ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" травня 2021 р. Справа № 916/2870/20

Господарський суд Одеської області, м. Одеса,

у складі судді: Малярчук І.А.,

за участю представників:

від позивача: Неволіна А.Ю., згідно довіреності від 20.09.2020р.

від відповідача: не з`явився,

розглянувши справу №916/2870/20 за позовом Громадської спілки "Коаліція аудіовізуальних і музичних прав" (01021, м. Київ, вул. Шовковична, 10, оф.28) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Моноліт" (68742, Одеська область, Болградський район, с.Криничне, вул.Бессарабська, 31) про укладення договору,

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача, заяв, клопотань, процесуальні документи суду щодо їх вирішення та ходу судового розгляду:

Позивач позовні вимоги підтримує, в їх обґрунтування зазначає, що він є єдиною в Україні акредитованою організацією у сфері обов`язкового колективного управління - кабельна ретрансляція об`єктів авторського права і (або) суміжних прав, крім прав організацій мовлення щодо їхніх власних програм (передач) мовлення відповідно до наказу Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України №14 від 10.09.2019р. Відповідач є суб`єктом господарювання, що відповідно до ліцензій Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення НР 00816-п від 10.10.2019р. НР №00815-п від 10.10.2019р., НР №00814-п від 10.10.2019р., НР №00532-п від 11.01.2017р., НР №00008-п від 10.03.2015р., НР №00009-п від 10.03.2015р. здійснює на території України діяльність провайдера програмної послуги. Вказана обставина підтверджується інформацією, що міститься в Державному реєстрі суб`єктів інформаційної діяльності у сфері телебачення і радіомовлення, котрий розміщений на офіційному веб-сайті Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення, за веб-посиланням https://www.nrada.gov.ua/state-register/monolit-tov/. Спираючись на положення ст.1, ч.5 ст.42 Закону України «Про телебачення і радіомовлення», ст.1 ЗУ «Про авторське право і суміжні права», позивач дійшов висновку про те, що провайдери програмної послуги в межах надання програмної послуги здійснюють ретрансляцію телерадіопрограм. Із рішень Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення №1365 від 12.09.2019р., №1364 від 12.09.2019р., №1363 від 12.09.2019р. №2496 від 24.11.2017р., №268 від 26.02.2015р. позивач встановив, що дозволена загальна кількість програм для їх ретрансляції для відповідача є більшою, ніж кількість вітчизняних програм, у зв`язку з чим повивач дійшов висновку, що решта програм є іноземними, а отже для цілей Закону України «Про авторське право і суміжні права» відповідачем здійснюється кабельна ретрансляція названих програм, а також інших об`єктів авторського права і суміжних прав, що містяться в таких програмах.

Позивач також зазначає, що, керуючись положеннями ч.3 ст.20 ЗУ «Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав», ч.ч.3, 4 ст.179, ст.181 ГК України, надіслав на адресу відповідача цінний лист з пропозицією укласти договір про надання дозволу на кабельну ретрансляцію об`єктів авторського права і суміжних прав, крім прав організацій мовлення на програми організацій мовлення, та два примірники проекту зазначеного договору, скріплених печаткою позивача підписаних його генеральним директором, однак, відповідач проігнорував зазначену оферту й не дав відповіді на неї.

Щодо визначеної у проекті договору ціни позивач вказав на дотримання ним ч.2 ст.20 ЗУ «Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав», ч.ч.3, 5 ст.180 ГК України, а саме вчинено наступне. З 10.03.2020р. по 09.04.2020р. позивачем та представниками провайдерів програмної послуги, а також їхніх об`єднань було проведено переговори щодо встановлення остаточних розмірів тарифів за кабельну ретрансляцію об`єктів авторського права і (або) суміжних прав, крім прав організацій мовлення щодо їхніх власних програм (передач) мовлення. Сторони дійшли згоди щодо остаточних тарифів винагороди і 09-10 квітня 2020р. було складено й підписано Протокол щодо остаточних розмірів тарифів за кабельну ретрансляцію об`єктів авторського права і (або) суміжних прав, крім прав організацій мовлення щодо їхніх власних програм (передач) мовлення. Цей Протокол також розміщено на офіційному веб-сайті Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України у розділі «Ставки (тарифи) винагороди за використання об`єктів авторського права і суміжних прав». Позивач вважає, що ціна, запропонована ним у проекті договору, відповідає встановленим остаточним тарифам.

Оскільки позивач просить суд вважати спірний договір укладеним з 10.04.2020р., він пояснив, що таке формулювання обумовлено тим, що визначеною датою набрали чинності остаточні тарифи, а відповідач на час встановлення (остаточних) тарифів здійснював діяльність з кабельної ретрансляції об`єктів авторського права і суміжних прав як провайдер програмної послуги, що засвідчуються строком чинності вищевказаних ліцензій відповідача.

Відповідач проти позову заперечує, подав відзив на позов від 02.11.2020р. за вх.№29134/20, де проти позовних вимог заперечує у повному обсязі, посилаючись на те, що за текстом позовної заяви, за переліком додатків не вбачається надання іншої інформації та доказів, якими можна було б підтвердити факт ретрансляції підприємством програм організацій мовлення, які не підпадають під юрисдикцію України відповідно до закону або міжнародного договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Відповідач вважає, що наведені твердження позивача стосуються виключно теоретичної можливості наявності ретрансляції і не стосуються наявності факту ретрансляції, оскільки за згаданою у позовній заяві нормою ЗУ «Про авторське право та суміжні права»: «кабельна ретрансляція - прийом і одночасна передача телерадіоорганізаціями, провайдерами програмної послуги та іншими особами незалежно від використаних технічних засобів повних і незмінних передач (програм) організацій мовлення або їх істотних частин, а також творів, виконань, фонограм, відеограм...». Виходячи із цього, відповідач вважає, що факт кабельної ретрансляції у розумінні ЗУ «Про авторське право та суміжні права», на який посилається позивач як на підставу задоволення своїх позовних вимог - не підтверджений належними та допустимими доказами, як то передбачено ст.74 ГПКУ та, вочевидь, не є загальновідомим фактом та не встановлений рішеннями іншого суду.

Виходячи зі змісту дефініції ст.1 ЗУ «Про авторське право та суміжні права», відповідач вважає, що певну дію згідно до цього закону можна назвати «кабельна ретрансляція» виключно за умови, що початкова трансляція такої передачі (програми) здійснена організацією мовлення, яка: не підпадає під юрисдикцію України відповідно до закону або не підпадає під юрисдикцію міжнародного договору, згода на обов`язковість якого надана ВРУ. Відповідач розуміє, що під визначення «кабельна ретрансляція» згідно до ст. 1 ЗУ «Про авторське право та суміжні права» не підпадає, розповсюдження інших програм правовласників, які: підпадають під юрисдикцію України відповідно до закону або підпадають під юрисдикцію міжнародного договору, згода на обов`язковість якого надана ВРУ. Звідси, на думку відповідача, з врахуванням положень ст. 42 ЗУ «Про телебачення та радіомовлення» та Європейської конвенції про транскордонне телебачення, не є кабельною ретрансляцією згідно до ст.1 ЗУ «Про авторське право та суміжні права» розповсюдження: програм правовласників, які є суб`єктами господарювання за законодавством України або програм правовласників, розповсюдження яких на території України дозволено згідно до Рішення Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення №652 від 02.04.2008р.; програм правовласників, які є суб`єктами господарювання за законодавством країн, які є учасниками Європейської конвенції про транскордонне телебачення, яка згідно до ЗУ №687-VІ від 17.12.2008р. «Про ратифікацію Європейської конвенції про транскордонне телебачення» була ратифікована Україною. Таким чином, відповідач дійшов висновку, що у разі своєчасного надання позивачем суду належних доказів розповсюдження підприємством іноземних програм, позовні вимоги позивача теоретично можуть бути задоволені виключно у разі розповсюдження Підприємством програм правовласників, які не є суб`єктами господарювання за законодавством України, програм, розповсюдження яких на території України не дозволено згідно до Рішення Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення №652 від 02.04.2008р. та програм правовласників, які є суб`єктами господарювання за законодавством інших країн ніж ті, що є учасниками Європейської конвенції про транскордонне телебачення, яка була ратифікована Україною.

