РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

22.04.2021Справа № 910/2433/21

Господарський суд міста Києва у складі судді Ягічевої Н. І., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження господарську справу

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕРА МЕД" (вул.Чигоріна, буд.18, м.Київ, 42, 01042, )

до Державної установи "Науково-практичний медичний центр дитячої кардіології та кардіохірургії" Міністерства охорони здоров`я України (вул. Ю. Іллєнка (Мельникова), буд.24, м.Київ, 04050, )

про відшкодування 385 298,13 грн збитків,

Представники сторін: без виклику сторін

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕРА МЕД" (далі - позивач) до Державної установа "Науково-практичний медичний центр дитячої кардіології та кардіохірургії" Міністерства охорони здоров`я України (далі - відповідач) про відшкодування 385 298,13 грн збитків.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач після визначення позивача переможцем за переговорною процедурою закупівлі та укладення договору з переможцем, вчинив незаконні дії щодо відміни від виконання умов договору про закупівлю №533/2019Т від 29.10.2019 (далі - договір) в частині прийняття товару (Х-трубка і Е-плата), у зв`язку з чим позивачем поніс збитки в розмірі 385298, 13 грн.

Ухвалою від 22.02.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Судом встановлено належне повідомлення сторін про розгляд справи, зокрема ухвалу суду про відкриття провадження у справі від 22.02.2021 позивач отримав поштовим відправленням № 934 - 03.03.2021, відповідач поштове відправлення №926 -04.03.2021.

Згідно положень ст. 248 ГПК України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Відповідач правом на подачу відзиву на позов не скористався, жодних клопотань до суду не надходило.

Відповідно до частини 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Враховуючи належне повідомлення сторін про розгляд справи, визначений процесуальний строк для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, за відсутності клопотань учасників справи про продовження процесуальних строків, суд вбачає за можливе здійснити розгляд справи за наявними матеріалами.

Відповідно до ч. 4 ст. 240 ГПК України, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

29.10.2019 року між Державною установою «Науково-практичний медичний центр дитячої кардіології та кардіохірургії Міністерства охорони здоров`я України» (далі - замовник, відповідач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Ерна Мед» (далі - постачальник, позивач) було укладено Договір про закупівлю №533/2019Т (надалі - Договір), відповідно до п. 1.2. якого постачальник зобов`язується своєчасно поставляти та передавати у власність Замовника товар в асортименті, кількості, та за цінами, що зазначені в специфікації, яка розроблена на підставі переговорної процедури закупівлі, та є невід`ємною частиною даного договору, за власний рахунок вивезти та утилізувати замінені та несправні на сто відсотків технічно зношені вузли та деталі, а замовник - прийняти та оплатити товар.

Предметом договору (найменування, номенклатура, асортимент) є: код ДК 021:2015 - 31710000-6 Електронне обладнання (Комплектуючі деталі до рентгенівського апарату разом з встановленням та налагодженням), а саме, трубки рентгенівського типу X-RayTube360 , електронна плата типу PCBRotorControlLS.

Відповідно до п.5.1.поставка товару здійснюється транспортом постачальника, партіями, протягом 60 (шістдесяти) календарних днів з моменту отримання заявки, яка надається замовником постачальнику в письмовій формі.

Ціна договору 1 260 000, 00 грн (п.2.1. договору).

Відповідно до п.4.1. договору, оплата за поставлений товар здійснюється по факту поставки згідно видаткової накладної та рахунку-фактури протягом 30 днів з дня отримання товару замовником. У разі затримки бюджетного фінансування розрахунок за поставлений товар здійснюється протягом 30-ти банківських днів з дати отримання замовником бюджетного призначення на фінансування закупівлі на свій реєстраційний рахунок.

Пунктом 11.1 передбачено, що договір набирає чинності з моменту його підписання і діє до 31.12.2019 але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань.

Як вказує позивач, будь-які операції з рентгенівським обладнанням, зокрема, медичним, як джерелом іонізуючого випромінювання, ДІВ, є ліцензованим видом діяльності. Позивач звертався до відповідача з пропозицією від 28.08.20219 №317/089 виконати ремонт Е-плати та поставити нову Х-трубку. З моменту укладення договору позивач з власної ініціативи шукав більш вигідні ринкові пропозиції імпортних компонентів медичного обладнання. Також позивач звернувся до відповідача з листом про готовність виконати свої зобов`язання за договором та просив призначити дату та час прийняття товару, укласти додаткову угоду про зменшення вартості товару. У відповідь на вказаний лист відповідач повідомив, що письмову заявку на поставку товару не надавав, оскільки потреба у товарі, що є предметом укладеного договору, відпала. Для врегулювання в договірному порядку питання щодо зменшення обсягу закупівлі пропонував укласти додаткову угоду або розірвати договір.

