуатаційна орендна плата);

- на період з 01.06.2020 року по 30.06.2020 року включно розмір Орендної плати складає 13 174,21 грн., у тому числі ПДВ 20 % (Експлуатаційна орендна плата);

- на період з 01.07.2020 року по 31.07.2020 року включно розмір Орендної плати складає 13 075,70 грн., у тому числі ПДВ 20 % (Експлуатаційна орендна плата);

- на період з 01.08.2020 року по 31.08.2020 року включно розмір Орендної плати складає 13 609,32 грн., у тому числі ПДВ 20 % (Експлуатаційна орендна плата);

- на період з 01.09.2020 року по 30.09.2020 року включно розмір Орендної плати складає 13 438,88 грн., у тому числі ПДВ 20 % (Експлуатаційна орендна плата);

- на період з 01.10.2020 року по 31.10.2020 року включно розмір Орендної плати складає 13 514,15 грн., у тому числі ПДВ 20 % (Експлуатаційна орендна плата);

- на період з 01.11.2020 року по 30.11.2020 року включно розмір Орендної плати складає 13 881,25 грн., у тому числі ПДВ 20 % (Експлуатаційна орендна плата);

- на період з 01.12.2020 року по 31.12.2020 року включно розмір Орендної плати складає 13 943,92 грн., у тому числі ПДВ 20 % (Експлуатаційна орендна плата).

У пункті 12 цієї Додаткової угоди сторони уточнили та підтвердили, що умови і правовідносини, що викладені у цій Додатковій угоді, відповідно до ч. 3 ст. 631 ЦК України розповсюджуються на відносини сторін та починають діяти з 17.03.2020 року.

Зважаючи на вищевикладені обставини, 23.12.2020 року між позивачем та відповідачем було укладено Додаткову угоду до Договору оренди № 140К від 12.11.2019 року, в якій сторони погодили, що орендар зобов`язується здійснити оплату заборгованості у розмірі 50 000,00 грн. до 30.12.2020 року, а також оплатити заборгованість у розмірі 43 489,86 грн. до 10.01.2021 року.

Крім того, за умовами цієї Додаткової угоди орендар зобов`язався відкрити орендоване приміщення для відвідувачів 01.02.2021 року.

У той же час, зважаючи на невиконання відповідачем своїх зобов`язань за Договором та укладеними до нього Додатковими угодами, у тому числі враховуючи несплату Фізичною особою-підприємцем Ахмедовим Аліходжи погоджених сторонами орендних та комунальних платежів (у тому числі заборгованості по оренді у розмірі 81 998,36 грн., що виникла у період з серпня 2020 року по січень 2021 року включно), а також невідкриття останнім для відвідувачів та фактичне невикористання відповідачем Приміщення за Цільовим призначенням протягом усього 2020 року незважаючи на досягнуті між сторонами домовленості, позивач листом від 29.01.2021 року № 61 (відправленим на адресу відповідача 01.02.2021 року) звернувся до орендаря з повідомленням, в якому зазначив про припинення Договору на підставі пункту 22.3 та необхідність погашення наявної у відповідача заборгованості та сплати штрафних санкцій за порушення умов цієї угоди.

Оскільки заборгованість відповідача та нараховані штрафні санкції у добровільному порядку останнім сплачені не були, Товариство з обмеженою відповідальністю "Левітер" вирішило звернутися до суду з даним позовом за захистом своїх прав та законних інтересів.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

В силу положень статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною 1 статті 627 Цивільного кодексу України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з положеннями статті 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Укладений між сторонами Договір за своєю правовою природою є договором найму.

Відповідно до частини 1 статті 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Аналогічні положення визначені частиною 1 статті 283 Господарського кодексу України, якою встановлено, що за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Згідно з частиною 6 статті 283 Господарського кодексу України до відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Положеннями частин 1 та 2 статті 762 Цивільного кодексу України передбачено, що за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Якщо розмір плати не встановлений договором, він визначається з урахуванням споживчої якості речі та інших обставин, які мають істотне значення. Плата за користування майном може вноситися за вибором сторін у грошовій або натуральній формі. Форма плати за користування майном встановлюється договором найму.

Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором (частина 5 статті 762 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Як було зазначено вище, за умовами пунктів 13.1, 13.3 Договору орендар зобов`язаний сплачувати орендодавцю Основну орендну плату, Експлуатаційну орендну плату, Маркетингову орендну плату щомісячно різними платежами до 15 (п`ятнадцятого) числа відповідного місяця, який передує оплачуваному. Орендодавець направляє рахунки на здійснення відповідних платежів орендарем лише для зручності.

