ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
УХВАЛА

про відмову в забезпеченні позову

"02" червня 2021 р. Cправа № 902/562/21

Суддя Господарського суду Вінницької області Матвійчук В.В., розглянувши матеріали

за позовом: Фермерського господарства Токарчука Володимира Мефодійовича ( вул. Незалежності, 73, смт. Теплик, Вінницька область, 23800 )

до: Товариства з обмеженою відповідальністю "СЬОРДВЕЙВ УКРАЇНА ІНК" (вул. Буслівська, 12, офіс, 167, м. Київ, 01014)

про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню

В С Т А Н О В И В :

На розгляд Господарського суду Вінницької області надійшла позовна заява Фермерського господарства Токарчука Володимира Мефодійовича з вимогою до Товариства з обмеженою відповідальністю "СЬОРДВЕЙВ УКРАЇНА ІНК" про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою суду від 02.06.2021 за вказаним позовом відкрито провадження у справі № 902/562/21 за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання на 01.07.2021.

Разом із позовною заявою позивачем подано заяву № б/н від 26.05.2021 (вх. № 01-48/48/21 від 31.05.2021) про вжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису, вчиненого 28.12.2020 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Огороднік Жанною Анатоліївною та зареєстрований у реєстрі за № 1089.

В обґрунтування заяви позивач вказує, що Фермерське господарство Токарчука Володимира Мефодійовича звернулось до Господарського суду Вінницької області із позовом до ТОВ «СЬОРДВЕЙВ УКРАЇНА ІНК» про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 28.12.2020 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Огороднік Жанною Анатоліївною та зареєстрований у реєстрі за № 1089.

23.03.2021 приватним виконавцем виконавчого округу Вінницької області Тимощуком Володимиром Вікторовичем відкрито виконавче провадження № 64940397 з виконання виконавчого напису №1089 від 28.12.2020, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Огороднік Жанною Анатоліївною.

В подальшому 23.03.2021 приватним виконавцем виконавчого округу Вінницької області Тимощуком Володимиром Вікторовичем у виконавчому провадженні № 64940397 винесено постанову про арешт майна боржника, згідно якої накладено арешт на майно, а саме: кукурудзи 3-го класу врожаю 2020 року в кількості 2000 тонн, який переданий в заставу згідно з товарною аграрною розпискою № 263 від 31.03.2020 р. що належить боржнику: Фермерське господарство Токарчука Володимира Мефодійовича у межах суми звернення стягнення 13 753 440 грн.

27.04.2021 приватним виконавцем виконавчого округу Вінницької області Тимощуком Володимиром Вікторовичем у виконавчому провадженні № 64940397 винесено постанову про арешт коштів боржника та арешт майна боржника, згідно яких накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та накладено арешт на все рухоме і нерухоме майно, що належить боржнику: Фермерське господарство Токарчука Володимира Мефодійовича у межах суми звернення стягнення з урахуванням основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження 15322693,67 гривень.

Отже, наразі триває виконавче провадження по стягненню з позивача на користь відповідача коштів за виконавчим написом, який оспорюється позивачем. Приватним виконавцем вживаються заходи щодо реального виконання виконавчого напису, що може призвести до порушення прав та законних інтересів позивача в разі задоволення позову.

За таких обставин, на переконання позивача, вбачається необхідність задоволення заяви про забезпечення позову, оскільки виконавчий напис є предметом судового розгляду та на даний час приватним виконавцем вчиняються виконавчі дії, направлені на виконання виконавчого документа, законність якого оспорюється позивачем.

При розгляді заяви Фермерського господарства Токарчука Володимира Мефодійовича про забезпечення позову господарський суд виходить з наступного.

Положеннями ч. 2 ст. 4 ГПК України передбачено право на звернення до господарського суду юридичних осіб та фізичних осіб підприємців, фізичних осіб, які не є підприємцями, державних органів, органів місцевого самоврядування за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ГПК України здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Отже, пред`явлення позову є процесуальною формою реалізації позивачем права на захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів.

Забезпечення позову є засобом, що призначений гарантувати виконання майбутнього рішення господарського суду. З метою гарантування виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог у процесуальних законах України передбачено інститут забезпечення позову. Інститут забезпечення позову передбачає можливість захисту особою порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (Рішення Конституційного Суду України від 31.05.2011р. №4-рп/2011).