Відповідач вважає, що твердження позивача про надсилання йому цінного листа з пропозицією укласти Договір про надання дозволу на кабельну ретрансляцію об`єктів авторського права та суміжних прав, а також про ігнорування відповідачем такої оферти в порушення ст.74 ГПК України не підтверджені належними доказами. Відповідач зазначає, що позивач підтверджує п.п.11-12 переліку додатків до позовної заяви те, що ним направлявся цінний лист, але у додатках ніяким чином не згадується про докази факту отримання підприємством (повноважним представником підприємства) зазначеної оферти, а відтак, факт протиправного ігнорування оферти позивача підприємством, на якому позивач базує свою правову позицію за позовом, є не доведеним у встановленому ГПК України порядку.

Заперечує також відповідач щодо визначених у проекті договору тарифів. Вказує, що зі змісту доданого до позовної заяви копії «протоколу переговорів щодо остаточних тарифів...» та проекту договору, який бажає укласти позивач, вбачається, що ціна у тарифі та у проекті договору визначена у гривнях на місяць за одного абонента, що не є ні фіксованою сумою ані сумою, визначеною у вигляді відсотків від надходжень користувачів, ані у відсотках від вартості обладнання і матеріальних засобів, як то передбачено зазначеною нормою пункту 2 ст.20 ЗУ «Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав». Таким чином, у розумінні зазначеного закону, визначення ціни у тарифах не відбулося. Також відповідач зазначає, що згідно до абзацу 9 пункту 2 ст.20 ЗУ «Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав»: «У разі якщо сторони переговорів про встановлення тарифів не узгодили тарифи протягом 60 календарних днів, такі тарифи визначаються судом. Кожен з учасників переговорів або організація колективного управління, або особа, яка провадить діяльність у відповідній сфері, має право на звернення з позовом до суду із обов`язковим залученням усіх учасників переговорів до судового процесу.». За твердженням відповідача, позивачем у позовній заяві не надано посилань на наявність рішення суду, що набрало законної чинності та яким би були визначені тарифи, які відповідали би вимогам пункту 2 ст.20 ЗУ «Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав». Підприємству невідомо щодо наявності такого рішення суду взагалі. Звідси, відповідач вважає, що застосовані позивачем у проекті договору, який позивач бажає укласти із підприємством не є визначеними у передбаченому таким законом вигляді та затвердженими передбаченими таким законом способом.

За позицією відповідача, в силу ч.7 ст.180 ГК України, ст.631 ЦК України, розповсюдження дії договору на період до моменту укладення - має місце виключно у разі спеціальної домовленості сторін, а такої між сторонами спору досягнуто не було. Відповідач вважає, що у ч.10 п.2 ст.20 «Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав» йдеться не про дату початку дії господарських відносин за договором, а про дату затвердження тарифів, які будуть застосовуватися у господарських договорах, укладених після цієї дати. Відповідач також стверджує про хибність твердження позивача щодо того, що відповідач на час встановлення (остаточних) тарифів здійснював діяльність з кабельної ретрансляції об`єктів авторського права і суміжних прав, як провайдер програмної послуги, оскільки наявність ліцензії Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення (наявність права) та розповсюдження програм (реалізація права), є окремими категоріями, перша з яких не обов`язково передбачає другу.

16.11.2020р. за вх.№30663/20 до суду від позивача надійшла відповідь на відзив, де позивач вказує, що не всі об`єкти авторського права і суміжних прав, які відповідачем ретранслюються, підпадають під дію спірного договору, а лише ті, що відповідають умові кабельної ретрансляції, тобто: містяться в програмах (передачах) організацій мовлення, початкова трансляції яких здійснена організаціями мовлення, які не підпадають під юрисдикцію України відповідно до закону або міжнародного договору, згода на обов`язковість якого надана ВРУ. Позивач вважає, що відповідач некоректно тлумачить умову про юрисдикцію, вважаючи, що мова йде про два можливі види юрисдикції: юрисдикція України; юрисдикція міжнародного договору, ратифікованого Україною. Позивач вбачає лише один вид юрисдикції юрисдикцію України, яка в свою чергу поширюється в силу або закону, або в силу ратифікованого міжнародного договору. На думку позивача, таке різночитання однієї норми призводить до різних уявлень сторін про спірні правовідносини і відповідно про необхідність укладення спірного договору. Позивач також вважає, що програми будь-якої іноземної організації мовлення є такими, що підпадають під визначення кабельної ретрансляції.

Крім того, позивач вказує, що 10.04.2020р. - це дата затвердження тарифів для кабельної ретрансляції. Водночас це також дата, коли юридичний обов`язок провайдерів програмної послуги укласти договір, що визначений ще з 22.07.2018р. (дата набрання чинності Законом №2415), може бути виконаний фактично, оскільки існує акредитована організація колективного управління, з якою такий договір має бути укладений, а також тарифи, на підставі яких визначається ціна спірного договору.

Також позивач вказує, що 09.11.2020р. на свій запит отримав від Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення Загальну концепцію добору (перелік) програм відповідача, придбаних для ретрансляції, щодо шести територій (с. Нові Трояни Болградського району Одеської області, смт. Окни Одеської області, м. Кам`янка Черкаської області, с. Петрівськ Тарутинського району Одеської області, м. Березне Рівненської області та с. Криничне Болградського району Одеської області), а також Інформацію про програми, які відповідач має намір ретранслювати (4 документи). Згідно з цими документами до переліку програм, що ретранслюються відповідачем належать програми: Viasat Nature HD (Велика Британія), Еврокино (Росія), Viasat Explorer (Швеція), ViP Comedy (Велика Британія), TV 1000 East (Швеція), TV 1000 Action (Швеція). Позивач відмічає, що якщо звернути увагу на інформацію з реєстру суб`єктів інформаційної діяльності щодо відповідача, яка додавалась позивачем до позовної заяви, то вбачається, що перша ліцензія провайдера програмної послуги була отримана ним ще у 2008 році, а з того часу територіальне покриття діяльності відповідача лише збільшувалося, що, на думку позивача, свідчить про системне та фактичне здійснення відповідачем діяльності провайдера програмної послуги. Одним з доказів фактичного надання відповідачем послуг платного телебачення та ретрансляції іноземних програм позивач вважає рішення Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення №2083 від 05.12.2019р. Позивач також вказує, що згідно відомостей, поданих відповідачем до Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення, договір №03-15VU/D від 21.11.2014р., укладений на ретрансляцію іноземних програм «Viasat Explorer», «Viasat Nature HD», «ViP Comedy», «TV 1000 East» та «TV 1000 Action», автоматично пролонгується вже впродовж 5 років. Вказане, на думку позивача, свідчить не лише про юридичну можливість ретрансляції таких програм, а про системне їх використання у названий спосіб. Позивач відмічає, що його адвокат Неволіна А.Ю. зверталася до відповідача з адвокатським запитом про надання останнім інформації про перелік програм організацій мовлення, що ним ретранслюються, але в порушення Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» відповідач проігнорував цей запит. Позивач зауважує, що у відзиві на позовну заяву відповідач жодним чином не заперечує того, що ним здійснюється ретрансляція іноземних програм, а говорить лише про те, що докази подані позивачем, на його погляд, є непереконливими.

