ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРCОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел./0552/26-47-84, 49-31-78, факс 49-31-78, веб сторінка: ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

02 червня 2021 року Справа № 923/1065/19

Господарський суд Херсонської області у складі судді Сулімовської М. Б., розглянувши справу

за заявою: Головного управління Пенсійного Фонду України в Херсонській області

до боржника: Державного підприємства "Центральне конструкторське бюро "Ізумруд", м.Херсон

про банкрутство

в с т а н о в и в:

В провадженні Господарського суду Херсонської області перебуває справа про банкрутство Державного підприємства Центральне конструкторське бюро "Ізумруд".

Провадження у справі перебуває на стадії попереднього засідання.

Ухвалою від 13.05.2021р. призначено попереднє засідання на 15.06.2021р.

24.12.2020р. до суду надійшла заява Фонду державного майна України про участь у справі в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Відповідно до ч.5 ст.11 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", учасникам судового процесу на підставі рішення суду забезпечується можливість брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції у порядку, встановленому процесуальним законом. Обов`язок забезпечити проведення відеоконференції покладається на суд, який отримав судове рішення про проведення відеоконференції, незалежно від спеціалізації та інстанції суду, який прийняв таке рішення.

Питання участі в судовому засіданні в режимі відеоконференції врегульовано статтею 197 Господарського процесуального кодексу України.

Питання участі сторони в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів врегульовано Порядком роботи з технічними засобами відеоконференцзв`язку під час судового засідання в адміністративному, цивільному та господарському процесах за участі сторін поза межами приміщення суду, затвердженого наказом ДСА України №169 від 08.04.2020р.

Відповідно до п. 2 розділу ІІІ Порядку, учасник справи подає заяву про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, зразок якої наведено в додатку 2 до цього Порядку, не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання.

В заяві учасник справи обов`язково вказує:

- назву суду;

- номер судової справи;

- дату та час судового засідання в якому учасник бажає взяти участь в режимі відеоконференції;

- своє прізвище, ім`я та по-батькові;

- свій статус в судовій справі;

- електронну адресу, яка використана їм для реєстрації в Системі;

- номер телефону для зв`язку із судом.

Представником Фонду державного майна в заяві від 24.05.2021р. №10-52-11640 не вказано номеру телефону для зв`язку із судом та електронну адресу, яка використана ним для реєстрації в Системі.

Також суд зазначає, що відповідно до п.п.3, 4 розділу ІІІ Порядку, копія заяви в той самий строк надсилається учасником, що подав заяву, іншим учасникам справи.

Заява подається до суду та надсилається іншим учасникам справи в порядку, визначеному процесуальним законодавством, дозволеними засобами зв`язку.

Враховуючи викладене, заявником не дотримано Порядку подання заяви про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, тому суд відмовляє в задоволенні заяви про участь у справі в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Окремо суд звертає увагу на наступне.

За приписами ч.2 ст.170 Господарського процесуального кодексу України, письмові заява, клопотання чи заперечення підписуються заявником чи його представником.

Так заява Фонду державного майна України від 24.05.2021р. №10-52-11640 про проведення судового засідання в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду підписана директором департаменту відновлення платоспроможності та припинення діяльності підприємств Віжуновим О.

Водночас, до матеріалів заяви не подано доказів на уповноваження останнього на вчинення дій процесуального характеру від імені Фонду державного майна України, в тому числі в порядку самопредставництва.

Також, відповідно до означеної заяви заявник просить надати можливість представнику Фонду Марченко В.М. взяти участь у судовому засіданні у справі №923/1065/19. До матеріалів заяви додано копію довіреності від 07.04.2021р. №116.

Частиною 3 статті 56 ГПК України визначено, що юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

Частинами 1, 2 статті 58 ГПК України передбачено, що представником у суді може бути адвокат або законний представник. При розгляді справ у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених статтею 59 цього Кодексу.

Наведені вище положення законодавства передбачають можливість здійснення процесуального представництва юридичної особи як в порядку самопредставництва, так і в порядку представництва (адвоката). При цьому, в порядку самопредставництва юридичну особу може представляти за посадою її керівник або інші особи, повноваження яких визначені законодавством чи установчими документами. Для визнання особи такою, що діє в порядку самопредставництва, необхідно, щоб у відповідному законі, статуті, положенні чи трудовому договорі (контракті) було чітко визначене її право діяти від імені такої юридичної особи без додаткового уповноваження (довіреності). Відповідно особи, які представляють юридичну особу за довіреністю і виконують процесуальні дії на підставі наданих їм довіреністю повноважень, виступають від імені цієї особи як довірителя, а не в порядку самопредставництва.