Проте судом встановлено, що в порушення вищевказаних положень Договору, з урахуванням Додаткових угод від 23.12.2020 року до цього правочину, відповідач передбачені умовами Договору належні до сплати позивачу орендні платежі за користування орендованим майном протягом лютого-липня 2020 року перерахував орендодавцю лише частково, а починаючи з липня 2020 року взагалі не сплачував орендних платежів, заборгувавши таким чином позивачу 81 998,36 грн. та порушивши, зокрема, умови укладеної між сторонами 23.12.2020 року Додаткової угоди до Договору оренди № 140К від 12.11.2019 року в частині встановлених у ній обов`язків орендаря здійснити оплату заборгованості у розмірі 50 000,00 грн. до 30.12.2020 року, а також оплатити заборгованість у розмірі 43 489,86 грн. до 10.01.2021 року. Наведені обставини додатково підтверджуються наданою позивачем випискою по контрагенту - Фізичній особі-підприємцю Ахмедову Аліходжи, а також не були у встановленому законом порядку спростовані відповідачем під час розгляду даної справи.

Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до частини 1 статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Аналогічні положення містить частина 1 статті 193 Господарського кодексу України.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

Стаття 610 Цивільного кодексу України передбачає, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (частина 1 статті 612 Цивільного кодексу України).

Під виконанням зобов`язання розуміється вчинення боржником та кредитором взаємних дій, спрямованих на виконання прав та обов`язків, що є змістом зобов`язання.

Невиконання зобов`язання має місце тоді, коли сторони взагалі не вчиняють дій, які складають зміст зобов`язання, а неналежним виконанням є виконання зобов`язання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

Оскільки розмір заборгованості відповідача по сплаті орендних платежів за період, зокрема, з серпня 2020 року по січень 2021 року включно, в сумі 81 998,36 грн., підтверджений належними доказами, наявними у матеріалах справи, і відповідач не надав документів, які свідчать про погашення наведеного боргу перед позивачем, який існує на момент розгляду справи в суді, означена заборгованість має бути стягнута з відповідача в судовому порядку. Відтак, вимога Товариства з обмеженою відповідальністю "Левітер" про стягнення з Фізичної особи-підприємця Ахмедова Аліходжи орендних платежів за спірний період у розмірі 81 998,36 грн. підлягає задоволенню.

Що стосується вимог позивача про стягнення з відповідача заборгованості за комунальні послуги в сумі 40 848,84 грн., суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 17.1 Договору орендар компенсує орендодавцеві вартість Комунальних послуг, що споживаються в Приміщенні, без додаткових нарахувань на свою користь, в тому числі ПДВ 20 %. Орендар також зобов`язаний компенсувати орендодавцю витрати, які несе орендодавець на комунальні послуги, які споживаються у зв`язку із експлуатацією Торгового центру та Площ загального користування, а також Земельної ділянки, та які розподіляються між всіма орендарями Торгового центру пропорційно площі Приміщення до загальної площі Торгового центру.

Згідно з пунктом 17.5 цієї угоди по закінченні кожного календарного місяця, але не пізніше 5 (п`ятого) числа наступного місяця, представники сторін складають та підписують акт зняття показань індивідуальних пристроїв обліку (лічильників), які обліковують спожиті в Приміщенні Комунальні послуги. У такому акті зазначаються показники станом на день підписання акту. Зняття показників лічильників може здійснюватися без участі представника орендаря, представниками орендодавця у кількості не менше двох. Орендар повинен забезпечити представнику орендодавця доступ до Приміщення для участі в знятті показників лічильників.

За умовами пункту 17.6 Договору плата за Комунальні послуги вноситься орендарем щомісяця протягом 5 (п`яти) робочих днів з моменту виставлення орендодавцем відповідного рахунку. Орендодавець виставляє рахунки на сплату Комунальних послуг в наступному місяці за оплачуваний.

