ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" травня 2021 р. Справа№ 910/3655/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Дідиченко М.А.

суддів: Руденко М.А.

Алданової С.О.

при секретарі: Пересенчук Я.Д.

за участю представників сторін:

від позивача: Гальченко В.Я., Пилипчук С.В.;

від відповідача: Куць О.В.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Металургтранс"

на рішення Господарського суду міста Києва від 08.02.2021 року (повний текст складено 26.02.2021)

у справі № 910/3655/20 (суддя Літвінова М.Є.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Металургтранс"

до Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі філії "Центр Транспортної логістики" Акціонерного товариства "Українська залізниця" та в особі філії "Єдиний розрахунковий центр залізничних перевезень" Акціонерного товариства "Українська залізниця"

про стягнення 1 193 759,76 грн.,-

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог та хід розгляду справи

Товариство з обмеженою відповідальністю "Металургтранс" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі філії "Центр Транспортної логістики" Акціонерного товариства "Українська залізниця" та в особі філії "Єдиний розрахунковий центр залізничних перевезень" Акціонерного товариства "Українська залізниця" про стягнення 1 193 759,76 грн. Також позивач просив покласти на відповідача витрати на професійну правничу допомогу на суму 35 000,00 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що з особового рахунку Товариства з обмеженою відповідальністю "Металургтранс" №8206687, відкритого на підставі договору про надання послуг №08340/ЦТЛ-2018 від 09.02.2018, відповідачем було неправомірно списано збір за зберігання вантажів на місцях загального користування за кодом №190 (підкод №007 - збір за зберігання власного або орендованого рухомого складу на своїх осях) на суму 55813,92 грн та 1137945,84 грн збору за кодом №251 - плата за користування вагонами належності Акціонерного товариства "Українська залізниця" на місцях загального користування (підкод №002 - плата за актами затримки форми ГУ-23а та форми ГУ-23 до подання під вантажні операції вагонів з експортно-імпортними та внутрішніми вантажами).

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття

Рішенням Господарського суду міста Києва від 08.02.2021 року в задоволенні позовних вимог відмовлено в повному обсязі.

В обґрунтування прийнятого рішення суд першої інстанції зазначив, що вагони власності/оренди позивача були затримані на станції Красне з вини останнього, що підтверджується, зокрема, наявними в матеріалах справи актами загальної форми ГУ-23, а тому відповідачем правомірно, на підставі п.2.1.7 договору про надання послуг №08340/ЦТЛ- 2018 від 09.02.2018, п.п.6, 8, 14, 15 Правил користування вагонами і контейнерами, п.5 розділу V Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов`язані з ним послуги (Тарифне керівництво № 1), нараховано позивачу плату за користування вагонами за час затримки вагонів на станції призначення Красне з вини вантажовласника у розмірі 50 відсотків, що складає 1137945,84 грн з ПДВ та збору за зберігання власного (орендованого) рухомого складу на своїх осях (одиниці) на місцях загального користування із розрахунку 5,90 грн за добу, що становить 55813,92 грн з ПДВ.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Товариство з обмеженою відповідальністю "Металургтранс" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 08.02.2021 року у справі №910/3655/20 та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

За доводами апелянта, відповідачем, додатково до вже сплаченої позивачем договірної плати за накопичення власного рухомого складу, було нараховано та списано з особового рахунку позивача плату за затримку вагонів. Апелянт вказав, що відповідачем невірно визначено найменування збору (коду та підкоду) - встановлено тариф як на власний або орендований рухомий склад чи вагонами належності Укрзалізниці, хоча насправді зазначені у накопичувальних картках вагони є власністю позивача. Апелянт також вказує, що ним не замовлялись інші послуги в рамках виконання договору № Л/М/18/898/п від 19.12.2018. На думку апелянта, обов`язок за зберігання вагонів за умовами договору покладено на позивача, а тому суд першої інстанції дійшов невірного висновку щодо правомірності нарахування відповідачем збору за зберігання вантажу. Апелянт зазначає, що оскільки акти форми ГУ-23 складались із подіями, пов`язаними із виконанням умов договору про накопичування, а тому вони не можуть бути підставою для притягнення позивача до майнової (матеріальної) відповідальності, адже позивач не вчиняв жодних дій на порушення умов договору та вимог чинного законодавства України. Апелянт зазначає, що він обрав ефективний спосіб захисту порушеного права, оскільки вимога про поновлення на особовому рахунку позивача суми коштів не має механізму примусового виконання та відмінну від стягнення коштів.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу №910/3655/20 передано на розгляд колегії суддів у складі: Дідиченко М. А. - головуюча суддя; судді - Алданова С.О., Руденко М.А.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 12.04.2021 відкрито апеляційне провадження та призначено справу до розгляду на 19.05.2021.

У судовому засіданні 19.05.2021 було оголошено перерву до 26.05.2021.

Позиції представників сторін

11.05.2021 через відділ документального забезпечення суду від відповідача було подано відзив на апеляційну скаргу, в якому останній заперечив проти доводів та вимог апеляційної скарги та просив оскаржуване рішення залишити без змін.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

09.02.2018 між Публічним акціонерним товариством "Українська залізниця" (найменування змінено на Акціонерне товариство "Українська залізниця") (перевізник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Металургтранс" (замовник) укладено договір про надання послуг №08340/ЦТЛ-2018 (договір), предметом якого є здійснення перевезення вантажів, надання вантажного вагону для перевезення та інших послуг, пов`язаних з організацією перевезення вантажів у внутрішньому та міжнародному сполученнях (експорт, імпорт) у вагонах перевізника, вагонах залізниць інших держав та/або вагонах замовника і проведення розрахунків за ці послуги (п.1.1).

