ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 травня 2021 року м. Харків Справа № 913/191/21
Провадження №14/913/191/21

Господарський суд Луганської області у складі судді Лісовицького Є.А.,
при секретарі судового засідання Славгородській К.В., розглянувши матеріали справи
за позовом Комунального підприємства «Інноваційно-інформаційний центр», м.Сєвєродонецьк Луганської області
до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Телерадіокомпанія «Донбас Онлайн», м. Сєвєродонецьк Луганської області
У засіданні брали участь:
від позивача представник не прибув;
від відповідача представник не прибув.
Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за укладеним між позивачем та відповідачем Договором про надання послуг з трансляції радіопрограм від 27.10.2020 № 21 в частині здійснення оплати за надані послуги.
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.04.2021 позовна заява передана на розгляд судді Лісовицькому Є.А.
Ухвалою Господарського суду Луганської області від 12.04.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 913/191/21. Суд ухвалив справу розглядати у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Також вказаною ухвалою суд повідомив учасників справи про призначення справи до судового розгляду по суті на 05.05.2021.
Ухвалою Господарського суду Луганської області від 05.05.2021 розгляд справи відкладено на 25.05.2021.
Сторони правом на участь в судовому засіданні 25.05.2021 своїх повноважних сторін не скористались.
Відповідач відзив на позовну заяву не надав.
У відповідності до ч. 9 ст. 165 ГПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.
27.10.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Телерадіокомпанія «Донбас Онлайн» (надалі замовник) та Комунальним підприємством «Інноваційно-інформаційний центр» (надалі виконавець) укладено Договір про надання послуг з трансляції радіопрограм № 21 (надалі договір).
У відповідності до п. 1.1. вказаного договору в порядку, в строки та на умовах, визначених цим договором, виконавець зобов`язується надати замовнику послуги з трансляції радіопрограми «Донбас Онлайн» (код ДК 021:2015:64220000-4 «Телекомунікаційні послуги, крім послуг телефонного зв`язку і передачі даних»), надалі послуги, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити надані виконавцем послуги.
За умовами п. 1.2. договору послуги з трансляції радіопрограми надаються технічними засобами виконавця в обсягах, зазначених у Додатку № 1 до цього договору. Надання послуги здійснюється цілодобово.
Оплата наданих послуг здійснюється замовником на підставі наданого виконавцем Акту приймання-передачі наданих послуг та рахунку (п. 3.1. договору).
У відповідності до п. 3.9. договору щомісячна оплата здійснюється замовником в межах замовлення послуг за фактично відпрацьований час протягом 10 (десяти) банківських днів з моменту отримання рахунку, виставленого на підставі підписаного сторонами Акту приймання-передачі наданих послуг, шляхом перерахування коштів на поточний рахунок виконавця.
Згідно п. 4.1. договору строк надання послуг: з 00 год. 00 хв. 01 листопада 2020 року по 31 грудня 2020 року (включно).
Місце надання послуг: Луганська область, Новоайдарський район (п. 4.2. договору).
У відповідності до п. 5.1.1. договору замовник зобов`язаний оплачувати надані послуги з трансляції радіопрограм в порядку, передбаченому розділом 3 договору.
За невиконання та/або неналежне виконання зобов`язань сторони несуть відповідальність згідно з чинним законодавством України та умовам даного договору (п. 6.1. договору).
У відповідності до п. 6.2. договору у разі невиконання чи неналежного виконання своїх зобов`язань за цим договором, у тому числі порушення термінів надання послуг, виконавець сплачує замовнику штраф у розмірі 0,1% від вартості невиконаного чи неналежно виконаного зобов`язання за кожну добу порушення зобов`язання.
За порушення строків оплати наданих послуг замовник сплачує виконавцю пеню у розмірі 0,1% від суми простроченого платежу за кожен день прострочення, а за прострочення понад 30 днів штраф у розмірі 7% від суми простроченого платежу (п. 6.3. договору).
За умовами пункту 9.1. договір набирає чинності з дати його укладання і діє по 31 грудня 2020 року включно, а в частині розрахунків та виконання обов`язків, що виникли під час дії договору, до повного їх виконання.
У позовній заяві позивач зазначив, що Акти приймання-передачі наданих послуг разом з рахунками на їх оплату відповідач отримав до 5-го числа місяця наступного за звітним, як встановлено п. 3.2. договору, проте відповідач за надані послуги не розрахувався.
Листом від 10.02.2021 № 14 відповідач просив позивача надати йому додатковий строк для оплати, посилаючись на складне фінансове становище.
Встановивши фактичні обставини справи, дослідивши надані докази, суд дійшов до наступного.
Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.
Частиною 1 статті 173 Господарського кодексу України передбачено, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.
Згідно приписів ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори.
Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).
Відповідно до вимог ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Аналогічні приписи містить стаття 193 Господарського кодексу України.
Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 Цивільного кодексу України).
Статтею 901 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.
Згідно статті 902 Цивільного кодексу України виконавець повинен надати послугу особисто. У випадках, встановлених договором, виконавець має право покласти виконання договору про надання послуг на іншу особу, залишаючись відповідальним в повному обсязі перед замовником за порушення договору.
У відповідності до ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.
Порядок здійснення оплати сторони визначили в розділі 3 договору.
Так, в пункті 3.1. договору сторони визначили, що оплата наданих послуг здійснюється замовником на підставі наданого виконавцем Акту приймання-передачі наданих послуг та рахунку.