Відповідач подав до справи заперечення від 14.04.2021р. за вх.№10391/21, де, крім раніше викладеного, зазначив, що за умови недоведеності позивачем твердження щодо ігнорування підприємством оферти позивача, позовні вимоги позивача є передчасними, оскільки без отримання підприємством оферти, порушення прав позивача ще не відбулось. Відповідач вказує, що згідно фактичних обставин справи підприємством не було здійснено жодних дій, які б засвідчували його бажання укласти договір, чи які були б необхідними для визнання факту укладення договору. Стверджує відповідач і про те, що факт наявності у підприємства ліцензії Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення ніяким чином не підтверджує факт здійснення ретрансляції програм зарубіжних телерадіоорганізацій, які знаходяться поза контролем державних органів України. Ліцензія провайдера програмної послуги є лише документом, який засвідчує право ліцензіата надавати програмні послуги з використанням ресурсу багатоканальних телемереж (ст.1 Закону України «Про телебачення і радіомовлення») та не доводить факту здійснення такої діяльності. Таким чином, на думку відповідача, позивачем не доведено факту початку використання підприємством у своїй діяльності об`єктів авторського права і (або) суміжних прав, з яким Закон №2415-VІІІ безпосередньо пов`язує обов`язок користувача укласти договір з організацією колективного управління.

Посилаючись на положення ч.2 ст.33, ч.2 ст.35 ЗУ «Про авторське право та суміжні права», ч.3 ст.180 ГК України, відповідач дійшов висновку про те, що проект договору не містить істотних умов, а саме відсутнє зазначення таких умов як строк використання програми мовлення та територія, на яку розповсюджуються передані права. Поряд із цим відповідач вважає, що спірним договором не визначено його конкретний предмет, не визначено конкретного переліку авторських та суміжних прав, які мають передаватися у використання за договором, не наведено те, що власники авторських та суміжних права передали саме такі права позивачеві (не доведено право Позивача розпоряджатися певними правами) для розповсюдження.

Крім того, відповідач вказує, що не приймав участь та не надав відповідних представницьких повноважень іншим особам на участь від його імені у перемовинах, за результатами яких складено протокол від 10.04.2020р. переговорів щодо остаточних розмірів тарифів за кабельну ретрансляцію об`єктів авторського права і (або) суміжних прав, крім прав організацій мовлення щодо їхніх власних програм (передач) мовлення. Також, за твердженням відповідача, у проекті договору не міститься визначення ціни договору у розумінні норми пункту 2 ст.20 ЗУ «Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав», оскільки там йдеться про щоквартальні виплати у розмірі добутку певної ціни у гривні та кількості абонентів, яка нормами проекту договору не визначена. Звідси, відповідач вбачає відсутньою таку істотну умову у проекті договору як ціна.

Також відповідач вказав, що чинне законодавство не передбачає відповідальності користувача за відсутність з його боку ініціативи з укладання з організацією колективного управління договору або не укладання такого договору. Закон України "Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав" передбачає лише, що у такому разі користувач буде самостійно вирішувати претензії, які можливо можуть надходити до нього стосовно певної категорії прав, виду об`єкта авторського права і (або) суміжних прав і способу його використання. Не укладання користувачем обов`язкового договору з організацією колективного управління не позбавляє його можливості самостійно укласти договори з організаціями мовлення (правовласниками телепрограм) на публічне сповіщення іншим особам їх програм шляхом ретрансляції.

На думку відповідача, вимога про визнання договору укладеним, фактично є вимогою про встановлення цивільних правовідносин. Така вимога може бути задоволена лише у виключних випадках, прямо передбачених законом, оскільки вона суперечить принципам свободи договору, закріпленим статтями 626-628 ЦК України: «Договором є домовленість двох або більше сторін» (ч.1 ст.626 ЦК України); «сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості» (ч.1 ст.627 ЦК України); «Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства» (ч.1 ст.628 ЦК України). Всупереч процитованим положенням, визнання судом договору укладеним призведе до порушення цих принципів, визначення умов договору на розсуд лише однієї сторони. При цьому актами цивільного законодавства не визначаються обов`язковими умови договору, запропонованого позивачем.

Позивач подав до справи пояснення від 20.04.2021р. за вх.№11008/21, де вказує, що у своїх запереченнях відповідач зауважував на деяких недоліках умов проекту договору, однак, певна невідповідність таких умов закону може бути підставою для їх коригування судом, проте не для повної відмови в задоволенні позовних вимог. Крім того, позивач вказує, що, оскільки за своєю природою спірний договір є ліцензійним, то до нього слід застосовувати положення ст.1109 ЦК України, згідно якої у разі відсутності в ліцензійному договорі умови про територію, на яку поширюються надані права на використання об`єкта права інтелектуальної власності, дія ліцензії поширюється на територію України. Позивач відмічає, що у проекті договору територією дії ліцензії визначено Україну без конкретизації, тому, що позивач покладався на те, що Відповідач самостійно заповнить цей пропуск і вкаже населені пункти, в межах яких на території України відповідач надає програмні послуги. Оскільки відповідач цього не зробив, то підставним позивач вважає або застосування положення ч.7 ст.1109 ЦК України або зазначення України як території дії договору судом. Також позивач вказує, що із тексту проекту договору слідує, що дозвіл надається на використання усіх об`єктів авторського права і суміжних прав, крім прав організацій мовлення на власні передачі, за умови що строк чинності майнових прав на ці об`єкти не сплив. Позивач вважає, що деталізація кожного об`єкта авторського права і суміжних прав (за назвою, типом, роком видавництва) для потреб спірного договору не є доречним, оскільки: в будь-якому разі позивач як акредитована організація має повноваження надавати дозвіл на використання будь-яких (всіх) об`єктів авторського права і суміжних прав (крім прав на передачі (програми) способом кабельної ретрансляції; перелік нині існуючих об`єктів авторського і суміжних прав є незчисленним; за час дії спірного договору можуть створюватися нові об`єкти авторського права і суміжних прав, а отже, їх ідентифікація на момент укладення договору є неможливою, хоча сам договір повинен охоплювати усі об`єкти прав, що використовуватимуться відповідачем.

Стосовно визначення ціни договору позивач пояснив, що розмір винагороди розраховується як добуток трьох показників: кількість абонентів за звітний квартал: відповідно до умов проекту договору цей показник визначається як середній показник абонентів на перший та останній день звітного кварталу; тариф окремо передбачений додатком 3 до проекту договору, визначений фіксовано у гривні з розрахунку на 1 місяць та 1 абонента; 3 місяці звітного кварталу.