Окрім того, інститут забезпечення позову сприяє виконанню рішень суду і гарантує можливість реалізації кожним конституційного права на судовий захист, встановленого ст. 55 Конституції України (Рішення Конституційного Суду України від 16.06.2011р. №5-рп/2011).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 138 ГПК України заява про забезпечення позову подається до подання позовної заяви - за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для відповідного позову.

Згідно зі ст. 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 137 ГПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб, забороною відповідачу вчиняти певні дії.

Отже, забезпечення позову - це, по суті обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача з метою реалізації в майбутньому актів правосуддя й задоволених вимог позивача.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

При вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співмірними з заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Разом з цим, відповідно до п.5 ч.1 ст. 137 ГПК, позов забезпечується, у тому числі, зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Відносини, з яких виник спір, виникли під час оформлення, видачі, обігу, виконання аграрних розписок, що регулюються Законом України «Про аграрні розписки».

Відповідно до ст.1 Закону України «Про аграрні розписки» аграрна розписка - товаророзпорядчий документ, що фіксує безумовне зобов`язання боржника, яке забезпечується заставою, здійснити поставку сільськогосподарської продукції або сплатити грошові кошти на визначених у ньому умовах.

Згідно ст.3 Закону України «Про аграрні розписки» товарна аграрна розписка - це аграрна розписка, що встановлює безумовне зобов`язання боржника за аграрною розпискою здійснити поставку узгодженої сільськогосподарської продукції, якість, кількість, місце та строк поставки якої визначені аграрною розпискою.

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про аграрні розписки» наявність аграрної розписки без відмітки про її виконання є достатнім підтвердженням безспірності вимог кредитора за аграрною розпискою. У разі невиконання боржником за аграрною розпискою зобов`язань за аграрною розпискою у вказаний у ній строк кредитор за аграрною розпискою має право звернутися до особи, уповноваженої вчиняти нотаріальні дії, за вчиненням виконавчого напису, який підлягає негайному виконанню і на підставі якого орган або особа, що здійснює примусове виконання судових рішень, рішень інших органів протягом семи днів забезпечує передачу кредитору за аграрною розпискою предмета застави аграрної розписки.

Звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову, заявник повинен обґрунтувати причини звернення з такою заявою та надати суду докази наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

За наявними позовними матеріалами, 31.03.2020 Фермерське господарство Токарчука Володимира Мефодійовича за Договором поставки сільськогосподарської продукції врожаю 2020 року № 20/03-24 зобов`язалось поставити Товариству з обмеженою відповідальністю "СЬОРДВЕЙВ УКРАЇНА ІНК" у строк до 30.11.2020 року 2000 тон кукурудзи 3 класу (врожаю 2020 року).

На умовах та в порядку, визначеному Договором, Постачальник зобов`язався поставити (продати) у власність Покупця сільськогосподарську продукцію врожаю 2020 року, а Покупець зобов`язався прийняти таку продукцію та оплатити її вартість.

В п. 6.2.5. Договору сторони передбачили, що Постачальник зобов`язаний видати товарну аграрну розписку для забезпечення виконання зобов`язань Постачальника за цим Договором та забезпечити її чинність впродовж дії цього Договору.

З метою забезпечення виконання зобов`язань за Договором поставки позивачем 31.03.2020 було видано відповідачу Товарну Аграрну розписку (надалі - "Аграрна розписка"), посвідчену 31.03.2020 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Огороднік Ж.А. за реєстровим № 263.

Оскільки позивач свої зобов`язання по Договору поставки сільськогосподарської продукції врожаю 2020 року № 20/03-24 не виконав, ТОВ "СДГС ТРЕЙДИНГ" (попереднє найменування ТОВ "СЬОРДВЕЙВ УКРАЇНА ІНК") звернулось до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Огороднік Ж.А. для вчинення виконавчого напису на аграрній розписці з метою звернення стягнення на предмети застави.

28 грудня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Огороднік Ж.А. було вчинено виконавчий напис, який зареєстровано в реєстрі за №1089.

23.03.2021 за заявою ТОВ "СДГС ТРЕЙДИНГ" приватним виконавцем виконавчого округу Вінницької області Тимощуком В.В. було відкрито виконавче провадження ВП№64940397 з метою примусового виконання виконавчого напису.

У межах цього виконавчого провадження було винесено наступні постанови:

23.03.2021 постанову про арешт майна боржника, за якою накладено арешт на майно боржника, яке є предметом застави, а саме: кукурудзи 3-го класу врожаю 2020 року в кількості 2000 тон, що вирощується на земельних ділянках, за номерами, зазначеними в п. 6 аграрної розписки;

27.04.2021 постанова про арешт майна боржника, за якою накладено арешт на все рухоме й нерухоме майно боржника у межах звернення стягнення з урахування основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження в сумі 15 322 693,67 грн;

27.04.2021 постанову про арешт коштів боржника, за якою накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках боржника, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику, в межах суми звернення стягнення з урахування основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження в сумі 15 322 693,67 грн.