Пунктом 1.2. договору передбачено, що перевезення - послуга, в процесі надання якої перевізник зобов`язується доставити довірений замовником вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а замовник зобов`язується оплатити послуги у передбаченому цим договором порядку. Перевезення оформлюється залізничною накладною відповідно до цього договору, Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 №457 зі змінами та доповненнями, Збірника Тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов`язані з ними послуги, який затверджено наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 26.03.2009 №317, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 15.04.2009 за №340/16356 (далі - Збірник тарифів), Правил перевезення вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 09.12.2002 №873, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29.12.2009 за №1030/7318, Угоди про міжнародне залізничне вантажне сполучення (далі -УМВС), Конвенції про міжнародні залізничні перевезення (далі - КОТІФ) відповідно; послуги, пов`язані з організацією перевезення вантажів - це послуги, що надаються перевізником замовнику, у тому числі на підставі окремої заявки з переліку, погодженого сторонами у додатку №1 до договору.

Відповідно до п. 1.3. договору надання послуг за цим договором може підтверджуватись залізничною накладною, накопичувальною карткою, зведеною відомістю та іншими документами.

Замовник зобов`язаний, зокрема, надавати або організовувати надання місячних замовлень на перевезення відповідно до Правил планувань перевезень вантажів через АС "Месплан" (п.2.1.1 договору), оплачувати перевізнику послуги, пов`язані з організацією та перевезенням вантажів та інші надані послуги з сум внесеної передоплати за кодом платника (п.2.1.6 договору), самостійно визначати розмір попередньої оплати та періодичність її внесення на підставі діючих тарифів та умов цього договору, при цьому зобов`язаний враховувати обсяг запланованих перевезень, вагонообігу, термін перебування вагону за межами України та інших послуг перевізника (п.2.1.6.1 договору), відшкодовувати перевізнику витрати, пов`язані із затримками вагонів, контейнерів і вантажів, що виникли на станціях залізниць України, через: неправильне оформлення відправниками перевізних документів; недодання до накладної документів, необхідних для виконання митних, санітарних та інших правил чи невірне їх оформлення; перевірку вантажів перевізником (маси вантажу), митними та іншими державними органами контролю; недостатність грошових коштів та закриття коду платника; інші причини, що не залежать від перевізника, а також нести відповідальність за затримки вантажів на підходах до станції призначення та здійснювати оплату платежів, пов`язаних з цими затримками; оплата вказаних послуг здійснюється шляхом списання з сум внесеної передоплати за кодом платника (п.2.1.7 договору).

Перевізник, зокрема, зобов`язується розглядати замовлення замовника на перевезення вантажів, узгоджувати замовлення замовника на перевезення вантажів у вагонах замовника, узгоджувати, у разі можливості, замовлення замовника на перевезення вантажів у вагонах перевізника (п.2.3.1 договору), приймати до перевезення вантажі у вагонах (контейнерах) замовника або у вагонах (контейнерах) перевізника, надавати вагони (контейнери) перевізника для навантаження вантажів згідно із затвердженими планами і заявками замовника згідно інформації АС "Месплан", доставляти вантаж до станції призначення та видавати його одержувачу, надавати додаткові послуги, пов`язані з перевезенням вантажів, перелік яких зазначається в додатках до цього договору (п.2.3.2 договору), відкрити для проведення розрахунків і обліку сплачених сум для замовника особовий рахунок з наданням коду платника №8206687, присвоїти замовнику код вантажовідправника/вантажоодержувача 8827 (п.2.3.3 договору), вести облік попередньої оплати, нарахованих і сплачених сум за здійснені перевезення і надані послуги, пов`язані з перевезенням вантажу та надавати замовнику відповідні розрахункові документи в електронному вигляді, а у разі відсутності електронного зв`язку - в паперовому вигляді через (450304) Дніпро-Вантажний (п.2.3.4 договору), складати документи, передбачені п.1.3 цього договору щодо нарахування сум платежів (п.2.3.5 договору).

Згідно з п. 3.1. договору розмір плати за перевезення вантажу у вагонах замовника та вагонах залізниці інших держав, додаткових зборів, пов`язаних з перевезенням, розраховується за ставками і тарифами, які визначаються у відповідності до умов збірника тарифів.

Розрахунки за цим договором здійснюються через філію "Єдиний розрахунковий центр залізничних перевезень" ПАТ "Укрзалізниця" (п.4.1 договору), оплата послуг відповідно до договору здійснюється у національній валюті України на умовах попередньої оплати шляхом перерахування коштів на поточний рахунок зі спеціальним режимом використання перевізника, вказаний в пункті 14.2 розділу 14 договору (п.4.2 договору), одержані кошти перевізник зараховує на особовий рахунок замовника (п.4.3 договору), по мірі виконання перевезень та надання послуг, перевізником відображається в особовому рахунку використання замовником коштів за добу для оплати: вартості послуг за перевезення, зазначеної в накладній; додаткових зборів (плату за користування вагонами (контейнерами), подавання, забирання вагонів, маневрову роботу, зберігання вантажів, інших додаткових послуг); додаткових послуг за вільними тарифами; плати за користування вагонами за межами України, наведеної у зведеній відомості, що формується на підставі інформаційних повідомлень; штрафів та пені на підставі відповідних перевізних документів, накопичувальних карток, відомостей плати за користування вагонами (контейнерами) (п.4.5 договору), при незгоді із сумою нарахувань та стягнених платежів замовник для проведення перевірки письмово повідомляє перевізника на адресу, вказану в п.14.2 договору (п.4.9 договору), у разі виявлення перевізником неправильного нарахування платежів, здійснюється перерахунок, після чого надлишок стягнутої суми перераховується на особовий рахунок замовника, як оплата за майбутні перевезення або ж додатково з сум внесеної попередньої оплати стягуються недоотримані грошові суми (п.4.10 договору), наявність підписаної зведеної відомості не позбавляє перевізника права здійснити донарахування не врахованої плати за надані послуги за минулі періоди (п.4.11 договору).