Ухвалою суду від 07.10.2020р. відкрито провадження у справі №916/2870/20, постановлено розглядати справу №916/2870/20 в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання суду на 04.11.2020р. о 10год.30хв.

У судовому засіданні 04.11.2020р. оголошено протокольну ухвалу про перерву до 23.11.2020р. о 10год.30хв.

У судовому засіданні 23.11.2020р. оголошено протокольну ухвалу про перерву до 30.11.2020р. о 10год.00хв.

Ухвалою суду від 30.11.2020р. зупинено провадження у справі №916/2870/20.

Постановою Південно-Західного апеляційного господарського суду від 18.02.2021р. ухвалу Господарського суду Одеської області від 30.11.2020р. по справі №916/2870/20 скасовано, у задоволенні клопотання ТОВ "Моноліт" про зупинення провадження по справі №916/2870/20 відмовлено.

02.03.2021р. справа №916/2870/20 надійшла до Господарського суду Одеської області.

Ухвалою суду від 05.03.2021р. поновлено провадження по справі №916/2870/20, продовжено строк проведення підготовчого провадження до 09.04.2021р. включно, призначено підготовче засідання суду на 24.03.2021р. о 12год.30хв.

Судове засідання 24.03.2021р. не відбулось, у зв`язку з перебуванням судді МалярчукІ.А. у відпустці з 19.03.2021р. по 01.04.2021р. через контакт із особою, яка захворіла на Covid-19.

Ухвалою суду від 05.04.2021р. призначено підготовче засідання на 19.04.2021 р. о 12год.00хв.

Ухвалою суду від 19.04.2021р. закрито підготовче провадження по справі №916/2870/20, призначено справу до розгляду по суті у судовому засіданні на 28.04.2021р. о 13год.45хв.

Клопотання позивача від 19.10.2020р. за вх.№27844/20, від 29.10.2020р. за вх.№28927/20, від 16.11.2020р. за вх.№30661/20, від 24.11.2020р. за вх.№31518/20, від 15.03.2021р. за вх.№6969/21, від 06.04.2021р. за вх.№9499/21, від 19.04.2021р. за вх.№10768/21 про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, від 04.11.2020р. за вх.№29586/20, від 27.11.2020р. за вх.№31826/20, від 16.04.2021р. за вх.№10605/21 про перенесення розгляду справи були судом задоволені.

Зміст спірних правовідносин, фактичні обставини справи та докази, на підставі яких судом встановлені обставини справи:

Відповідно до наказу Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України №14 від 10.09.2019р. «Про акредитацію колективного управління» акредитовано організацію колективного управління громадську спілку "Коаліція аудіовізуальних і музичних прав" (вул. Шовковична, 10, офіс 28, м. Київ, Україна, 01021, код згідно з ) у сфері обов`язкового колективного управління - кабельна ретрансляція об`єктів авторського права і (або) суміжних прав, крім прав організацій мовлення щодо їхніх власних програм (передач) мовлення, строком на три роки.

12.09.2019р. Національною радою України з питань телебачення і радіомовлення постановлено рішення: №1363, за яким вирішено видати ТОВ «Моноліт» ліцензію провайдера програмної послуги на підставі наданої інформації: загальна кількість програм програмної послуги - 54, із них вітчизняних програм - 47; загальна концепція (принципи, підстави) добору програм для ретрансляції (пропозиції абонентам): мінімальна частка програм вітчизняного виробництва в загальній кількості програм, що ретранслюються в мережі - 87%; №1364, за яким вирішено видати ТОВ «Моноліт» ліцензію провайдера програмної послуги на підставі наданої інформації: загальна кількість програм програмної послуги - 50, із них вітчизняних програм - 45; загальна концепція (принципи, підстави) добору програм для ретрансляції (пропозиції абонентам): мінімальна частка програм вітчизняного виробництва в загальній кількості програм, що ретранслюються в мережі - 90%; №1365, за яким вирішено видати ТОВ «Моноліт» ліцензію провайдера програмної послуги на підставі наданої інформації: загальна кількість програм програмної послуги - 42, із них вітчизняних програм - 40, мінімальна частка програм вітчизняного виробництва в загальній кількості програм, що ретранслюються в мережі - 95%. Строк дії ліцензій - 10 років.

Крім того, за рішенням Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення №2496 видано ТОВ «Моноліт» ліцензію провайдера програмної послуги: кількість каналів (ресурс) багатоканальної телемережі з використанням аналогової технології, яка використовується для ретрансляції зазначеної у додатку до рішення 51 програми - 50 каналів; строк ліцензії - 10 років; загальна кількість програм - 51, з них вітчизняних - 45.

Згідно рішення Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення №268 від 26.02.2015р. видано ТОВ «Моноліт» ліцензію провайдера програмної послуги: кількість каналів (ресурс) багатоканальної телемережі з використанням аналогової технології, яка використовується для ретрансляції зазначеної у додатку до рішення 48 програм - 47 каналів; строк ліцензії - 10 років; загальна кількість програм - 48, з них вітчизняних - 41.

Також позивач подав до справи протокол переговорів щодо остаточних розмірів тарифів за кабельну ретрансляцію об`єктів авторського права і (або) суміжних прав, крім прав організацій мовлення щодо їхніх власників програм (передач) мовлення, згідно з яким 10.04.2020р. учасники переговорів вирішили затвердити тарифи винагороди (доходу від прав) за кабельну ретрансляцію об`єктів авторського права і (або) суміжних прав, крім прав організації мовлення щодо їхніх власних програм (передач) мовлення.

Листом від 31.08.2020р. №06-31/08/20 позивач звернувся до відповідача із пропозицією укласти договір про надання дозволу на кабельну ретрансляцію об`єктів авторського права і суміжних прав, крім прав організацій мовлення на програми організацій мовлення, до якої додав проект такого договору і додатки до нього. Вказаний лист було надіслано відповідачу поштою, на що вказує накладна Укрпошти №335 від 01.09.2020р., опис вкладення у цінний лист від 01.09.2020р.

Запропонований позивачем відповідачу договір про надання дозволу на кабельну ретрансляцію об`єктів авторського права і суміжних прав, крім прав організацій мовлення на програми організацій мовлення №06-31/08/20, в якому зазначено, що його укладено між ГС «Коаліція аудіовізуальних і музичних прав» та ТОВ «Моноліт», у його преамбулі містить наступні положення щодо основних визначень. Провайдер - юридична особа, або фізична особа-підприємець, яка здійснює кабельну ретрансляцію об`єктів авторського права і (або) суміжних прав і є користувачем згідно ст.1 Закону України "Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав". Об`єкти прав - об`єкти авторського права і (або) суміжних прав, крім прав організацій мовлення щодо їхніх власних програм (передач) мовлення, строк майнових прав на які не сплив до моменту їх використання Провайдером. Абонент - унікальний споживач (фізична чи юридична особа, фізична особа-підприємець) послуг Провайдера з надання доступу до пакетів телепрограм (передач) організацій мовлення, які містять у собі об`єкти авторського права і суміжних прав, незалежно від технології надання послуг. Кількість абонентів - середня кількість Абонентів у звітному кварталі, яка визначається як середній показник Абонентів на перший та останній день звітного кварталу. Територія - (Україна, місто) територія дії дозволу за цим Договором. Тариф - розмір щомісячної винагороди (відрахування на користь правовласників) за використання Об`єктів прав за кожного абонента, затверджений у відповідності до процедури переговорів, передбаченої Законом України «Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав», за якою рішення оформлене Протоколом переговорів щодо остаточних розмірів тарифів за кабельну ретрансляцію об`єктів авторського права і (або) суміжних прав, крім прав організацій мовлення щодо їхніх власних програм (передач) мовлення від 09 квітня 2020 року. Щоквартальна винагорода (відрахування) за цим Договором розраховується як добуток Кількості абонентів за звітний період на Тарифи, зазначені у Додатку №3 до цього Договору, та на три місяці звітного кварталу. Для цілей оподаткування будь-яка винагорода (відрахування) за використання Об`єктів прав за цим Договором, що належить до виплати Провайдером на користь Спілки, є роялті та не є об`єктом оподаткування ПДВ згідно абз.2 п.п.196.1.6. п.196.1. ст.196 Податкового кодексу України та відповідно до п.п.14.1.225 п.14.1. ст.14 Податкового кодексу України.

