СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" травня 2021 р. Справа № 905/52/20

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Пуль О.А., суддя Білоусова Я.О. , суддя Тарасова І.В.;

за участі секретаря судового засідання Крупи О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу фізичної особи- підприємця Кузьменко Світлани Олексіївни (вх.№493Д/2) на рішення господарського суду Донецької області 09.12.2020 у справі №905/52/20 (повний текст рішення складено та підписано 21.12.2020 суддею Говоруном О.В. у приміщенні господарського суду Донецької області)

за позовом Маріупольської міської ради, м.Маріуполь,

до фізичної особи - підприємця Кузьменко Світлани Олексіївни, м.Маріуполь,

про повернення земельної ділянки та приведення її у придатний до використання стан,-

ВСТАНОВИЛА:

Маріупольська міська рада (далі - позивач) звернулась до Господарського суду Донецької області з позовною заявою до фізичної особи-підприємця Кузьменко Світлани Олексіївни (далі - відповідач) про повернення земельної ділянки та приведення її у придатний до використання стан.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на порушення відповідачем умов договору від 06.02.2014, оскільки після закінчення договору оренди землі відповідач не повернув земельну ділянку Маріупольській міській раді та не звільнив вказану земельну ділянку від торгівельного павільйону.

Рішенням господарського суду Донецької області 09.12.2020 у справі №905/52/20 позовні вимоги задоволено повністю. Зобов`язано фізичну особу-підприємця Кузьменко Світлану Олексіївну повернути Маріупольській міській раді земельну ділянку, загальною площею 0,0020 га. Зобов`язано фізичну особу-підприємця Кузьменко Світлану Олексіївну привести земельну ділянку, загальною площею 0,0020 га, у придатний до використання стан, шляхом демонтажу торгівельного павільйону. Стягнуто з фізичної особи-підприємця Кузьменко Світлани Олексіївни на користь Маріупольської міської ради судовий збір у розмірі 3842 грн.

Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції мотивував його тим, що рішенням Маріупольської міської ради від 21.11.2018 №7/37-3339 відмовлено у поновленні строку оренди земельної ділянки (землі житлової та громадської забудови) (кадастровий номер :01:009:0015), площею 0,0020 га, для будівництва та обслуговування будівель торгівлі по бульв.Меотиди,21, у Лівобережному районі міста фізичній особі-підприємцю Кузьменко Світлані Олексіївні. Відповідач, не погодившись з винесеним вище рішенням позивача, звернувся до господарського суду Донецької області з позовом про скасування рішення Маріупольської міської ради №7/37-3339 від 21.11.2018 та визнання договору оренди земельної ділянки від 06.02.2014 поновленим. У задоволенні позову відмовлено рішенням господарського суду Донецької області від 18.09.2019 у справі №905/831/19, яке залишено без змін постановою Східного апеляційного господарського суду від 25.08.2020 у даній справі. Вказані у рішенні господарського суду у справі №905/831/19 обставини визнані судом преюдиціними відповідно до приписів частини 4 ст.75 Господарського процесуального кодексу України. Взявши до уваги, що строк дії договору сплив 26.11.2018, а земельна ділянка на дату прийняття рішення у справі за актом приймання - передачі не повернута, а відповідачем не надано доказів демонтажу торговельного павільйону, який розташований на вказаній земельній ділянці, що є порушенням пункту 7.1 договору, господарський суд дійшов висновку про задоволення вимог позивача у повному обсязі.

Відповідач з рішенням не погодився та звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм чинного законодавства, просить скасувати рішення господарського суду Донецької області від 09.12.2020 у даній справі, ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог позивача у повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на такі обставини:

-акт виїзного обстеження №б/н від 24.12.2019 було складено з порушенням Положення про порядок розміщення тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності, затвердженого рішенням Маріупольської міської ради від 28.09.2016 №7/11-729, а саме: без участі власника торговельного павільйону, позивачу було відомо, хто є власником тимчасової споруди;

-судом першої інстанції не враховано, що жодною нормою чинного законодавства не встановлено заборону на повторне звернення особи (колишнього користувача земельною ділянкою) до землевласника з заявою про надання земельної ділянки в оренду для здійснення господарської діяльності;

-у матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того, що позивач має намір спірну земельну ділянку передати іншому користувачу;