Проаналізувавши подані докази, господарський суд вказує на наявність між позивачем та відповідачем спору щодо наявності/відсутності підстав для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. При цьому господарський суд при розгляді заяви про забезпечення позову з`ясовує питання щодо наявності/відсутності підстав саме для вжиття заходів забезпечення позову.

З наданих до суду документів суд вбачає, що на сьогодні в рамках виконання оспорюваного виконавчого напису нотаріуса - виконавцем вчинені виконавчі дії щодо арешту майна позивача, оскарження проведення яких саме по собі не становить предмет спору у даній справі, натомість позивачем оскаржується первинна підстава дій - виконавчий напис про стягнення на підставі аграрної розписки.

Суд зазначає, що під час розгляду заяви про забезпечення позову питання обґрунтованості та підставності самого позову судом не вирішуються, адже дані обставини є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті.

Сучасна судова практика виходить з того, що заходи забезпечення позову застосовуються судом лише у виключних, виняткових випадках за наявності для цього умов та підстав, передбачених процесуальним законом, при цьому, такі заходи повинні відповідати критеріям адекватності та співмірності.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Аналогічна правова позиція міститься, зокрема, у постановах Верховного Суду від 21.11.2018 (справа № 826/8556/17), від 25.04.2019 (справа № 826/10936/18).

Відтак, враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що заява Фермерського господарства Токарчука Володимира Мефодійовича не містить будь-яких обґрунтованих доводів щодо реально існуючих обставин, які вказують на ймовірну складність або неможливість виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог, а матеріали справи не містять доказів того, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав чи інтересів позивача, за захистом яких він має намір звернутися до суду.

Суд вважає, що заявник в повній мірі, в разі задоволення позову, зможе захистити (поновити) порушені чи оспорювані права або інтереси, за захистом яких він звернувся до суду, в межах одного судового провадження без нових звернень до суду.

Разом з тим, вжиття заходів забезпечення у вигляді зупинення виконання означеного виконавчого напису з великою вірогідністю може негативно позначитись на правах інших осіб суб`єктів господарських відносин, які не є учасниками справи, проте пов`язані із учасниками певними правовідносинами.

За таких обставин, оцінивши обґрунтованість доводів позивача щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника стосовно забезпечення позову, наявності зв`язку між заявленими заходами до забезпечення позову і предметом позовних вимог, суд не вбачає передбачених законом підстав для вжиття заходів забезпечення позову за заявою Фермерського господарства Токарчука Володимира Мефодійовича № б/н від 26.05.2021 (вх. номер № 01-48/48/21 від 31.05.2021).

Відповідно до ч. 6 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Одночасно господарський суд звертає увагу на те, що клопотання про забезпечення позову, яке раніше було відхилено повністю або частково, може бути подано вдруге, якщо змінились певні обставини. Тобто на заяви про забезпечення позову, в задоволенні яких було відмовлено, не поширюється заборона повторно звертатись до господарського суду.

Судовий збір відповідно до вимог ст. 6 Закону України "Про судовий збір" та ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладається на заявника.

Керуючись ст.ст. 136, 137, 138-140, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В :

1. У задоволенні заяви Фермерського господарства Токарчука Володимира Мефодійовича № б/н від 26.05.2021 (вх. номер № 01-48/48/21 від 31.05.2021) про забезпечення позову відмовити.

2. Згідно зі ст. 235 ГПК України ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом чи Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". Ухвали, постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

3. За приписами ч.8 ст.140, п.4 ч.1 ст.255 ГПК України ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено до Північно-західного апеляційного господарського суду. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

4. Згідно з положеннями ч.1 ст.256 ГПК України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

5. Копію ухвали надіслати учасникам справи рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення, та на відомі суду адресу електронної пошти позивача ІНФОРМАЦІЯ_1 , представника позивача ІНФОРМАЦІЯ_2

Дата складання повного тексту ухвали 02.06.2021.

Суддя Матвійчук В.В.

віддрук. прим.:

1 - до справи

2 - позивачу (вул. Незалежності, 73, смт. Теплик, Вінницька область, 23800)

3 - відповідачу (вул. Буслівська, 12, офіс, 167, м. Київ, 01014)