Так у п.п.2.1., 2.4. проекту договору передбачено, що на умовах, визначених цим Договором, Спілка надає Провайдеру дозвіл на використання Об`єктів прав шляхом кабельної ретрансляції на Територію, а Провайдер зобов`язується виплачувати Спілці щоквартальну винагороду (відрахування) відповідно до умов цього Договору. Провайдер виплачує Спілці винагороду (відрахування) за кабельну ретрансляцію об`єктів авторського права і (або) суміжних прав, крім прав організацій мовлення щодо їхніх власних програм (передач) мовлення, в розмірі та порядку, визначеному цим Договором, для виплати доходу від прав правовласникам.

У проекті договору передбачено, що провайдер зобов`язаний: сплачувати за надання дозволу щоквартально за кожен звітний період (квартал) не пізніше 30-ти календарних днів після закінчення кожного звітного кварталу на поточний рахунок Спілки суму винагороди (відрахування), розрахованої у відповідності до цього Договору; в день укладення цього Договору довідково надати Спілці інформацію щодо найменувань програм організацій мовлення, які ретранслюються Провайдером, станом на 10.04.2020р. та інформацію про Кількість абонентів за перший квартал 2020 року; щоквартально надавати Спілці інформацію щодо найменувань програм організацій мовлення, які ретранслюються Провайдером, та інформацію про Кількість абонентів, якщо у звітному кварталі відбулися зміни; інформація надається Спілці у письмовій та/або електронній формі за формами, що є відповідними додатками до цього Договору. Спілка зобов`язана: прийняти від Провайдера винагороду (відрахування), сплачену відповідно до п.3.1.1 цього Договору; у випадку пред`явлення до Провайдера будь-яких претензій, скарг, вимог, позовних заяв тощо з боку будь-яких третіх осіб щодо виплати будь-яких компенсацій та/або платежів та/або винагороди (відрахувань) за кабельну ретрансляцію Об`єктів прав, крім прав організацій мовлення щодо їхніх власних програм (передач) мовлення, визначену Сторонами в п.2.1 цього Договору, та за умови виконання Провайдером умов цього Договору щодо виплати винагороди за відповідні звітні періоди, врегулювати такі претензії, скарги, вимоги, позовні заяви тощо за власний рахунок та власними силами, не залучаючи при цьому Провайдера і звільняючи його від будь-якої відповідальності; у разі порушення Спілкою умов цього пункту та у разі стягнення з Провайдера будь-яких сум компенсацій, збитків, штрафів тощо, у тому числі уповноваженими державними органами та/або будь-якими третіми особами за результатами судового розгляду відповідних спорів щодо виплати винагороди (відрахувань) за кабельну ретрансляцію об`єктів авторського права і (або) суміжних прав, Спілка зобов`язується беззаперечно відшкодувати Провайдеру повний розмір таких сум компенсацій, збитків, штрафів тощо, а також всі понесені Провайдером судові витрати, включаючи витрати на адвокатів та правову допомогу, шляхом утримання Провайдером відповідної суми при здійсненні наступних виплат відрахувань (винагороди) (п.п.3.1., 3.1.1., 3.1.2., 3.2., 3.2.1., 3.2.2. проекту договору).

Провайдер має право використовувати шляхом кабельної ретрансляції Об`єкти прав з дотриманням умов цього Договору та вимог законодавства України про авторське право і суміжні права. Спілка має право здійснювати контроль за використанням Провайдером прав шляхом: розгляду інформації Провайдера щодо переліку програм організацій мовлення, що ретранслюються Провайдером та доступ до яких надається Абонентам; моніторингу переліку програм організацій мовлення, що ретранслюються Провайдером та доступ до яких надається Абонентам, зокрема із залученням власним коштом третіх осіб (п.п.4.1., 4.2. проекту договору).

Крім того, проект договору містить наступні умови. Цей Договір є укладеним та набуває чинності в дату його підписання уповноваженими представниками Сторін та скріплення їх підписів печатками, разом із тим Сторони домовились, що умови цього Договору застосовуються до правовідносин, що виникли між Сторонами з 10.04.2020р. Сторони домовились, що строк дії цього Договору встановлюється з дати його укладення і до 31 грудня 2025 року за умови, що Спілка буде мати статус акредитованої організації колективного управління для сфери використання об`єктів авторського права і суміжних прав шляхом кабельної ретрансляції у встановленому законодавством порядку. Цей Договір вважається автоматично припиненим у разі втрати Спілкою статусу акредитованої організації у сфері «кабельна ретрансляція об`єктів авторського права і (або) суміжних прав, крім прав організацій мовлення щодо їхніх власних програм (передач) мовлення» з моменту втрати Спілкою такого статусу без необхідності укладання Сторонами будь-яких додаткових правочинів до цього Договору. У випадку припинення діяльності Провайдера в сфері кабельної ретрансляції цей Договір припиняється з дати припинення такої діяльності або дати анулювання відповідної ліцензії Провайдера, про що Провайдер письмово повідомляє Спілку. Припинення дії Договору з цих підстав не звільняє Провайдера від виплати винагороди (відрахування) за період фактичного здійснення ним такої діяльності (п.п.5.1., 5.2., 5.5., 5.6. проекту договору).

Також у п.7.1. проекту договору зазначено, що у разі затримки платежів, передбачених пунктом 3.1.2, Провайдер зобов`язаний виплатити Спілці пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період прострочення, від суми заборгованості за кожний день затримки платежів, але не більше 10 % (десяти відсотків) від загальної суми заборгованості.

До проекту спірного договору додатками №№1, 2 є зразки «Інформації щодо кількості абонентів провайдера», «Звіту про кабельну ретрансляцію», додатком №3 - щомісячні тарифи за одного абонента провайдера.

Також на підтвердження своїх позовних вимог позивач подав до справи рішення Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення №2083 від 05.12.2019р., згідно якого призначено позапланову перевірку ТОВ «Моноліт» з підстав виявлення ознаки порушення вимог частини другої статті 42 Закону України «Про телебачення і радіомовлення», оскільки у складі програмної послуги ретранслюється іноземна програма, що не входить до переліку іноземних програм, зміст яких відповідає вимогам Європейської конвенції про транскордонне телебачення і законодавства України: «TV 1000». Текст даного рішення є загальнодоступним та розміщений на інтернет сторінці Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення за посиланням https://www.nrada.gov.ua/decisions/pro-pryznachennya-pozaplanovoyi-vyyiznoyi-perevirky-tov-monolit-s-krynychne-odeskoyi-obl-nr-00532-p-vid-11-01-2017/. Наразі, рішення щодо результатів такої перевірки до справи не подано.