-оскаржуване рішення прийнято без урахування правових висновків, зазначених Верховним Судом у постанові від 15.02.2018 у справі №910/5702/17 та у постанові від 24.07.2019 у справі №910/10932/17.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 15.02.2021 апеляційну скаргу фізичної особи- підприємця Кузьменко Світлани Олексіївни залишено без руху. Встановлено апелянту 10-денний строк з дня вручення цієї ухвали для усунення недоліків апеляційної скарги. Роз`яснено заявнику апеляційної скарги, що не усунення недоліків, визначених цією ухвалою, має наслідки передбачені статтями 174, 260 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 31.03.2021 поновлено фізичній особі - підприємцю Кузьменко Світлані Олексіївні строк на подання апеляційної скарги. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою фізичної особи - підприємця Кузьменко Світлани Олексіївни (вх.№493Д/2) на рішення господарського суду Донецької області 09.12.2020 у справі №905/52/20. Повідомлено учасників справи про призначення розгляду апеляційної скарги на 26.04.2021 о 10:00 год. Встановлено учасникам справи п`ятиденний строк з дня отримання даної ухвали для подання відзиву на апеляційну скаргу з доказами його надсилання учасникам справи. Встановлено учасникам справи строк до 19.04.2021 для подання письмових заяв, клопотань тощо. Витребувано у учасників справи оригінали документів для огляду у судовому засіданні, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення і мають значення для справи; витяги з Єдиного держреєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на день розгляду апеляційної скарги.

16.04.2021 від Маріпольської міської ради до суду надійшов відзив (вх.№4478) на апеляційну скаргу, в якому зазначає, що сторонами у договорі оренди земельної ділянки від 06.02.2014, зареєстрованого у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 06.0.3.2014 за №4902076, узгоджено усі істотні умови договору, у тому числі умови повернення земельної ділянки у разі припинення або розірвання договору оренди земельної ділянки. Земельна ділянка була передана орендарю згідно з актом приймання-передачі земельної ділянки, який є невід`ємною частиною договору оренди. Строк дії договору закінчився 26.11.2018, у встановленому порядку його дія не продовжено, інше речове право на спірну земельну ділянку припинено 03.12.2018, але земельна ділянка за актом приймання-передачі Маріупольській міській раді не повернута та не приведена у придатний до виконання стан, як то передбачено пунктом 7.1 договору та ст.34 Закону України «Про оренду землі», що позбавляє права Маріупольську міську раду як власника можливості розпоряджатися нею у встановленому законодавством порядку.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 26.04.2021 повідомлено учасників справи про відкладення розгляду справи на 24.05.2021 о 09:30 год.

У судове засідання 24.05.2021 представники учасників справи не з`явилися, були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи (а.с.163-165).

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи (частина 12 статті 270 Господарського процесуального кодексу України).

Ураховуючи достатність в матеріалах справи доказів для розгляду апеляційної скарги та вирішення даного спору, зважаючи на відсутність передбачених частиною 11 ст.270 Господарського процесуального кодексу України підстав для відкладення розгляду справи, колегія суддів дійшла висновку про закінчення апеляційного розгляду справи у даному судовому засіданні за відсутності представників учасників справи за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, викладені в апеляційній скарзі та відзиві на неї доводи та вимоги учасників справи, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду встановила таке.

06.02.2014 між Маріупольською міською радою (орендодавець) та фізичною особою-підприємцем Кузьменко Світланою Олексіївною (орендар) укладено договір оренди земельної ділянки, за змістом пунктів 1.1, 2.1 якого орендодавець надає згідно з рішенням Маріупольської міської ради від 26.02.2013 №6/31-3898, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку, яка знаходиться в Орджонікідзевському районі міста Маріуполя, бул.50 років Жовтня, 21, площею 0,0020 га (а.с.10-12).

У пункті 3.1 договору сторони погодили, що договір укладено на 5 (п`ять) років (з 26.11.2013 до 26.11.2018).

Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 2 (два) місяця до закінчення строку дії договору оренди повідомити письмово орендодавця про намір поновлення терміну дії договору. В іншому випадку договір поновленню не підлягає (пункт 3.2 договору).

Згідно з пунктом 5.1 договору земельні ділянки передаються в оренду з метою та за цільовим призначенням: для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (експлуатації та обслуговування торгівельного павільйону). Орендар зобов`язаний зберігати орендодавцеві земельну ділянку у стані, не гіршому порівняно з тим, у якому він одержав її в оренду згідно акту приймання-передачі земельної ділянки.