Договір вступає в силу з моменту одностороннього підписання замовником договору в електронному вигляді з накладанням ЕЦП в АС "Месплан" або АС "Клієнт УЗ", або вчинення замовником будь-якої дії на виконання цього договору і діє з 20.02.2018 до 31.12.2018. Якщо жодна із сторін не звернеться письмово за один місяць до закінчення дії договору з пропозицією до іншої сторони про припинення його дії, то цей договір діє до надходження такої пропозиції і здійснення всіх розрахунків за виконані перевезення та надані послуги. Закінчення строку дії цього договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, які мали місце під час дії цього договору (п.12.1 договору).

Крім того, між сторонами було укладено договір№Л/М/18/898/п про надання послуг з організації перевезень і накопичення власного рухомого складу (з урахуванням додаткової угоди №1 від 03.05.2019 до нього) від 19.12.2018 (договір №Л/М/18/898/п від 19.12.2018), яким врегульовано взаємовідносини між перевізником та замовником, що виникають в процесі надання послуг по накопиченню власного порожнього рухомого складу замовника.

Відповідно до п.п.2.1, 2.2, 2.3 договору №Л/М/18/898/п від 19.12.2018 накопичення вагонів здійснюється на станціях Батьово, Чоп, Ужгород, Красне. Направлення вагонів на станції накопичення здійснюється за електронними перевізними документами на адресу замовника з відміткою у графі 20 "найменування вантажу" "порожній направляється для накопичення маршруту за договором №Л/М/18/898/п". Відправлення сформованих маршрутів здійснюється за електронними перевізними документами, оформленими замовником з відміткою у графі 20 "найменування вантажу": "порожній направляється для накопичення маршруту за договором №Л/М/18/898/п"

Обов`язки перевізника: накопичувати порожній власний рухомий склад замовника для відправлення маршрутами згідно з умовами цього договору. За надані послуги по накопиченню маршрутів надавати замовнику розрахункові документи, які передбачено Правилами перевезень вантажів (п.п.3.1, 3.1.1, 3.1.2 договору №Л/М/18/898/п від 19.12.2018).

Замовник зобов`язується, серед іншого, своєчасно розкредитовувати та надавати перевізні документи на відправлення порожніх вагонів в/з накопичення на станції вивантаження на станції накопичення (п.3.2.1 договору №Л/М/18/898/п від 19.12.2018).

Згідно із п.4.1 договору №Л/М/18/898/п від 19.12.2018 розрахунки за цим договором здійснюються через філію "Єдиний розрахунковий центр залізничних перевезень" АТ "Укрзалізниця" (далі - філія "ЄЦР") і стягується по накопичувальній картці з коду платника ТОВ "Металургтранс" №8206687, код вантажовідправника/вантажоодержувача 8827.

Розмір плати за послугу "організація перевезень і накопичення власного рухомого складу" визначений за ставками в додатку 1 договору про надання послуг №08340/ЦТЛ -2018 від 09.02.2018 (п.4.2 договору №Л/М/18/898/п від 19.12.2018).

Відповідно до п.4.3 договору №Л/М/18/898/п від 19.12.2018 плата нараховується з моменту прибуття вагона на станцію накопичення до моменту прийняття до перевезення маршруту (групи). Неповна доба округляється до повної. Замовник сплачує тільки за вагони, які належать йому або знаходяться в оперуванні, відповідно до оформлених перевізних документів.

Перевізник нараховує плату за інші послуги згідно "Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов`язані з ним послуги" (за умови їх надання) (п.4.6 договору №Л/М/18/898/п від 19.12.2018).

Договір набирає чинності з 01 січня 2019 року і діє до 31 грудня 2019 року, а в частині розрахунків до повного виконання, з правом пролонгації на кожен наступний календарний рік згідно завчасно надісланої замовником заяви про пролонгацію шляхом укладання відповідної додаткової угоди (п.10.1 договору).