Отже, судом в якості доказу не може бути прийняте рішення Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення №2083 від 05.12.2019р., оскілки воно вказує на підозру у наявності ознаки конкретного діяння, а не констатує факт того, що воно відбулось.

За супровідним листом №7/260 від 04.11.2020р. Національна рада України з питань телебачення і радіомовлення надала на запит позивача наступні документи. Інформації про програми, які провайдер програмної послуги має намір ретранслювати у с. Петрівськ, Одеської області від 27.06.2019р., у м. Березне Рівненської області від 15.08.2016р., у смт.Окни, Одеської області від 27.06.2019р., у м. Кам`янка Черкаської області. Інформації подані ТОВ «Моноліт». Загальні концепції пакетування (переліку) програм, придбаних для ретрансляції ТОВ «Моноліт»: у м. Кам`янка Черкаської області від 27.06.2019р., у с.Петрівськ Одеської області від 27.06.2019р., у м. Березне Рівненської області від 15.08.2016р., у смт. Окни Одеської області від 27.06.2019р. Також надано загальну концепцію добору (перелік) програм для надання ТОВ «Моноліт» програмної послуги в с.Криничне Болградського району Одеської області у межах території розташування багатоканальної телемережі. Загальні концепції подавались самим ТОВ «Моноліт».

Розглянувши матеріали справи, оцінивши пояснення представників сторін, їх мотивовану оцінку кожного аргументу щодо наявності підстав для задоволення чи відмови у позові, проаналізувавши нижченаведені норми чинного законодавства, суд дійшов наступних висновків.

Згідно зі ст.11 ЦК України цивільні права і обов`язки виникають із дій осіб, передбачених актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, не передбачених цими актами, але за аналогією породжують цивільні права і обов`язки. Підставами для виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори.

Відповідно до ч.1, п. 10 ч. 2 ст.20 ГК України держава забезпечує захист прав і законних інтересів суб`єктів господарювання та споживачів. Кожний суб`єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів. Права та законні інтереси зазначених суб`єктів захищаються, зокрема, шляхом установлення, зміни і припинення господарських правовідносин.

Положення ст.202 ЦК України передбачають, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ст. 6 цього кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч.1 ст.626, ст.627 ЦК України).

Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцент) повинна бути повною і безумовною (п.2 ст.638, п.1 ст.641, п.1 ст.642 ЦК України).

Відповідно до ч.4 ст.179 ГК України при укладенні господарських договорів сторони можуть визначати зміст договору на основі: вільного волевиявлення, коли сторони мають право погоджувати на свій розсуд будь-які умови договору, що не суперечать законодавству; примірного договору, рекомендованого органом управління суб`єктам господарювання для використання при укладенні ними договорів, коли сторони мають право за взаємною згодою змінювати окремі умови, передбачені примірним договором, або доповнювати його зміст; типового договору, затвердженого Кабінетом Міністрів України, чи у випадках, передбачених законом, іншим органом державної влади, коли сторони не можуть відступати від змісту типового договору, але мають право конкретизувати його умови; договору приєднання, запропонованого однією стороною для інших можливих суб`єктів, коли ці суб`єкти у разі вступу в договір не мають права наполягати на зміні його змісту.

Положеннями ч.ч.1, 2, 3 ст.180 ГК України передбачено, що зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов`язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов`язкові умови договору відповідно до законодавства. Господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода. При укладенні господарського договору сторони зобов`язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

Згідно ч.1 ст.181 ГК України господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Відповідно до ч.ч.2, 3 ст.181 ГК України проект договору може бути запропонований будь-якою з сторін. У разі якщо проект договору викладено як єдиний документ, він надається другій стороні у двох примірниках. Сторона, яка одержала проект договору, у разі згоди з його умовами оформляє договір відповідно до вимог частини першої цієї статті і повертає один примірник договору другій стороні або надсилає відповідь на лист, факсограму тощо у двадцятиденний строк після одержання договору.

За наявності заперечень щодо окремих умов договору сторона, яка одержала проект договору, складає протокол розбіжностей, про що робиться застереження у договорі, та у двадцятиденний строк надсилає другій стороні два примірники протоколу розбіжностей разом з підписаним договором. Сторона, яка одержала протокол розбіжностей до договору, зобов`язана протягом двадцяти днів розглянути його, в цей же строк вжити заходів для врегулювання розбіжностей з другою стороною та включити до договору всі прийняті пропозиції, а ті розбіжності, що залишились неврегульованими, передати в цей же строк до суду, якщо на це є згода другої сторони. У разі досягнення сторонами згоди щодо всіх або окремих умов, зазначених у протоколі розбіжностей, така згода повинна бути підтверджена у письмовій формі (протоколом узгодження розбіжностей, листами, телеграмами, телетайпограмами тощо) (ч.ч.4, 5, 6 ст.181 ГК України).

Положеннями ч.2 ст.187 ГК України встановлено, що день набрання чинності рішенням суду, яким вирішено питання щодо переддоговірного спору, вважається днем укладення відповідного господарського договору, якщо рішенням суду не визначено інше.

За положеннями ч.3 ст.631 ЦК України сторони можуть встановити, що умови договору застосовуються до відносин між ними, які виникли до його укладення.

Відповідно до ч.3 ст. 179 Господарського кодексу України укладення господарського договору є обов`язковим для сторін, якщо він заснований на державному замовленні, виконання якого є обов`язком для суб`єкта господарювання у випадках, передбачених законом, або існує пряма вказівка закону щодо обов`язковості укладення договору для певних категорій суб`єктів господарювання чи органів державної влади або органів місцевого самоврядування.

За положеннями ч.3 ст.20 Закону України "Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав" користувачі зобов`язані до початку використання у своїй діяльності об`єктів авторського права і (або) суміжних прав, крім випадків, передбачених цим Законом та Законом України "Про авторське право і суміжні права", укласти з організацією колективного управління, яка здійснює управління майновими правами у відповідній сфері, договір про використання об`єктів авторського права і (або) суміжних прав.

Частиною шостою ст.12 Закону України "Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав" передбачено, що обов`язкове колективне управління поширюється на всю територію України та здійснюється щодо майнових прав усіх правовласників за відповідною категорією у сферах, щодо яких акредитовано організацію, у тому числі тих, що не укладали договір про управління об`єктами авторського права і (або) суміжних прав з акредитованою організацією, незалежно від обраного такими правовласниками способу управління належними їм правами. Обов`язкове колективне управління об`єктами авторського права і (або) суміжних прав здійснюється виключно у таких сферах: 1) право слідування щодо творів образотворчого мистецтва; 2) репрографічне відтворення творів та їх частин (уривків); 3) відтворення в домашніх умовах і в особистих цілях творів, виконань, зафіксованих у фонограмах, відеограмах, їх примірниках, а також аудіовізуальних творів та їх примірників; 4) кабельна ретрансляція об`єктів авторського права і (або) суміжних прав, крім прав організацій мовлення щодо їхніх власних програм (передач) мовлення. Перелік сфер колективного управління, за якими здійснюється обов`язкове колективне управління, визначений цією частиною, є вичерпним. За кожною сферою обов`язкового колективного управління визначається одна акредитована організація.