Пунктом 7.1 договору передбачено, що після припинення дії договору орендар повертає орендодавцеві земельну ділянку у стані не гіршому порівняно з тим, у якому він одержав її в оренду.

Відповідно до пункту 11.3.1 договору, дія договору припиняється у разі закінчення строку, на який його було укладено.

На виконання умов договору позивач передав, а відповідач прийняв у користування земельну ділянку, площею 0,0020 га, кадастровий номер :01:009:00015, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується актом приймання-передачі земельної ділянки (а.с.16).

Згідно зі ст.1 Закону України "Про оренду землі" оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Відповідно до ст.13 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Пунктом 1 частини 1 ст.31 Закону України "Про оренду землі" визначено, що договір оренди землі припиняється в разі закінчення строку, на який його було укладено. Така умова передбачена і пунктом 11.3.1 зазначеного вище договору.

Відповідач звернувся до позивача із заявою про поновлення договору оренди земельної ділянки від 06.02.2014.

Рішенням Маріупольської міської ради від 21.11.2018 №7/37-3339 "Про поновлення строку оренди земельної ділянки по бульв.Меотиди,21, в Лівобережному районі міста фізичній особі-підприємцю Кузьменко С.М." відмовлено у поновленні строку оренди земельної ділянки (землі житлової та громадської забудови) (кадастровий номер :01:009:0015), площею 0,0020 га, для будівництва та обслуговування будівель торгівлі по бульв.Меотиди,21, у Лівобережному районі міста фізичній особі-підприємцю Кузьменко Світлані Олексіївні (а.с.17-18).

Відповідач, не погодившись з прийнятим рішенням позивача, звернувся до господарського суду Донецької області з позовом про скасування рішення Маріупольської міської ради №7/37-3339 від 21.11.2018 та визнання договору оренди земельної ділянки від 06.02.2014 поновленим.

З матеріалів справи убачається, що рішенням господарського суду Донецької області від 18.09.2019 у справі №905/831/19, залишеним без змін постановою Східного апеляційного господарського суду від 25.08.2020, за позовом фізичної особи-підприємця Кузьменко Світлани Олексіївни до Маріупольської міської ради, відмовлено у задоволенні позовних вимог про скасування рішення №7/37-3339 від 21.11.2018 та визнання договору оренди земельної ділянки від 06.02.2014 поновленим у редакції позивача (а.с.33-39).

Рішенням у справі №905/831/19 встановлено, що ФОП Кузьменко С.О. не дотримано порядку поновлення договору оренди землі відповідно до частин 2-5 ст.33 Закону України «Про оренду землі», а саме: позивачем не додано до заяви про поновлення договору оренди землі від 10.08.2018 проекту додаткової угоди, також заява про поновлення договору оренди землі від 10.08.2018 не містить істотних умов договору оренди землі, а тому договір оренди землі від 06.02.2014, укладений між позивачем та відповідачем щодо спірної земельної ділянки, не підлягає поновленню.

Приймаючи оскаржуване рішення у даній справі, господарський суд обґрунтовано визнав преюдиційними обставини щодо закінчення строку 26.11.2018 дії договору оренди земельної ділянки від 06.02.2014, встановлені у рішенні господарського суду у справі №905/831/19 згідно з приписами частини 4 ст.75 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до акту виїзного обстеження №б/н від 24.12.2019, складеного головними спеціалістами відділу контролю за використанням активів департаменту по роботі з активами Маріупольської міської ради, земельна ділянка з кадастровим номером :01:009:00015, площею 0,0020 га, використовується під розміщення торгового павільйону за адресою: бул.Меотиди, 21, на підставі договору оренди від 06.02.2014, строк дії якого закінчився 26.11.2018, що є порушенням строку повернення тимчасово зайнятих земель та невиконанням обов`язків щодо приведення їх у стан, придатний до використання, що є порушенням ст.125, 126, 211 Земельного кодексу України (а.с.19-20).