Як зазначає позивач у позовній заяві, у серпні - вересні 2019 року згідно відомостей з Єдиного розрахункового центру залізничних перевезень №20190904 від 04.09.2019, №20190910 від 10.09.2019, №20190911 від 11.09.2019, №20190914 від 14.09.2019, №20190915 від 15.09.2019, №20190917 від 17.09.2019, №20190919 від 19.09.2019, №20190921 від 21.09.2019, №20190924 від 24.09.2019, №20190925 від 25.09.2019, №20190930 від 30.09.2019 відповідачем списано з особового рахунку Товариства з обмеженою відповідальністю "Металургтранс" №8206687 грошові кошти у загальному розмірі 1193759,76 грн з ПДВ по накопичувальним карткам №№25080668, 06090721, 06090724, 06090725, 06090726, 06090727, 06090728, 06090729, 06090730, 06090731, 06090732, 06090733, 06090734, 06090735, 06090736, 07090738, 08090743, 08090744, 08090745, 13090792, 13090793, 13090794, 13090795, 13090796, 13090797, 13090797, 13090798, 13090799, 13090800, 13090801, 10090747, 10090748, 10090749, 11090758, 11090759, 11090760, 11090761, 11090762, 12090763, 12090765, 12090766, 12090767, 12090768, 12090769, 12090770, 12090772, 12090773, 12090774, 12090775, 13090776, 13090777, 13090778, 13090779, 13090780, 13090781, 13090782, 13090783, 13090784, 13090785, 13090786, 13090787, 13090788, 13090789, 13090790, 13090791, 13090803, 13090804, 13090805, 13090806, 13090807, 14090808, 14090809, 14090810, 14090811, 14090812, 14090813, 11090757, 22090832, 22090833, вид послуги - плата за користування вагонами на місцях загального користування та збір за зберігання власного рухомого складу на своїх осях згідно відомостей №03090006, 07090007, 07090008, 09090010, 09090011, 15090013, 15090015, 17090017, 17090018, 23090020, 20090019 де: найменування збору (код за переліком №190) - зберігання вантажів па місцях загального користування; номер підкоду 007 - збір за зберігання власного або орендованого рухомого складу на своїх осях; за кодом 190/7 Акціонерним товариством "Укрзалізниця" списано - 55813,92 грн; найменування збору (код за переліком №251) - плата за користування вагонами належності Укрзалізниці на місцях загального користування; номер підкоду 002 - плата за актами затримки ф.ГУ-23а та ф.ГУ-23 до подавання під вантажі операції вагонів з експортно-імпортними та внутрішніми вантажами; за кодом 251/2 Акціонерним товариством "Укрзалізниця" списано - 1137945,84 грн.

20.11.2019 позивачем направлено на адресу відповідача претензію №19690 від 18.11.2019 про повернення списаних коштів на суму 1193759,76 грн, однак відповідач відповіді на вказаний лист не надав, грошові кошти у розмірі 1193759,76 грн не повернув.

Звертаючись із даним позовом до суду, позивач зазначає про те, що збір за зберігання рухомого складу та плата за користування вагонами списана неправомірно з особового рахунку позивача, оскільки відповідні послуги Товариством з обмеженою відповідальністю "Металургтранс" за договором про надання послуг №08340/ЦТЛ-2018 від 09.02.2018 не замовлялися.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Пунктом 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України встановлено, що підставами виникнення прав та обов`язків, є, зокрема, договори та інші правочини.

За договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами, статутами (ст. 909 ЦК України).

Порядок організації перевезень за участю залізниць, нормативи якості вантажних перевезень (терміни доставки, безпека перевезень схоронність вантажів) та обслуговування пасажирів, відправників і одержувачів вантажів визначаються Статутом залізниць України, який затверджується Кабінетом Міністрів України, Правилами перевезень вантажів залізничним транспортом України та іншими актами законодавства України.

Так, постановою Кабінету Міністрів України №457 від 06.04.1998 затверджено Статут залізниць України (далі - Статут), який визначає обов`язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, організацій, установ і громадян, які користуються залізничним транспортом. Статутом регламентуються порядок укладання договорів, організація та основні умови перевезення вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти, основні положення експлуатації залізничних під`їзних колій, а також взаємовідносини залізниць з іншими видами транспорту.

На підставі цього Статуту Мінтранс затверджує: а) Правила перевезення вантажів (далі - Правила); б) Технічні умови навантаження і кріплення вантажів; в) Правила перевезення пасажирів, багажу, вантажобагажу та пошти залізничним транспортом України (далі - Правила перевезень пасажирів); г) інші нормативні документи.

Нормативні документи, що визначають порядок і умови перевезень, користування засобами залізничного транспорту, безпеки руху, охорони праці, громадського порядку, перетину залізничних колій іншими видами транспорту і комунікаціями, пожежної безпеки, санітарні норми та правила на залізничному транспорті, є обов`язковими для всіх юридичних і фізичних осіб на території України.

Пунктом 119 Статуту передбачено, що за користування вагонами і контейнерами залізниці вантажовідправниками, вантажоодержувачами, власниками під`їзних колій, портами, організаціями, установами, громадянами - суб`єктами підприємницької діяльності вноситься плата. Порядок визначення плати за користування вагонами (контейнерами) та звільнення вантажовідправника від зазначеної плати у разі затримки забирання вагонів (контейнерів), що виникла з вини залізниці, встановлюється Правилами. Зазначена плата вноситься також за час затримки вагонів на станціях призначення і на підходах до них в очікуванні подання їх під вивантаження, перевантаження з причин, що залежать від вантажоодержувача, власника залізничної під`їзної колії, порту, підприємства. За час затримки на коліях залізниці вагонів, що належать підприємствам чи орендовані ними, стягується 50 відсотків зазначених розмірів плати. Якщо подання вантажовідправнику на його замовлення порожніх спеціальних вагонів затримується з вини вантажовідправника, з нього стягується плата за весь час затримки вагонів на станції навантаження. Порядок розрахунків та перелік операцій з вагонами (контейнерами), за час виконання яких не стягується плата, встановлюється Правилами. У розрахунках затримка до 30 хвилин не враховується, затримка 30 хвилин і більше враховується як повна година.

Відповідно до п.п. 2.3, 2.4 Правил розрахунків за перевезення вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України №644 від 21.11.2000 розрахунки за перевезення вантажу та вантажобагажу між залізницею і платником (відправником, одержувачем, експедитором) здійснюються на підставі договору (додаток 1), згідно з яким залізниця відкриває особовий рахунок кожному платнику (відправнику, одержувачу, експедитору) з присвоєнням коду платника. Після присвоєння коду розрахунковий підрозділ видає платнику довідку (додаток 2), у якій вказуються найменування платника і номер присвоєного коду. У всіх перевізних документах, накопичувальних картках, відомостях плати за користування вагонами та контейнерами, відомостях плати за подавання, забирання та маневрову роботу проставляється код платника.