Позивач звертався до контрагентів щодо можливості повернення закуплених і доставлених електронних пристроїв. В листі від 11.12.2019 №39/12 постачальника ТОВ «Квант-С» Х- трубки, вартість якої становить 329 560,00 грн, зазначено, що повернення такого товару не передбачено виробником. Постачальник електронної плати - ТОВ «АФС Медицинтехнік» погодився прийняти поставлений товар за умови відшкодування витрат на доставку, митних платежів і сплати штрафних санкцій виробнику на загальну суму 55 738, 13 грн.

Звертаючись до суду з позовними вимогами, позивач зазначає, що у зв`язку з неправомірною відмовою відповідача від прийняття товару позивач поніс прямі збитки у розмірі 385 298, 13 грн. (329 560, 00 + 55 738,13 ).

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно з частиною третьою статті 3 Господарського процесуального кодексу України провадження у господарських справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання (стаття 15 ЦК України).

За змістом частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних осіб і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. (частина 1 статті 5 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до статті 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Зазначена норма кореспондується з положеннями статей 224, 225 Господарського кодексу України, за змістом яких учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною. До складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включається, зокрема, неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною.

Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що відшкодування збитків (упущеної вигоди) є видом цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, дії чи бездіяльності, негативного результату такої поведінки (збитків), причинного зв`язку між протиправною поведінкою та збитками, вини правопорушника. За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає.

Отже, відшкодування збитків може бути покладено на відповідача лише за наявності передбачених законом умов, сукупність яких утворює склад правопорушення, яке є підставою для цивільно-правової відповідальності.

При цьому на позивача покладається обов`язок довести наявність збитків, протиправність поведінки заподіювача збитків та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяними збитками. У свою чергу, відповідач повинен довести, що в його діях відсутня вина у заподіянні збитків.

Так, позивачем заявлено суму в розмірі 385 298,13 грн, яка складається з вартості товару, який позивач мав намір реалізувати відповідачу.

При цьому, матеріалами справи не підтверджується, що товари, які поставлялись позивачем є товарами з індивідуальними ознаками та не можуть бути повернуті постачальникам. Лист ТОВ «Квантс-С» вих.№39/12 від 11.12.2019 не приймається судом до уваги, оскільки містить посилання на договір, який відсутній в матеріалах справи.

Доказів письмової заявки відповідача на поставку товару, відповідно до п.5.1. договору, яким передбачено, що поставка товару здійснюється транспортом постачальника, партіями, протягом 60 (шістдесяти) календарних днів з моменту отримання заявки, яка надається замовником постачальнику в письмовій формі, суду не надано. Отже, поведінка відповідача, яка полягає у відмові прийняти товар, який не було замовлено останнім, не є протиправною.

Крім того, відповідач листом № 967/19 від 24.12.2019 надіслав проект Додаткової угоди про розірвання договору з метою недопущення безпідставного витрачання бюджетних коштів.

Тобто, всупереч наведеним вище приписам норм матеріального права, позивач не обґрунтував та не довів наявність у діях відповідача повного складу цивільного правопорушення, як необхідної умови для стягнення збитків, оскільки позивачем не доведено об`єктивну та суб`єктивну сторони спричинення відповідачем збитків, понесення збитків, причинно-наслідковий зв`язок між діями та понесеними позивачем збитками в розмірі 385 298,13 грн.

Згідно із ч. 2-3 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Частиною 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи наведене, з`ясувавши повно і всебічно обставини, на які позивач посилається як на підставу позовних вимог, надавши оцінку всім аргументам учасників справи, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

Враховуючи приписи ст. 129 ГПК України, з огляду на відмову у задоволенні позову, судовий збір, сплачений до державного бюджету, залишається за позивачем.

Керуючись статтями 129, 232, 233, 237-238, 240-241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене у строки та порядку, встановленому розділом ІV ГПК України.

Повне рішення складено 24.05.2021

Суддя Н.І. Ягічева