Щодо доводів апелянта про те, що акт виїзного обстеження №б/н від 24.12.2019 складено з порушенням Положення про порядок розміщення тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності, затвердженого рішенням Маріупольської міської ради від 28.09.2016 №7/11-729, а саме: без участі власника торговельного павільйону; колегія суддів виходить з того, що відповідач у суді першої інстанції не заперечував проти правомірності акту виїзного обстеження №б/н від 24.12.2019, який господарський суд взяв до уваги. Як убачається з матеріалів справи, відповідачем не надано відзиву на позовну заяву, а тому суд першої інстанції вирішив справу за наявними матеріалами згідно з частиною 9 ст.165 Господарського процесуального кодексу України. Отже, такі доводи відповідача не були предметом розгляду у суді першої інстанції, а відтак не приймаються у суді апеляційної інстанції відповідно до вимог ст.269 Господарського процесуального кодексу України.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Згідно зі ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Крім того, колегія суддів зазначає, що вказані відповідачем обставини не спростовують того факту, що строк дії договору оренди земельної ділянки від 06.02.2014 закінчився 26.11.2018, а його дія не продовжена у встановленому законом порядку.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна станом на 26.12.2019 право оренди (інше речове право) на спірну земельну ділянку з кадастровим номером :01:009:0015, припинено на підставі ст.31 Закону України «Про оренди землі», якою, зокрема, встановлено, що договір оренди землі припиняється в разі: закінчення строку, на який його було укладено (а.с.21-22).

Згідно зі ст.34 Закону України "Про оренду землі" у разі припинення або розірвання договору оренди землі орендар зобов`язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором. Орендар не має права утримувати земельну ділянку для задоволення своїх вимог до орендодавця.

Відповідно до ст.526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Умови повернення земельної ділянки позивачем та відповідачем були погоджені у договорі оренди земельної ділянки від 06.02.2014.

За змістом пункту 7.1 договору обов`язок повернення земельної ділянки покладений на орендаря. Водночас, умовами договору не визначений порядок повернення земельної ділянки. Однак, як було зазначено вище, передача у користування відповідачу земельної ділянки відбулась за актом приймання-передачі (а.с.16), а, отже, цілком розумним та передбачуваним є повернення земельної ділянки саме у такий спосіб.

Доводи апелянта про те, що судом першої інстанції не враховано, що жодною нормою чинного законодавства не встановлено заборону на повторне звернення особи (колишнього користувача земельною ділянкою) до землевласника з заявою про надання земельної ділянки в оренду для здійснення господарської діяльності, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки таке право на повторне звернення колишнім користувачем земельної ділянки до землевласника про надання її в оренду має бути реалізоване у встановленому законом порядку.

Постанови Верховного Суду у справі №910/5702/17, у справі №910/10932/17, на викладені правові позиції у яких посилається апелянт, прийняті за іншої фактично-доказової бази, тобто хоча й за подібного правового регулювання, але за інших обставин, встановлених судами першої та апеляційної інстанції у таких справах, і за інших поданих сторонами та оцінених судами доказів, у залежності від яких (обставин і доказів) й прийняті відповідні судові рішення. Так, підставами спору у справі №910/5702/17 є незаконне використання самовільно зайнятої земельної ділянки, на якій розміщено самочинно збудований об`єкт нерухомості, без будь-яких правовстановлюючих документів, натомість у даній справі підставою повернення земельної ділянки є закінчення строку договору оренди. У постанові Верховного Суду від 24.07.2019 у справі №910/10932/17 предметом спору є земельна ділянка, яке не була відведена у відповідності до чинного законодавства для будівництва об`єктів нерухомого майна, тому позивач звернувся до суду з позовом про знесення такого майна та звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки. Отже, висновки Верховного Суду під час дослідження обставин у справах №910/5702/17, у справі №910/10932/17 стосуються дослідження обставин, на які не посилаються сторони у даній справі.

Беручи до уваги, що строк дії договору оренди від 06.02.2014 сплив 26.11.2018, а спірна земельна ділянка на дату прийняття рішення у справі, за актом приймання - передачі не повернута, а відповідачем не надано доказів демонтажу торговельного павільйону, який розташований на вказаній земельній ділянці, у порушення пункту 7.1 договору, господарський суд обґрунтовано задовольнив вимоги позивача у повному обсязі.

Відповідно до вимог ст.73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі ст.77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Статтею 86 цього ж кодексу визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно зі ст.236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню, в зв`язку з чим рішення господарського суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись статтями 254, 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу фізичної особи- підприємця Кузьменко Світлани Олексіївни залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Донецької області 09.12.2020 у справі №905/52/20 залишити без змін.

Дана постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строки оскарження до Верховного Суду передбачені статтями 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 02.06.2021.

Головуючий суддя О.А. Пуль

Суддя Я.О. Білоусова

Суддя І.В. Тарасова