Відповідно до п. 3 Правил користування вагонами і контейнерами, затверджених наказом Міністерства транспорту України №113 від 25.02.1999 визначено, що облік часу користування вагонами і контейнерами та нарахування плати за користування ними провадиться на станціях відправлення та призначення за Відомістю плати за користування вагонами форми ГУ-46 (додаток 1), Відомістю плати за користування контейнерами форми ГУ-46к (додаток 11), які складаються на підставі Пам`яток про подавання/забирання вагонів форми ГУ-45 (додаток 2), Пам`яток про видачу/приймання контейнерів форми ГУ-45к (додаток 8), Повідомлення про закінчення вантажних операцій з вагонами (додаток 12), Актів про затримку вагонів форми ГУ-23а (додаток 3), Актів загальної форми ГУ-23 (додаток 6). За договором між вантажовласником і залізницею всі ці документи можуть оформлятися і надаватися в електронному вигляді. Порядок здійснення електронного документообігу під час перевезення вантажів залізничним транспортом у внутрішньому сполученні регламентується додатком до договору про організацію перевезень вантажів і проведення розрахунків за перевезення та надані залізницею послуги.

Згідно п. 4 Правил №113 від 25.02.1999 відомості плати за користування вагонами, контейнерами складаються на вагони, контейнери, що подаються під навантаження та вивантаження, є документами обліку часу перебування вагонів, контейнерів у пунктах навантаження та вивантаження та на під`їзних коліях і містять розрахунки платежів за користування вагонами, контейнерами. Відомості плати за користування вагонами (контейнерами) мають підписуватися працівником станції і вантажовласника щоденно або в періоди пред`явлення їх станцією до розрахункового підрозділу, що встановлюються начальником залізниці. У разі непогодження даних, зазначених у відомості, представник вантажовласника зобов`язаний підписати відомість із зауваженнями. Час користування вагонами обчислюється з моменту їх передачі вантажовласникові до моменту їх фактичного прийняття від вантажовласника.

У п. 6 Правил №113 від 25.02.1999 визначено, що час користування обчислюється окремо для кожного вагона і контейнера за його номером. Номерному обліку часу користування підлягають усі вагони і контейнери, подані під вантажні операції на місцях загального користування, а на місцях незагального користування - вагони і контейнери парку залізниць України й інших держав, передані на під`їзні колії або орендовані ділянки колій. Усі завантажені вагони, а також порожні вагони, які належать підприємствам, організаціям, портам, установам і громадянам, та орендовані ними, що знаходяться на станціях і на підходах до них в очікуванні подавання під вантажні або інші операції з причин, які залежать від вантажовласника, є такими, що перебувають у користуванні вантажовласника.

У разі затримки вагонів на станції з причин, які не залежать від представника станції, складається акт загальної форми, який підписується представниками станції і вантажовласника. В акті вказується час (у годинах і хвилинах) початку та закінчення затримки вагонів і їх номери (п. 8 Правил №113 від 25.02.1999).

Отже, належним доказом на підтвердження факту затримки вагонів на станції є акт загальної форми ГУ-23, складений у відповідності до Правил користування вагонами і контейнерами, затверджених наказом Міністерства транспорту України №113 від 25.02.1999.

В матеріалах справи містяться акти загальної форми ГУ-23, з урахуванням яких відповідачем нараховано плату за користування вагонами та збір за зберігання вантажу.

Затримка вагонів, зазначених в актах, закінчувалась в момент відправки маршруту (групи) вагонів, що підтверджується накладними.

Відповідно до п. 1 Правил складання актів, затверджених наказом Міністерства транспорту України №334 від 28.05.2002, при перевезеннях у залежності від обставин, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, відправника, одержувача, пасажира, складаються комерційні акти (додаток 1) та акти загальної форми (додаток 6).

Акт загальної форми підписується особами, які беруть участь у засвідченні обставин, що стали підставою для складання акта, але не менше як двома особами. Акт форми ГУ-23 може бути складений без участі представника вантажовласника, однак лише за участі не менше двох осіб (абз. 2 п. 3 Правил №334 від 28.05.2002).

За зберігання на місцях загального користування та на коліях станції відправлення вантажів, завантажених у вагони (контейнери), які простоюють в очікуванні оформлення перевезення (у тому числі під митним оформленням та з інших причин, не залежних від залізниці), збір сплачується з моменту ввезення вантажу на станцію до моменту закінчення затримки. Факт затримки вантажу засвідчується актом загальної форми (п. 9 Правил зберігання вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України №644 від 21.11.2000).

Отже, належним і допустимим доказом на підтвердження факту настання відповідних подій - затримки вагонів на станції є акт загальної форми ГУ-23, що складений згідно з додатком № 6 до Правил користування вагонами і контейнерами (аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 у справі № 904/5743/16).

Зі змісту наявних у справі актів загальної форми вбачається, що вони складені без участі представника вантажовласника та підписані не менш як двома представниками відповідача, із зазначенням підстави їх складення, переліку порожніх вагонів позивача та фіксацією часу прибуття вагонів.

Тобто, акти загальної форми оформлені належним чином, чим спростовуються доводи позивача в цій частині щодо неналежності їх складення за відсутності представника позивача.