Згідно ч.1 ст.1 Закону України "Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав" користувач - будь-яка юридична особа, фізична особа, фізична особа - підприємець, яка вчиняє дії, що відповідно до Закону України "Про авторське право і суміжні права" вимагають отримання згоди від суб`єктів авторського права і (або) суміжних прав, або яка іншим чином повинна виплатити винагороду чи відрахування правовласникам; обов`язкове колективне управління - колективне управління майновими правами на об`єкти авторського права і (або) суміжних прав незалежно від їх наявності в каталозі організації колективного управління, що здійснюється акредитованими Установою організаціями у визначених цим Законом сферах.

Згідно ч. 1 ст. 1 Закону України "Про телебачення і радіомовлення" провайдер програмної послуги - суб`єкт господарювання, який на підставі ліцензії, виданої Національною радою України з питань телебачення та радіомовлення, на договірних засадах надає абонентам можливість перегляду пакетів програм, використовуючи для передавання цих програм ресурси багатоканальних телемереж; програмна послуга - формування пакетів програм та забезпечення абонентам можливості їх перегляду на договірних засадах.

За положеннями ст.41 Закону України "Про телебачення і радіомовлення" ретрансляція телерадіопрограм та передач, зміст яких відповідає вимогам Європейської конвенції про транскордонне телебачення, на території України не обмежується. Порядок ретрансляції регулюється цим Законом. Суб`єкт господарювання, який перебуває під юрисдикцією України, має на меті здійснювати ретрансляцію програм та передач і отримав на це дозвіл від правовласника (виробника), який не підпадає під юрисдикцію держави - члена Європейського Союзу або держави, яка ратифікувала Європейську конвенцію про транскордонне телебачення, має право здійснювати ретрансляцію програм та передач лише за умови відповідності їх змісту вимогам законодавства України, Європейської конвенції про транскордонне телебачення та у разі їх включення до переліку програм, що ретранслюються, за рішенням Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення. Право на ретрансляцію теле- та/чи радіопрограм визначається ліцензією на мовлення або ліцензією провайдера програмної послуги. Максимальні обсяги ретрансляції та орієнтовний перелік (за жанрами) передбачених до ретрансляції програм та передач визначаються програмною концепцією мовлення згідно з вимогами цього Закону. Провайдери програмної послуги здійснюють ретрансляцію телерадіопрограм та передач у багатоканальних телемережах відповідно до переліку телерадіопрограм та передач, які передбачено надавати у складі програмної послуги.

За частиною 6 статті 12 Закону України "Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав" обов`язкове колективне управління поширюється на всю територію України та здійснюється щодо майнових прав усіх правовласників за відповідною категорією в сферах, щодо яких акредитовано організацію, в тому числі тих, що не укладали договір про управління об`єктами авторського права і (або) суміжних прав з акредитованою організацією, незалежно від обраного такими правовласниками способу управління належними їм правами. При цьому, обов`язкове колективне управління не передбачає вилучення правовласником, повністю або частково, належних йому майнових прав з управління акредитованою організацією. За кожною сферою обов`язкового колективного управління (перелік яких є вичерпним) визначається одна акредитована організація.

Таким чином, незалежно від передання правовласниками в управління акредитованої організації, що здійснює діяльність у сфері обов`язкового колективного управління (зокрема в сфері кабельної ретрансляції об`єктів авторського права і (або) суміжних прав, крім прав організацій мовлення щодо їхніх власних програм (передач) мовлення), лише остання має право здійснювати колективне управління в даній сфері.

Наказом Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України від 10.09.2019р. №14 "Про акредитацію організацій колективного управління" акредитовано організацію колективного управління громадську спілку "Коаліція аудіовізуальних і музичних прав" у сфері обов`язкового колективного управління - кабельна ретрансляція об`єктів авторського права і (або) суміжних прав, крім прав організацій мовлення щодо їхніх власних програм (передач) мовлення, строком на три роки.

Так, у справі наявні рішення Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення №№1363, 1364, 1365 від 12.09.2019р., №2496 від 24.11.2016р., №268 від 26.02.2015р. про видачу ліцензій провайдера програмної послуги.

До справи позивач подав роздруківку з Державного реєстру суб`єктів інформаційної діяльності у сфері телебачення і радіомовлення, із якої вбачається, що ТОВ «Моноліт» є провайдером програмної послуги, має шість відповідних діючих ліцензій, найменший строк дії однієї із них - 10.03.2025р., найбільший - 10.10.2029р. Оскільки дані Державного реєстру суб`єктів інформаційної діяльності у сфері телебачення і радіомовлення є загальновідкритими, судом перевірено дійсність поданої позивачем роздруківки на офіційній сторінці Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення https://www.nrada.gov.ua/state-register/monolit-tov/ та встановлено її відповідність офіційній загальнодоступній інформації щодо товариства.

Діючі ліцензії відповідача мають номер: №№00009-п (з 10.03.2015р.), 00008-п (з 10.03.2015р.), 00532-п (з 11.01.2017р.), 00814-п (з 10.10.2019р.), 00815-п (з 10.10.2019р.), 00816-п (з 10.10.2019р.).

Частиною 1 ст. 8 Закону України "Про авторське право і суміжні права" визначено, що об`єктами авторського права є твори у галузі науки, літератури і мистецтва, а саме: 1) літературні письмові твори белетристичного, публіцистичного, наукового, технічного або іншого характеру (книги, брошури, статті тощо); 2) виступи, лекції, промови, проповіді та інші усні твори; 3) комп`ютерні програми; 4) бази даних; 5) музичні твори з текстом і без тексту; 6) драматичні, музично-драматичні твори, пантоміми, хореографічні та інші твори, створені для сценічного показу, та їх постановки; 7) аудіовізуальні твори; 8) твори образотворчого мистецтва; 9) твори архітектури, містобудування і садово-паркового мистецтва; 10) фотографічні твори, у тому числі твори, виконані способами, подібними до фотографії; 11) твори ужиткового мистецтва, у тому числі твори декоративного ткацтва, кераміки, різьблення, ливарства, з художнього скла, ювелірні вироби тощо; 12) ілюстрації, карти, плани, креслення, ескізи, пластичні твори, що стосуються географії, геології, топографії, техніки, архітектури та інших сфер діяльності; 13) сценічні обробки творів, зазначених у пункті 1 цієї частини, і обробки фольклору, придатні для сценічного показу; 14) похідні твори; 15) збірники творів, збірники обробок фольклору, енциклопедії та антології, збірники звичайних даних, інші складені твори за умови, що вони є результатом творчої праці за добором, координацією або упорядкуванням змісту без порушення авторських прав на твори, що входять до них як складові частини; 16) тексти перекладів для дублювання, озвучення, субтитрування українською та іншими мовами іноземних аудіовізуальних творів; 17) інші твори.

Об`єктами суміжних прав, незалежно від призначення, змісту, оцінки, способу і форми вираження, є: а) виконання літературних, драматичних, музичних, музично-драматичних, хореографічних, фольклорних та інших творів; б) фонограми, відеограми; в) передачі (програми) організацій мовлення (ст. 35 Закону України "Про авторське право і суміжні права").

