Господарський суд
Житомирської області
______________________________________________________________________
_____________________________________________________________________________
УХВАЛА

"03" червня 2021 р. м. Житомир Справа № 906/563/21

Господарський суд Житомирської області у складі судді Сікорської Н.А.,

розглядаючи заяву Заступника керівника Житомирської обласної прокуратури про забезпечення позову у справі

за позовом: Заступника керівника Житомирської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області

до 1. Житомирської міської ради

2. Товариства з обмеженою відповідальністю "Житом"

про визнання протиправним та скасування рішення, визнання недійсним договору оренди землі, скасування записів про реєстрацію речового права та права власності, скасування державної реєстрації земельної ділянки,

ВСТАНОВИВ:

Заступник керівника Житомирської обласної прокуратури звернувся до суду з позовом в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області до Житомирської міської ради, Товариства з обмеженою відповідальністю "Житом", в якому просить:

- визнати незаконним та скасувати рішення Житомирської міської ради від 18.12.2019р. №1735 "Про затвердження документацій із землеустрою та надання права на користування земельними ділянками суб`єктам земельних відносин", в частині затвердження ТОВ "Житом" проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передачі в оренду земельної ділянки площею 1,7249 га з кадастровим номером :01:001:0022 для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості за адресою: м.Житомир, вул.Коростишівська, 47;

- визнати недійсним договір оренди землі від 28.02.2020р. №47, укладений між Житомирською міською радою та ТОВ "Житом";

- скасувати державну реєстрацію права оренди (запис про право №35898061);

- скасувати державну реєстрацію права власності (запис про право власності №35326963);

- скасувати державну реєстрацію земельної ділянки площею 1,7249 га з кадастровим №:01:001:0022.

Ухвалою суду від 31.05.2021р. прийнято позовну заяву до розгляду за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 29 червня 2020р.

02.06.2021р. від прокурора надійшла заява про забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельну ділянку площею 1,7249 га, кадастровий номер :01:001:0022.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову прокурор зазначає, що такі заходи слід вжити з метою недопущення прийняття Житомирською міською радою рішення про продаж земельної ділянки ТОВ "Житом" без проведення аукціону, оскільки на земельній ділянці знаходяться об`єкти нерухомого майна, які належать товариству.

Однак, об`єкти нерухомості знаходяться на земельній ділянці площею лише 1,0696 га, в той час як Житомирська міська рада рішенням від 03.04.2020р. №1830 надала ТОВ "Житом" дозвіл на проведення експертної грошової оцінки земельної ділянки площею 1,7249 га з метою подальшої її передачі товариству.

Дослідивши заяву про вжиття заходів забезпечення позову, суд вважає, що заява не може бути задоволена з таких підстав.

Відповідно до ст.136 ГПК України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно до статті 137 ГПК України, позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії, забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача з метою реалізації в майбутньому актів правосуддя й задоволених вимог позивача.

Забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи. Воно полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судового рішення або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача або інших осіб з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників справи; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даної справи.

Одним із принципів господарського судочинства є диспозитивність, суть якого визначена у ст. 14 ГПК України та полягає в тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Отже, враховуючи загальні вимоги, передбачені статтею 73 ГПК України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову та їх оцінка судами з належним відображенням у судових рішеннях висновків здійсненої оцінки.

Так, згідно зі статтями 73, 74, 77, 78 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Відтак, достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо).

Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Отже, вищенаведене свідчить, що в кожному конкретному випадку, розглядаючи заяву про забезпечення позову суду належить встановити наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди для виконання рішення суду у разі задоволення позову. При цьому обов`язок доказування наявності таких обставин покладається на заявника.

Подібна правова позиція висловлена, зокрема, у Постанові Верховного Суду від 13.01.2020р. по справі № 922/2163/17, від 03.04.2020 у справі № 904/4511/19.

Слід вказати, що під час вирішення питання про необхідність задоволення чи відмови у задоволенні заяви про забезпечення позову суди розглядають вказані заяви з застосуванням судового розсуду.

Судовий розсуд - це передбачене законодавством право суду, яке реалізується за правилами передбаченими Господарського процесуального кодексу України та іншими нормативно-правовими актами, що надає йому можливість під час прийняття судового рішення (вчинення процесуальної дії) обрати з декількох варіантів рішення (дії), встановлених законом, чи визначених на його основі судом (повністю або частково за змістом та/чи обсягом), найбільш оптимальний в правових і фактичних умовах розгляду та вирішення конкретної справи, з метою забезпечення верховенства права, справедливості та ефективного поновлення порушених прав та інтересів учасників судового процесу.

Вищевикладене відповідає правовій позиції Верховного Суду у постанові від 15.05.2019р. у справі №910/688/13.

Зі змісту заяви про забезпечення позову вбачається, що вона ґрунтується на припущенні прокурора щодо можливості продажу Житомирською міською радою спірної земельної ділянки ТОВ "Житом" без проведення аукціону, оскільки на ділянці розташовані об`єкти нерухомості, які належать останньому.

З доданого до заяви рішення Житомирської міської ради №1830 від 03.04.2020р. вбачається, що ТОВ "Житом" надано дозвіл на проведення експертної грошової оцінки земельної ділянки площею 1,7249 га з метою подальшого її викупу.

Разом з тим, рішенням Житомирської міської ради №2045 від 09.10.2020р. питання погодження ТОВ "Житом" звіту про експертну грошову оцінку земельної ділянки площею 1,7249 га, за адресою: м.Житомир, вул.Коростишівська, 47 знято на додаткове вивчення.

Крім того, прокурор у заяві також вказує, що станом на день пред`явлення позову рішення Житомирською міською радою про продаж спірної земельної ділянки ТОВ "Житом" не прийняте.

З наведеного випливає, що заява ґрунтується лише на особистому припущенні заявника щодо неможливості або суттєвого ускладнення виконання судового рішення.

Суд зазначає, що самі лише припущення заявника про можливість продажу земельної ділянки не свідчить про те, що невжиття заходів до забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення у даній справі.

Крім того, у даній справі не заявлені вимоги щодо витребування відповідної земельної ділянки або визнання права на відповідну земельну ділянку для забезпечення яких було б співмірним накладати на таку земельну ділянку арешт, який би забезпечував виконання рішення суду у разі задоволення відповідних вимог. Не надано доказів і вибуття такої земельної ділянки з власності територіальної громади м.Житомира.

Потенційна можливість вчинення відповідачем-1 дій, які будуть спрямовані на відчуження спірної земельної ділянки, без наведення відповідного обґрунтування, не є достатньою підставою для задоволення заяви про забезпечення позову.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для вжиття заходів забезпечення позову та відмовляє в задоволенні заяви про забезпечення позову.

Відповідно до ст.129 ГПК України, судовий збір за подання заяви про забезпечення позову покладається на заявника.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 74, 129, 136, 137, 140, 234 ГПК України, господарський суд,-

УХВАЛИВ:

Відмовити Заступнику керівника Житомирської обласної прокуратури у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Ухвала господарського суду набирає законної сили у відповідності до ст. 235 ГПК України та може бути оскаржена у порядку та строки визначені ст. ст. 256, 257 ГПК України.

Суддя Сікорська Н.А.

Віддрук.

1 - до справи

2 - Житомирська обласна прокуратура (рек. з повідомл.),