При цьому, судом відхиляються посилання позивача на відсутність повідомлень та наказу відповідача про затримку вагонів, оскільки вагони були затримані та перебували на станціях призначення, а не під час перевезення на підходах до станцій, коли й вимагається оформлення відповідних документів.

Пунктом 2.1.7 договору №08340/ЦТЛ-2018 від 09.02.2018 на замовника (позивача у справі) покладено обов`язок відшкодовувати перевізнику витрати, пов`язані із затримками вагонів, контейнерів і вантажів, що виникли на станціях залізниць України, зокрема, через інші причини, що не залежать від перевізника, а також нести відповідальність за затримки вантажів на підходах до станції призначення та здійснювати оплату платежів, пов`язаних з цими затримками.

При цьому, за змістом пункту 2.1.7 договору оплата вказаних послуг здійснюється шляхом списання з сум внесеної передоплати за кодом платника.

Згідно п. 3.2.1 договору про надання послуг з організації перевезень і накопичення власного рухомого складу №Л/М/18/898/п від 19.12.2018, замовник зобов`язаний своєчасно розкредитовувати та надавати перевізні документи на відправлення порожніх вагонів в/з накопичення на станції вивантаження на станції накопичення.

У пункті 4.6 договору №Л/М/18/898/п від 19.12.2018 визначено, що перевізник нараховує плату за інші послуги згідно "Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов`язані з ним послуги" (за умови їх надання).

Тобто, умовами договору №Л/М/18/898/п від 19.12.2018 було передбачено право перевізника нараховувати замовнику окрім плати за послугу з організації перевезень і накопичення власного рухомого складу також і плату за інші послуги, згідно Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов`язані з ним послуги.

Більше того, жодною умовою договору №Л/М/18/898/п від 19.12.2018 не передбачено, що плата за послугу із організації перевезень і накопичення власного рухомого складу включає в себе плату за користування вагонами за час затримки вагонів на станції призначення, на що посилається апелянт в апеляційній скарзі.

Пунктами 14 та 15 Правил користування вагонами та контейнерами передбачено, що розмір плати за користування вагонами і контейнерами в залежності від часу користування встановлюється згідно з чинним законодавством. За час перебування на під`їзних коліях та інших місцях незагального користування вагонів, що належать підприємствам чи орендовані ними, плата не вноситься. Якщо такі вагони затримані на станції призначення чи на підходах до неї або на станції відправлення з причин, що залежать від вантажовласника, то плата за користування сплачується в розмірі 50 відсотків.

Аналогічна норма встановлена пунктом 5 розділу V Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов`язані з ним послуги (Тарифне керівництво №1), затвердженого наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 26.03.2009 №317, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.04.2009 №340/16356 (зі змінами та доповненнями), в якому зазначено, що за затримки на станції призначення чи на підходах до неї або на станції відправлення власних або орендованих вагонів з вини одержувача, відправника або власника (орендаря) вагонів залізниці сплачується плата в розмірі 50% ставок, зазначених в таблиці 1.

Беручи до уваги той факт, що вагони були затримані на станції призначення Красне з вини позивача, що підтверджується, зокрема, актами загальної форми ГУ-23, наявними в матеріалах справи, відповідачем правомірно, на підставі пунктів 6, 8, 14, 15 Правил користування вагонами та контейнерами, п. 5 розділу V Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов`язані з ним послуги (Тарифне керівництво №1), та у відповідності до погоджених сторонами договірних умов, нараховано позивачу плату за користування вагонами за час затримки вагонів на станції призначення Красне з вини вантажовласника у розмірі 50 відсотків зазначених розмірів плати, що становить 1 137 945,84 грн. з ПДВ. з ПДВ, про що вірно вказав суд першої інстанції.

Відповідно п.121 Статуту залізниць України вантажовідправник, вантажоодержувач, порт звільняються від плати за користування вагонами і контейнерами: а) якщо затримка вагонів або контейнерів виникла через стихійне лихо, що спричинило припинення руху на залізничних під`їзних коліях, а також через стихійне лихо або аварію на підприємстві, внаслідок яких згідно з чинними положеннями заборонено виконувати вантажні роботи; б) у разі подання залізницею вагонів (контейнерів) у кількості, що перевищує максимальну переробну спроможність навантажувальних і розвантажувальних пунктів відправника і одержувача; в) у інших випадках, передбачених Правилами.

Пунктом 16 Правил користування вагонами і контейнерами визначено, що вантажовласник звільняється від плати за користування вагонами і контейнерами: а) якщо затримка вагонів або контейнерів виникла через стихійне лихо, що спричинило припинення руху на залізничних під`їзних коліях, а також через стихійне лихо або аварію на підприємстві, внаслідок яких згідно з чинними положеннями заборонено виконувати вантажні роботи; б) у разі подання локомотивом залізниці вагонів і контейнерів на фронти навантаження (вивантаження) у кількості, що перевищує їх максимальну переробну спроможність. Вказана максимальна переробна спроможність визначається за договором між залізницею і вантажовласником; в) у разі затримки прийняття залізницею вагонів, які пред`явлено їй до здачі, з причин, що залежать від залізниці. Час такої затримки зазначається у графі "примітки" Пам`ятки про подавання/забирання вагонів, цей час виключається із загального часу користування вагонами (контейнерами). Причина звільнення від плати за користування вагонами і контейнерами зазначається у графі "примітки" відомості плати за користування вагонами (контейнерами).

Позивачем не наведено жодних підстав, передбачених п. 121 Статуту залізниць України та п. 16 Правил користування вагонами і контейнерами, за умови наявності яких він звільнявся б від сплати за користування вагонами за час їх затримки.