З матеріалів справи вбачається, що протягом лютого-серпня 2020 року відповідачем в орендованому Приміщенні було спожито послуги з водопостачання та водовідведення загальною вартістю 412,61 грн., послуги з постачання електричної енергії у період з лютого 2020 року по листопад 2020 року включно загальною вартістю 13 323,10 грн., а також послуги центрального опалення у період з лютого 2020 року по листопад 2020 року на загальну суму 11 366,63 грн. Наведений факт підтверджується наданими позивачем копіями виставлених орендодавцем орендарю рахунків на оплату (відшкодування) вищезазначених послуг, а також копіями підписаних уповноваженою особою Товариства з обмеженою відповідальністю "Левітер" та відповідачем актів надання послуг, які містять посилання на виставлені відповідачу рахунки на оплату, а також підтверджують відсутність у Фізичної особи-підприємця Ахмедова Аліходжи будь-яких претензій по об`єму, якості та строкам надання відповідних послуг.

Зважаючи на викладене, а також беручи до уваги те, що сума боргу відповідача по сплаті (відшкодуванню) комунальних платежів (у тому числі: послуг з водопостачання та водовідведення, наданих протягом лютого-серпня 2020 року; послуг з постачання електричної енергії, наданих протягом лютого-листопада 2020 року; послуг центрального опалення, наданих протягом лютого-листопада 2020 року), загальний розмір якої становить 25 102,34 грн., підтверджена належними доказами, наявними у матеріалах справи, суд дійшов висновку про задоволення вимог позивача про стягнення з Фізичної особи-підприємця Ахмедова Аліходжи заборгованості з відшкодування комунальних платежів у розмірі 25 102,34 грн.

Щодо решти заявленої Товариством з обмеженою відповідальністю "Левітер" до стягнення з відповідача суми заборгованості по сплаті комунальних платежів у розмірі 15 746,50 грн., суд зазначає наступне.

Частиною 3 статті 13 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Згідно з частиною 2 статті 13 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Вказані положення означають, що закон встановлює рівні можливості сторін і гарантує їм право на захист своїх інтересів. Принцип рівності учасників судового процесу перед законом і судом є важливим засобом захисту їх прав і законних інтересів, що унеможливлює будь-який тиск однієї сторони на іншу, ущемлення будь-чиїх процесуальних прав. Це дає змогу сторонам вчиняти передбачені законодавством процесуальні дії, реалізовувати надані їм законом права і виконувати покладені на них обов`язки.

У відповідності до частини 1 статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Принцип змагальності тісно пов`язаний з процесуальною рівністю сторін і забезпечує повноту фактичного й доказового матеріалу, наявність якого є важливою умовою з`ясування обставин справи. Відповідно до вказаного принципу, особи, зацікавлені в результаті справи, вправі відстоювати свою правоту у спорі шляхом подання доказів; участі в дослідженні доказів, наданих іншими особами шляхом висловлення своєї думки з усіх питань, що підлягають розгляду у судовому засіданні. Змагальність є різновидом активності зацікавленої особи (сторони). Особи, які беруть участь у справі, вправі вільно розпоряджатися своїми матеріальними і процесуальними правами й активно впливати на процес з метою захисту прав і охоронюваних законом інтересів.

За загальним правилом, обов`язок (тягар) доказування певних обставин покладається на особу, яка посилається на ці обставини. Доказування полягає не лише в поданні особами доказів, а й у доведенні їх переконливості. Розподіл між сторонами тягаря доказування визначається предметом спору.

При цьому, відповідно до частини 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій

Відповідно до частин 1 та 2 статті 80 Господарського процесуального кодексу України учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів (частина 4 статті 74 Господарського процесуального кодексу України).

Як зазначалось судом вище, згідно з пунктами 17.5, 17.6 Договору по закінченні кожного календарного місяця, але не пізніше 5 (п`ятого) числа наступного місяця, представники сторін складають та підписують акт зняття показань індивідуальних пристроїв обліку (лічильників), які обліковують спожиті в Приміщенні Комунальні послуги. У такому акті зазначаються показники станом на день підписання акту. Зняття показників лічильників може здійснюватися без участі представника орендаря, представниками орендодавця у кількості не менше двох. Орендар повинен забезпечити представнику орендодавця доступ до Приміщення для участі в знятті показників лічильників.

Плата за Комунальні послуги вноситься орендарем щомісяця протягом 5 (п`яти) робочих днів з моменту виставлення орендодавцем відповідного рахунку. Орендодавець виставляє рахунки на сплату Комунальних послуг в наступному місяці за оплачуваний.

