УХВАЛА

м. Київ

26.05.2021Справа № 910/3800/21

Суддя Господарського суду міста Києва Яковенко А.В., розглянувши без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження заяву Акціонерного товариства "Міжнародний інвестиційний банк" про відвід судді Гулевець О.В. від розгляду справи №910/3800/21 за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства "Міжнародний інвестиційний банк" про визнання зобов`язання поруки припиненими та визнання недійсним пункт договору

ВСТАНОВИВ:

В провадженні судді Господарського суду міста Києва Гулевець О.В. знаходиться справа №910/3800/21 за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства "Міжнародний інвестиційний банк" про визнання зобов`язання поруки, що виникли на підставі договору поруки №00091.13-СВD від 10.11.2014, укладеного між ОСОБА_1 та Акціонерним товариством "Міжнародний інвестиційний банк" - припиненими; визнання недійсним підпункт 5.4. договору поруки №00091.13-СВD від 10.11.2014 у частині.

24.05.2021 через відділ діловодства суду Акціонерним товариством "Міжнародний інвестиційний банк" подано заяву про відвід судді Гулевець О.В.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.05.2021 заявлений відвід судді Гулевець О.В. від розгляду справи №910/3800/21 визнано необґрунтованим; заяву Акціонерного товариства "Міжнародний інвестиційний банк" про відвід судді Гулевець О.В. від розгляду справи №910/3800/21 передано для визначення судді в порядку, встановленому ч. 1 ст. 32 Господарського процесуального кодексу України.

26.05.2021 за наслідками проведення повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями заяву про відвід судді Гулевець О.В. у справі №910/3800/21 передано на розгляд судді Яковенко А.В.

Згідно із ч. 8 ст. 39 Господарського процесуального кодексу України суд вирішує питання про відвід без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід.

Розглянувши матеріали заяви Акціонерного товариства "Міжнародний інвестиційний банк" про відвід судді Гулевець О.В. від розгляду справи №910/3800/21, суд дійшов висновку про відсутність підстав для її задоволення з огляду на наступне.

Вказана заява мотивована тим, що суддею було відмовлено у задоволенні заперечень Акціонерного товариства "Міжнародний інвестиційний банк" щодо залишення у справі 910/3800/21 позову без розгляду на підставі п. 7 ч. 1 ст. 226 ГПК України. При цьому, як вказує заявник, суддею були проігноровані в порушення ч. 4 ст. 236 ГПК України, висновки Верховного суду, які викладені в постановах Верховного Суду від 12.06.2018 по справі №908/2058/17, від 23.05.2018 по справі №910/21049/16, від 15.03.2018 по справі №913/608/17, від 07.05.2019 по справі №921/421/18, від 24.07.2019 по справі №904/3096/18, від 13.06.2019 по справі №91/488/18, від 25.06.2019 по справі №911/1696/18, від 15.10.2019 по справі №911/1595/18, від 11.02.2020 по справі №904/2728/19 та висновок Великої Палати Верховного Суду у постанові від 28.08.2018 по справі №906/493/16, а тому, на думку заявника, поведінка судді Гулевець О.В. не дає об`єктивних підстав вважати, що він є безстороннім та неупередженим.

Приписами ст. 38 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що з підстав, зазначених у ст.ст. 35, 36 і 37 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід.

З підстав, зазначених у ст. 35, 36 і 37 цього Кодексу, судді, секретарю судового засідання, експерту, спеціалісту, перекладачу може бути заявлено відвід учасниками справи.

Відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження. Самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 35 Господарського процесуального кодексу України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

З аналізу процесуального законодавства слідує, що не є підставами для відводу суддів заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами, а також наявність скарг, поданих на суддю (суддів), у зв`язку з розглядом даної чи іншої справи, обставини, пов`язані з прийняттям суддями рішень з інших справ.

Разом з тим, право на подання заяви про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об`єктивності та неупередженості розгляду справи, оскільки ст. 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини закріплено основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її позову в національному суді і до яких належить розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Частиною 1 ст. 6 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" передбачено, що здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права.

Господарським процесуальним кодексом України, зокрема, приписами, які регулюють зміст судових рішень, передбачено, що, судове рішення, серед іншого, обов`язково повинне бути мотивованим та обґрунтованим, що, у свою чергу передбачає наявність як особистої думки судді, так і виокремлення ним власної правової позиції у спорі, у процесуальному питанні, яке потребує вирішення.

Відповідно до статті 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно практики Європейського суду з прав людини потрібні докази фактичної наявності неупередженості судді для відсторонення його від справи. Таким чином існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі.

Крім того, неупередженість судді полягає у відсутності будь-яких законних сумнівів в тому, що її забезпечено та гарантовано судом, а для перевірки на об`єктивну неупередженість слід визначити чи є факти, які не залежать від поведінки судді, що можуть бути встановлені та можуть змусити сумніватися у його неупередженості.

Відповідно до ч. 4 ст. 36 Господарського процесуального кодексу України вказано, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

З огляду на викладене, вбачається, що доводи заявника, які наведені у заяві про відвід судді Гулевець О.В. від розгляду справи №910/3800/21, зводяться до непогодження з судовим рішенням, щодо відмови у задоволенні заперечень Акціонерного товариства "Міжнародний інвестиційний банк" щодо залишення позову без розгляду на підставі п. 7 ч. 1 ст. 226 ГПК України у справі 910/3800/21, крім того, суд зазначає, що вирішення питання в порядку ст. 226 Господарського процесуального кодексу України щодо залишення без розгляду позову є виключною процесуальною компетенцією суду і такі дії не можуть бути критерієм оцінки особистих переконань судді чи його дій, а у випадку незгоди з такими процесуальними діями учасники справи не позбавлені можливості на включення своїх заперечень щодо цього до відповідної апеляційної скарги на судове рішення, прийняте за наслідками розгляду спору.

Згідно із ч. 11 ст. 39 Господарського процесуального кодексу України за результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

Таким чином, наведені Акціонерного товариства "Міжнародний інвестиційний банк" у заяві про відвід судді Гулевець О.В. обставини не свідчать про наявність підстав, передбачених у ст. 35 Господарського процесуального кодексу України, а містять лише припущення заявника, а тому не можуть бути прийняті судом до уваги, у зв`язку з чим заявлений відвід задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 35, 39, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити Акціонерному товариству "Міжнародний інвестиційний банк" в задоволенні заяви про відвід судді Гулевець О.В. від розгляду справи №910/3800/21.

2. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та підлягає оскарженню в порядку ч. 3 ст. 255 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя А.В. Яковенко