Окрім того, згідно пояснень відповідача, при формуванні відомостей плати за користування вагонами помилково вказано підкод 251/2 - плата за користування вагонами належності Укрзалізниці на місцях загального користування.

В той же час, оскільки розрахунок плати за користування вагонами здійснювався відповідачем за ставками плати за користування вагонами табл.1 п.5 розділу V Збірника тарифів в розмірі 50% на підставі п.п. 14 та 15 Правил користування вагонами і контейнерами, саме як за користування вагонами, які належать вантажовласнику, зазначення у накопичувальних картках плати за користування вагонами по невірному коду 251/2 не вплинуло на порядок розрахунку та застосування ставок плати за користування вагонами.

Відповідно до пункту 46 Статуту одержувач зобов`язаний прийняти і вивезти зі станції вантаж, що надійшов на його адресу. Терміни вивезення і порядок зберігання вантажів установлюються Правилами. Вантажі, що прибули, зберігаються на станції безкоштовно протягом доби. Цей термін обчислюється з 24-ої години дати вивантаження вантажу (контейнера) засобами залізниці або з 24-ої години дати подачі вагонів під вивантаження засобами одержувача. За зберігання вантажу на станції понад зазначений термін справляється плата, встановлена тарифом.

Якщо одержувач не вивіз вантаж з місця загального користування у терміни, встановлені статтею 46 Статуту, з нього стягується плата за зберігання вантажу, встановлена тарифом, незалежно від того, чиїми засобами здійснюється охорона вантажу (п. 5 №644 від 21.11.2000).

Згідно п.п. 8, 9 Правил зберігання вантажів, збір за зберігання вантажів у вагонах (контейнерах) у разі затримки їх з вини одержувача (відправника) після закінчення терміну безоплатного зберігання сплачується незалежно від місця затримки (на станції призначення та на підходах до неї, на прикордонних, припортових станціях тощо). За зберігання на місцях загального користування та на коліях станції відправлення вантажів, завантажених у вагони (контейнери), які простоюють в очікуванні оформлення перевезення (у тому числі під митним оформленням та з інших причин, що не залежать від залізниці), збір сплачується з моменту ввезення вантажу на станцію до моменту закінчення затримки.

Пунктом 5.4 Правил реєстрації та експлуатації власних вантажних вагонів, затверджених наказом Міністерства інфраструктури від 29.01.2015 №17 встановлено, що перевезення власних вантажних вагонів у завантаженому і порожньому стані в усіх випадках (передислокація, ремонт тощо) оформляється перевізним документом (накладною) в електронному (із накладенням електронного цифрового підпису) або паперовому вигляді згідно з Правилами оформлення перевізних документів.

Відповідно до вимог п. 1.5 Правил оформлення перевізних документів встановлено: перевезення власних (орендованих) локомотивів і вагонів у завантаженому та порожньому стані оформлюються перевізними документами, в яких у графі 20 "Найменування вантажу" відправником зазначається: для локомотивів і завантажених вагонів - "Власний (орендований) вагон (локомотив). Власник (орендар) (найменування власника, державної вагонної компанії, оператора, орендаря)"; для порожніх вагонів - "Порожній власний (орендований) вагон. З-під... (найменування вантажу). Власник (орендар) (найменування власника, вагонної компанії або орендаря). Направляється до пункту навантаження (в ремонт тощо)".

Відтак, порожні власні вагони, які перевозяться залізницею за повними перевізними документами зі сплатою провізної плати, мають статус "вантажу".

Розділом III Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов`язані з ними послуги передбачено розмір ставок зборів за роботи та послуги, пов`язані з перевезенням вантажів, п.2 зазначеного розділу III Збірника тарифів передбачено нарахування збору за зберігання вантажів на місцях загального користування, а п.п.2.1 п.2 розділу III Збірника тарифів визначено, що після закінчення терміну безоплатного зберігання нараховується збір за зберігання власного (орендованого) рухомого складу на своїх осях (з одиниці), який справляється в розмірі 5,9 грн. за добу, у всіх випадках неповна доба зберігання вантажів округляється до повної.

Отже, позивачу було нараховано збір за зберігання власного (орендованого) рухомого складу на своїх осях (одиниці) на місцях загального користування на підставі п.п. 8, 9 Правил зберігання вантажів та пп. 2.1 п. 2 розділу III Збірника тарифів, із розрахунку 5,90 грн. за добу, що становить 55 813,92 грн з ПДВ.

Посилання апелянта на п. 3.2.3 договору №Л/М/18/898/п від 19.12.2018, який передбачено що відповідальність за збереження приватного рухомого складу на станціях накопичення покладається на замовника і тому нарахування та стягнення збору за зберігання вантажу є неправомірним, колегією суддів відхиляються, оскільки збереження приватного рухомого складу на станціях призначення в контексті даного договору стосується охорони вантажу, плата за яку передбачена розділом ІІ Збірника тарифів. В той же час, позивачеві у даній справі нараховано не плату за охорону вантажу, а збір за зберігання власного (орендованого) рухомого складу на своїх осях (одиниці), плата якого передбачена Збірником тарифів.

Таким чином, з урахуванням викладеного, колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду, що відповідачем у відповідності до встановлених чинним законодавством вимог нараховано позивачу збір за користування вагонами, які простоювали на станції призначення Батьово до моменту прийняття від позивача до перевезення маршруту (групи) вагонів та за зберігання вантажу на коліях залізниць, оскільки порожні власні вагони, які надійшли за перевізними документами позивачу, мають статус "вантажу" та відповідно зберігаються на коліях залізниці до моменту відправки маршруту (групи) вагонів.