До матеріалів позовної заяви позивач на підтвердження наявності у відповідача заборгованості по сплаті комунальних платежів за постачання електричної енергії протягом грудня 2020 року - січня 2021 року на суму 3 376,57 грн. та споживання останнім послуг центрального опалення протягом грудня 2020 року - січня 2021 року на суму 12 369,93 грн. надав копії рахунку від 31.12.2020 року № 4438 на оплату витрат електроенергії (672,69 кВт) за грудень 2020 року на суму 1 762,44 грн., рахунку від 31.01.2021 року № 333 на оплату витрат електроенергії (613,74 кВт) за січень 2021 року на суму 1 614,13 грн., рахунку від 31.12.2020 року № 4321 на оплату витрат з центрального опалення (3,148 Гкал) за грудень 2020 року на суму 5 069,72 грн., рахунку від 31.01.2021 року № 425 на оплату витрат з центрального опалення (4,533 Гкал) за січень 2021 року на суму 7 300,21 грн., а також копії відповідних актів надання послуг від 31.12.2020 року № 4966 на оплату витрат електроенергії (672,69 кВт) за грудень 2020 року на суму 1 762,44 грн., від 31.01.2021 року № 271 на оплату витрат електроенергії (613,74 кВт) за січень 2021 року на суму 1 614,13 грн., від 31.12.2020 року № 4846 на оплату витрат з центрального опалення (3,148 Гкал) за грудень 2020 року на суму 5 069,72 грн. та від 31.01.2021 року № 371 на оплату витрат з центрального опалення (4,533 Гкал) за січень 2021 року на суму 7 300,21 грн.

Водночас судом враховано, що вищенаведені акти надання послуг в установленому порядку відповідачем підписані не були. Крім того, у матеріалах справи відсутні докази надання (направлення) позивачем означених актів на підписання орендарю, а також докази виставлення орендодавцем відповідачу рахунків на оплату від 31.12.2020 року № 4438 на суму 1 762,44 грн., від 31.01.2021 року № 333 на суму 1 614,13 грн., від 31.12.2020 року № 4321 на суму 5 069,72 грн. та від 31.01.2021 року № 425 на суму 7 300,21 грн., з моментом виставлення яких умовами Договору пов`язано виникнення в орендаря обов`язку оплати відповідних комунальних послуг.

Крім того, позивачем в установленому законом порядку не було надано жодних доказів на підтвердження дійсного обсягу та вартості наданих відповідачу (спожитих останнім) комунальних послуг з постачання електричної енергії та центрального опалення протягом грудня 2020 року - січня 2021 року, у тому числі актів зняття показань індивідуальних пристроїв обліку (лічильників) чи інших документів, якими встановлено порядок та механізм обрахунку заборгованості відповідача за спожиті ним комунальні послуги протягом зазначеного періоду.

За таких обставин, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Левітер" про стягнення з відповідача заборгованості з відшкодування комунальних послуг у загальному розмірі 15 746,50 грн.

Також у поданій позовній заяві Товариство з обмеженою відповідальністю "Левітер" просило суд стягнути з відповідача 130 414,37 грн. штрафних санкцій, нарахованих внаслідок порушення орендарем умов Договору щодо строків відкриття Приміщення (у розмірі 27 554,76 грн.), строків внесення платежів більше ніж на 11 календарних днів (у тому числі орендних - 40 999,18 грн., комунальних - 20 424,42 грн.) та порушення орендарем умов Договору, яке стало підставою для його дострокового припинення (у розмірі 41 436,01 грн.).

Положеннями частини 2 статті 549 Цивільного кодексу України визначено, що штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Відповідно до пункту 20.3 Договору, у випадку затримки орендаря у відкритті Приміщення для відвідувачів на Дату відкриття (якщо орендар прострочить початок використання Приміщення за Цільовим призначенням в Дату відкриття) більш ніж на 1 (один) місяць та якщо в цьому будуть відсутні винні дії орендодавця, орендар зобов`язаний сплатити на користь орендодавця договірні штрафні санкції в розмірі Основної орендної плати за 2 (два) місяці.

За змістом пункту 20.5 вказаного правочину, в тому випадку, якщо орендар прострочить сплату орендодавцеві будь-яких платежів більш, ніж на 11 (одинадцять) календарних днів, орендар сплачує на користь орендодавця договірні штрафні санкції у розмірі 50 % від суми прострочення.