Згідно з п. 3.2. договору виконавець щомісячно до 5 (п`ятого) числа наступного за звітним місяцем, в якому надавалися послуги за даним договором, складає Акт приймання-передачі наданих послуг в 2 (двох) примірниках з повною розшифровкою за підсумками роботи технічних засобів у відповідності до Додатку № 1 до даного договору, та направляє рахунок та Акт приймання-передачі наданих послуг замовнику.
Замовник розглядає Акт приймання-передачі наданих послуг протягом 3 (трьох) робочих днів з моменту отримання, у випадку відсутності зауважень або заперечень підписує Акт приймання-передачі наданих послуг і повертає один примірник виконавцю (п. 3.3. договору).
За відсутності зауважень Акт приймання-передачі наданих послуг вважається узгодженим, сума зазначена в Акті узгодженою, що є підставою для розрахунків за надані послуги з трансляції радіопрограм (п. 3.5. договору).
У разі неотримання виконавцем протоколу зауважень або заперечень від замовника в зазначений в договорі строк, послуги вважаються прийнятими замовником в обсязі, визначеному Актом приймання-передачі наданих послуг, а сума, що зазначена в Акті, вважається узгодженою сторонами і підлягає оплаті (п. 3.6. договору).
В пункті 3.9. договору сторони визначили, що щомісячна оплата здійснюється замовником в межах замовлення послуг за фактично відпрацьований час протягом 10 (десяти) банківських днів з моменту отримання рахунку, виставленого на підставі підписаного сторонами Акту приймання-передачі наданих послуг, шляхом перерахування коштів на поточний рахунок виконавця.
Таким чином, враховуючи приписи п. 3.9. договору, відповідач повинен здійснити оплату за надані послуги протягом 10 (десяти) банківських днів з моменту отримання рахунку, виставленого на підставі підписаного сторонами Акту приймання-передачі наданих послуг.
Проте, з аналізу умов укладеного договору вбачається, що підписання сторонами Акту приймання-передачі наданих послуг лише свідчить про те, що послуги прийняті замовником і сума, яка зазначена в Акті, вважається узгодженою сторонами. Але обов`язок відповідача оплатити надані йому послуги виникає лише з дня отримання ним рахунку.
До позовної заяви позивач надав копії рахунків на оплату: № 201 від 30.11.2020 та № 219 від 31.12.2020, але доказів направлення їх відповідачу позивач не надав.
Позивач стверджує, що Акти приймання-передачі наданих послуг разом з рахунками на їх оплату відповідач отримав до 5-го числа місяця наступного за звітним, як встановлено п. 3.2. договору, про що зазначив у позовній заяві.
Частиною 1 ст. 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 73 ГПК України).
Згідно ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
За приписами ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
У відповідності до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
З метою встановлення строку оплати послуг за договором від 27.10.2020 № 21, Господарський суд Луганської області в ухвалах від 12.04.2021 та від 05.05.2021 у справі № 913/191/21 пропонував позивачу надати докази направлення відповідачу рахунків на оплату № 201 від 30.11.2020, № 219 від 31.12.2020, або їх отримання відповідачем. Втім, вимоги суду позивачем не виконано.
Разом з тим суд звертає увагу на те, що рахунок на оплату № 219 від 31.12.2020 підписано ОСОБА_1 (посада не зазначена), в той час як рахунок на оплату № 201 від 30.11.2020 взагалі не містить підпису представника позивача.
Таким чином, з наданих суду доказів не можливо встановити дату отримання відповідачем рахунків на оплату, а відтак не можливо встановити строк на їх оплату.
Крім того, позивач просить стягнути з відповідача за порушення строків виконання зобов`язання 0,1% пені в сумі 39,54 грн за період з 19.12.2020 по 19.03.2021, штраф 7% в сумі 2767,98 грн за період з 19.12.2020 по 19.03.2021, 3% річних в сумі 241,39 грн. за період з 19.12.2020 по 19.03.2021 та інфляційні втрати в сумі 648,93 грн за період січень лютий 2021 року.
В пункті 6.1. сторони погодили, що за невиконання та/або неналежне виконання зобов`язань сторони несуть відповідальність згідно з чинним законодавством України та умовам даного договору.
Так, згідно п. 6.3. договору за порушення строків оплати наданих послуг замовник сплачує виконавцю пеню у розмірі 0,1% від суми простроченого платежу за кожен день прострочення, а за прострочення понад 30 днів штраф у розмірі 7% від суми простроченого платежу.
Крім того, частиною 2 статті 625 ЦК України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
З огляду на те, що відповідач не прострочив виконання грошового зобов`язання, вимоги щодо стягнення в сумі 39,54 грн., штрафу в сумі 2767,98 грн., 3% річних в сумі 241,39 грн. та інфляційних втрат в сумі 648,93 грн є необґрунтованими, у зв`язку з чим не підлягають задоволенню.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову.
Відповідно до статті 129 ГПК України судові витрати покладаються на позивача.
Керуючись ст. ст. 129, 232, 233, 236, 238, 240, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд
1. У задоволенні позову відмовити.
2. Судові витрати покласти на позивача.
Відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції у строки, передбачені ст. 256 Господарського процесуального кодексу України та порядку, визначеному пп. 17.5 п. 17 ч. 1 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено 28 травня 2021 року.

Суддя Є.А. Лісовицький