Відтак, відповідачем було правомірно списано з особового рахунку позивача за накопичувальними картками збір за зберігання рухомого складу та плату за користування вагонами на місцях загального користування.

Стосовно посилань позивача на відсутність погодження ним накопичувальних карток, слід зазначити наступне.

Згідно п. 2.6 Правил №644 від 21.11.2000 розрахунковий підрозділ веде облік надходження коштів на особовий рахунок платника і використання їх платником для оплати перевезень та наданих залізницею послуг. Облік витрачених коштів здійснюється на підставі перевізних документів, накопичувальних карток (додаток 3), відомостей плати за користування вагонами та контейнерами, за подавання, забирання вагонів та маневрову роботу, які можуть бути оформлені в електронному вигляді (з накладенням електронного цифрового підпису). Усі належні залізниці платежі за додаткові послуги, штрафи (які не були включені в перевізні документи і у відомості плати за користування вагонами та контейнерами) включаються в накопичувальні картки, які складаються станціями в трьох примірниках із зазначенням у них відомостей про надані послуги і їх вартість. Ці відомості підтверджуються підписами працівника станції і вантажовласника. Один примірник накопичувальної картки, відомості плати за користування вагонами та контейнерами, за подавання, забирання вагонів та маневрову роботу надаються вантажовласнику. У випадках, визначених чинним законодавством, на суми платежів і зборів, що підлягають сплаті, залізниця нараховує податок на додану вартість, сума якого відображається в особовому рахунку платника.

Відповідно до п. 5.1 Роз`яснень Президії Вищого господарського суду України №04-5/601 від 29.05.2002 "Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з перевезення вантажів залізницею" облік використання коштів з особового рахунку ведеться на підставі перевізних документів, накопичувальних карток, відомостей плати за користування вагонами та контейнерами. Усі належні залізниці платежі за додаткові послуги, штрафи (якщо вони не були включені у відомості плати за користування вагонами і контейнерами) включаються в накопичувальні картки, які складаються станціями із зазначенням у них відомостей про надані послуги і їх вартість. Ці відомості підтверджуються підписами працівника станції і платника.

Перевізні документи, відомості плати за користування вагонами і контейнерами, накопичувальні картки мають бути підписані уповноваженим працівником платника. У разі відмови від підписання зазначених документів станція складає акт загальної форми, додає його до відповідного документа та надсилає в ТехПД для списання грошей з особового рахунку.

Порядком застосування електронного документообігу, пов`язаного з перевезенням вантажів залізничним транспортом, який було затверджено наказом Міністерства інфраструктури України № 690 від 16.11.2021, регламентовано застосування на залізничному транспорту електронних документів форми ФДУ-92 (накопичувальна картка) зборів за роботи (послуги) та штрафів, пов`язаних із перевезенням вантажів (вантажобагажу).

У розділі 8 договору №08340/ЦТЛ-2018 від 09.02.2018 сторони домовились про використання електронного документообігу.

Електронні документи створюються, передаються між відповідними суб`єктами електронного документообігу на кожному етапі технологічного процесу, пов`язаного з перевезенням вантажів залізничним транспортом. Працівник залізниці створює ЕД, накладає ЕЦП та передає ЕД вантажовідправнику (вантажоодержувачу) за допомогою засобів АС залізниці.

Вантажовідправник (вантажоодержувач) після перегляду ЕД у разі погодження даних, зазначених у ЕД, накладає ЕЦП та повертає ЕД за допомогою засобів АС залізниці; у разі непогодження даних здійснює накладення ЕЦП та передає залізниці свої зауваження.

Як свідчать матеріали справи, складені на підставі актів накопичувальні картки не були підписані платником в електронному вигляді, заперечень щодо їх змісту від позивача не надходило, у зв`язку з чим працівниками станції Красне було складено акти загальної форми ГУ-23 про відмову Товариства з обмеженою відповідальністю "Металургтранс" від підписання спірних накопичувальних карток (Акти загальної форми ГУ-23).

Враховуючи викладене та те, що позивачем не було ініційовано оформлення паперової накопичувальної картки, будь-яких зауважень, заперечень чи застережень до накопичувальних карток не надіслано, а отже, відповідачем правомірно здійснено списання нарахованої плати за користування вагонами та зберігання вантажу.

За наведених обставин, суд обґрунтовано відмовив в задоволенні позовних вимог товариства з обмеженою відповідальністю "Металургтранс".

В свою чергу, заперечення відповідача щодо обраного позивачем способу захисту своїх прав судом відхиляються з підстав оцінки його ефективності з урахуванням положень ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки суд погоджується з тим, що ефективний спосіб захисту права повинен забезпечити поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

За таких обставин, висновки суду першої інстанції про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, а тому рішення Господарського суду міста Києва від 08.02.2021 року у справі № 910/3655/20 відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи і підстав для його скасування чи зміни не вбачається.

Згідно із ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на заявника.

Керуючись ст.ст. 74, 129, 269, 275, 276, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В :

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Металургтранс" на рішення Господарського суду міста Києва від 08.02.2021 року у справі № 910/3655/20 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 08.02.2021 року у справі № 910/3655/20 залишити без змін.

3. Судові витрати зі сплати судового збору за подачу апеляційної скарги покласти на апелянта.

4. Матеріали справи № 910/3655/20 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання її повного тексту.

Повний текст постанови складено 01.06.2021

Головуючий суддя М.А. Дідиченко

Судді М.А. Руденко

С.О. Алданова