Крім того, згідно з пунктом 20.6 Договору, в тому випадку, якщо орендар порушив умови цього Договору оренди і таке порушення є підставою для дострокового припинення Договору оренди, та при цьому орендодавець розпочав процедуру припинення Договору оренди (зокрема, направив орендареві повідомлення про припинення), орендар зобов`язаний сплатити орендодавцеві договірні штрафні санкції у розмірі Основної орендної плати за три місяці.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 3 Цивільного кодексу України однією із загальних засад цивільного законодавства є свобода договору.

Частина 1 статті 627 Цивільного кодексу України передбачає, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Сутність свободи договору розкривається насамперед через співвідношення актів цивільного законодавства і договору: сторони мають право врегулювати ті відносини, які не визначені у положеннях актів цивільного законодавства, а також відступати від положень, що визначені цими актами і самостійно врегулювати свої відносини, крім випадків, коли в актах законодавства міститься пряма заборона відступів від передбачених ними положень, або якщо обов`язковість положень актів цивільного законодавства випливає з їхнього змісту чи суті відносин між сторонами. Свобода договору полягає передусім у вільному виявленні волі сторін на вступ у договірні відносини. Волевиявлення учасників договору передбачає відсутність жодного тиску з боку контрагента або інших осіб.

Згідно з положеннями частини 4 статті 231 Господарського кодексу України, у разі, якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Отже, законодавець наділяє суб`єктів господарських відносин при укладенні договору правом забезпечення виконання господарських зобов`язань шляхом встановлення окремого виду відповідальності (договірної санкції) за невиконання чи неналежне виконання договірних зобов`язань.

Враховуючи викладене, беручи до уваги встановлені судом обставини справи, а також перевіривши наданий позивачем розрахунок штрафних санкцій, нарахованих внаслідок порушення орендарем умов Договору щодо строків відкриття Приміщення (у розмірі 27 554,76 грн.), строків внесення орендних платежів більше ніж на 11 календарних днів (у розмірі 40 999,18 грн.) та порушення орендарем умов Договору, яке стало підставою для його дострокового припинення (у розмірі 41 436,01 грн.), суд дійшов висновку про те, що вказаний розрахунок у цій частині є арифметично вірним та таким, що відповідає положенням чинного законодавства та умовам Договору.

У той же час, зважаючи на встановлений судом та підтверджений матеріалами справи дійсний розмір заборгованості відповідача по сплаті комунальних платежів, яка виникла протягом лютого-листопада 2020 року та підлягає стягненню з Фізичної особи-підприємця Ахмедова Аліходжи, суд дійшов висновку про те, що стягненню з відповідача на користь позивача підлягають штрафні санкції, нараховані внаслідок порушення орендарем умов Договору щодо внесення комунальних платежів більше ніж на 11 календарних днів, у розмірі 12 551,17 року (що становить 50 % від встановленого судом розміру заборгованості відповідача по відшкодуванню комунальних платежів в сумі 25 102,34 грн.).

За таких обставин, стягненню з Фізичної особи-підприємця Ахмедова Аліходжи на користь позивача підлягають штрафні санкції у загальному розмірі 122 541,12 грн. Разом із тим, у задоволенні вимог позивача про стягнення з відповідача 7 873,25 грн. штрафних санкцій слід відмовити.

Відтак, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Левітер" до Фізичної особи-підприємця Ахмедова Аліходжи про стягнення 253 261,57 грн. підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 2, 13, 73, 74, 76-80, 86, 129, 232, 233, 236-238, 240, 241, 247, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Левітер" до Фізичної особи-підприємця Ахмедова Аліходжи про стягнення 253 261,57 грн. задовольнити частково.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Ахмедова Аліходжи ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Левітер" (04116, місто Київ, проспект Перемоги, будинок 24; ) 81 998 (вісімдесят одну тисячу дев`ятсот дев`яносто вісім) грн. 36 коп. заборгованості по орендній платі, 25 102 (двадцять п`ять тисяч сто дві) грн. 34 коп. заборгованості по сплаті комунальних платежів, 122 541 (сто двадцять дві тисячі п`ятсот сорок одну) грн. 12 коп. штрафних санкцій, а також 3 444 (три тисячі чотириста сорок чотири) грн. 62 коп. витрат по сплаті судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням суду законної сили.

4. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

5. Відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

6. Згідно з частиною 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

7. Відповідно до підпункту 17.5. пункту 17 розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України в редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VІІІ до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду подається до Північного апеляційного господарського суду через господарський суд міста Києва за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повне рішення складено та підписано 28.05.2021 року.

Суддя В.С. Ломака