Ааналогічний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду України від 13.03.2018 року у справі № 910/23346/16 та постанові Верховного Суду від 17.06.2020 у справі № 922/2246/19.

Визначення довіреності міститься у частині 3 статті 244 Цивільного кодексу України, за якою довіреність - це письмовий документ, що видається довірителем представнику для засвідчення його повноважень перед третіми особами в процесі здійснення представництва.

Відповідно до ч. 3 ст. 60 ГПК України, довіреність від імені юридичної особи видається за підписом (електронним цифровим підписом) посадової особи, уповноваженої на це законом, установчими документами.

Втім, виключно довіреність, за відсутності інших передбачених частиною 3 статті 56 Господарського процесуального кодексу України доказів (статуту, положення, трудового договору, контракту тощо), не є доказом, що відповідна особа уповноважена діяти від імені юридичної особи в порядку самопредставництва. Також виключно довіреність, за відсутності в Єдиному реєстрі адвокатів України відомостей про те, що відповідна особа має статус адвоката і такого документа не було нею надано суду, не може належним чином підтверджувати її повноваження на здійснення представництва.

Ааналогічна правова позиція викладена в ухвалі Верховного Суду від 21.01.2020 по справі №924/440/19.

Для визнання особи такою, що діє в порядку самопредставництва, необхідно, щоб у відповідному законі, положенні чи трудовому договорі (контракті) було чітко визначене її право діяти від імені такої юридичної особи без додаткового уповноваження.

Фондом державного майна України не подано суду доказів на підтвердження того, що Марченко В.М. (на яку видано довіреність) є посадовою особою вказаної установи і уповноважена діяти від неї через інститут самопредставництва та має право брати участь в судових засіданнях тощо, або через інститут представництва (які б дозволяли встановити обсяг її повноважень, як посадової особи, зокрема статуту, положення, трудового договору (контракту). Крім того, суду не подано свідоцтва про право на здійснення адвокатської діяльності, тобто не підтверджено, що відповідна особа має статус адвоката, що б надавало їй повноваження на представництво юридичної особи в суді.

Отже, до матеріалів заяви не надано доказів відповідно до закону, статуту, положення або витягу юридичної особи з Єдиного державного реєстру підприємств і організацій України, трудового контракту, наказу на підтвердження повноважень Марченко В.М. діяти від імені заявника у порядку самопредставництва або через представника (адвоката).

Крім того, згідно абз.2 ч.8 ст.42 ГПК України, якщо документи подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншим учасникам справи в паперовій формі, такі документи скріплюються власноручним підписом учасника справи (його представника).

Відповідно до частин 1, 2, 4, абзацу 2 частини 5 статті 91 Господарського процесуального кодексу України, письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору; письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього; копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством; учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який заходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

За результатами дослідження заяви судом встановлено, що копія довіреності Марченко В.М. завірена особою, стосовно якої суду не надано доказів на підтвердження наявності у неї відповідних повноважень, що суперечить правовій природі засвідчення особою відповідності копії документу його оригіналу та вищевказаним вимогам статті 91 Господарського процесуального кодексу України про те, що учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який заходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

У розумінні ст.60 Господарського процесуального кодексу України, повноваження представників сторін від юридичної особи підтверджуються довіреністю за підписом посадової особи, уповноваженої на це законом, установчими документами.

З доданої до матеріалів заяви копії довіреності №116 від 07.04.2021р. вбачається, що вона засвідчена головним спеціалістом Сапун, однак доказів на підтвердження повноважень вказаної особи, зокрема, на засвідчення копій документів від імені Фонду державного майна України, не надано.

З огляду на вказане, документи, що додані до заяви та завірені особою, щодо якої немає відомостей про її повноваження на здійснення дій процесуального характеру від імені позивача, за своєю правовою природою не являються письмовими доказами в розумінні Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 197, 234 ГПК України, суд, -

у х в а л и в:

1. У задоволенні заяви Фонду державного майна України про участь у справі в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів в судовому засіданні 15.06.2021р. о 10 год. 00 хв. відмовити.

2. Копію ухвали направити заявнику.

Ухвала суду набрала законної сили 02.06.2021р. та не підлягає оскарженню.

Суддя М.Б. Сулімовська