Згідно ч.1 ст.1 Закону України "Про авторське право і суміжні права" кабельна ретрансляція - прийом і одночасна передача телерадіоорганізаціями, провайдерами програмної послуги та іншими особами незалежно від використаних технічних засобів повних і незмінних передач (програм) організацій мовлення або їх істотних частин, а також творів, виконань, фонограм, відеограм, зокрема таких, що містяться в таких передачах (програмах) організацій мовлення, за умови що початкова трансляція такої передачі (програми) здійснена організацією мовлення, яка не підпадає під юрисдикцію України відповідно до закону або міжнародного договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Про здійснення кабельної ретрансляції відповідачем іноземних програм (передач) свідчать подані самим же відповідачем до Нацради з телебачення та радіомовлення наступні докази: Інформації про програми, які провайдер програмної послуги має намір ретранслювати у с. Петрівськ, Одеської області від 27.06.2019р., у м. Березне Рівненської області від 15.08.2016р., у смт. Окни, Одеської області від 27.06.2019р., у м. Кам`янка Черкаської області; загальні концепції пакетування (переліку) програм, придбаних для ретрансляції ТОВ «Моноліт»: у м. Кам`янка Черкаської області від 27.06.2019р., у с.Петрівськ Одеської області від 27.06.2019р., у м. Березне Рівненської області від 15.08.2016р., у смт. Окни Одеської області від 27.06.2019р.; загальна концепція добору (перелік) програм для надання ТОВ «Моноліт» програмної послуги в с. Криничне Болградського району Одеської області у межах території розташування багатоканальної телемережі. Такі Інформації та Загальні концепції подавались відповідачем до Нацради з питань телебачення під отримання вищевказаних діючих ліцензій.

Наразі, відповідач не подав до суду доказів зміни концепції пакету ретрансляції, припинення діяльності провайдера програмної послуги.

При цьому вищевказані Інформації про програми та Загальні концепції містять наступні програми «Еврокино», «Viasat Nature HD», «TV 1000 East», «Viasat Explorer», «Viasat History HD», «TV 1000 Action», «ViP Comedy».

Іноземні програми (передачі) дозволені до ретрансляції на території України перелічені в Рішенні Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення №652 від 02.04.2008 року «Про затвердження Переліку програм, зміст яких відповідає вимогам Європейської конвенції про транскордонне телебачення і ретрансляція яких на території України не обмежується згідно з ч. 1 ст. 42 Закону України «Про телебачення і радіомовлення».

Згідно рішення №652 від 02.04.2008р. програми «Еврокино», «Viasat Nature HD», «TV 1000 East», «Viasat Explorer», «Viasat History HD», «TV 1000 Action», «ViP Comedy» є програмами, зміст яких відповідає вимогам Європейської конвенції про транскордонне телебачення і ретрансляція яких на території України не обмежується згідно з ч.1 ст.42 Закону України «Про телебачення і радіомовлення. Країни правовласники (країни мовлення в цілях ч.1 ст.1 Закону України "Про авторське право і суміжні права") такого медійного продукту - Швеція, Россія, Велика Британія.

Отже, за умови здійснення відповідачем кабельної ретрансляції іноземного медійного інтелектуального продукту, у відповідача в силу ч.3 ст.20 Закону України "Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав" виник обов`язок до початку використання вищезгаданих програм у своїй діяльності укласти з позивачем договір про використання об`єктів авторського права і (або) суміжних прав

Дана встановлена судом обставина спростовує твердження відповідача про недоведеність позивачем фактів здійснення кабельної ретрансляції та наявності обов`язку у відповідача за Законом України «Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав» укладати спірний договір.

Не є обґрунтованим твердження відповіда стосовно неналежної оферти позивача у спірних правовідносинах, оскільки до справи подано саму пропозицію - лист №06-31/08/20 від 31.08.2020р., додаток до неї - проект договору, опис вкладення від 01.09.2020р. та поштову квитанцію №335 тієї ж дати. Пропозицію та проект позивач надіслав на адресу державної реєстрації відповідача, отже таке надсилання є належним. До того ж чинне законодавство не зобов`язує особу, що зробила пропозицію укласти договір шляхом надсилання такої пропозиції поштою, пересвідчуватись в її фактичному отриманні потенційним контрагентом.

Крім того, суд вбачає, що твердження відповідача про відсутність істотних умов у проекті договору, спростовується текстом проекту.

У п.2.1. проекту договору визначено, що «На умовах, визначених цим Договором, Спілка надає Провайдеру дозвіл на використання Об`єктів прав шляхом кабельної ретрансляції на Територію, а Провайдер зобов`язується виплачувати Спілці щоквартальну винагороду (відрахування) відповідно до умов цього Договору. Розділ визначає, що об`єкти прав - це об`єкти авторського права і (або) суміжних прав, крім прав організацій мовлення щодо їхніх власних програм (передач) мовлення, строк майнових прав на які не сплив до моменту їх використання Провайдером. Положення ч.6 ст.12 Закону України "Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав" поширює обов`язкове колективне управління на всю територію України щодо майнових прав усіх правовласників за відповідною категорією в сферах, щодо яких акредитовано організацію, в тому числі тих, що не укладали договір про управління об`єктами авторського права і (або) суміжних прав з акредитованою організацією.

Таким чином, у відповідності до вимог чинного законодавства проект спірного договору містить умови про його предмет.

Ціна договору також визначена у проекті, на що вказують наступні його положення.

У розділі 1 проекту договору зазначено: Тариф - розмір щомісячної винагороди (відрахування на користь правовласників) за використання Об`єктів прав за кожного абонента, затверджений у відповідності до процедури переговорів, передбаченої Законом України «Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав», за якою рішення оформлене Протоколом переговорів щодо остаточних розмірів тарифів за кабельну ретрансляцію об`єктів авторського права і (або) суміжних прав, крім прав організацій мовлення щодо їхніх власних програм (передач) мовлення від 09 квітня 2020 року. Щоквартальна винагорода (відрахування) за цим Договором розраховується як добуток Кількості абонентів за звітний період на Тарифи, зазначені у Додатку №3 до цього Договору, та на три місяці звітного кварталу.

У п.п.2.1., 2.4. проекту договору передбачено, що на умовах, визначених цим Договором, Спілка надає Провайдеру дозвіл на використання Об`єктів прав шляхом кабельної ретрансляції на Територію, а Провайдер зобов`язується виплачувати Спілці щоквартальну винагороду (відрахування) відповідно до умов цього Договору. Провайдер виплачує Спілці винагороду (відрахування) за кабельну ретрансляцію об`єктів авторського права і (або) суміжних прав, крім прав організацій мовлення щодо їхніх власних програм (передач) мовлення, в розмірі та порядку, визначеному цим Договором, для виплати доходу від прав правовласникам.

У проекті додатку №3 до спірного договору чітко визначені суми тарифів та періоди їх дії.

Отже, проект спірного договору містить ціну договору, порядок її розрахунку та строк оплати.

Щодо твердження відповідача про неможливість здійснення розрахунку без знання кількості абонентів відповідача, суд вважає за необхідне відмітити, що п.3.1.2. проекту передбачає обов`язок відповідача щоквартально надавати позивачу інформацію щодо кількості абонентів останнього.

Таким чином, положення проекту договору, які встановлюють його ціну, не суперечать один одному та чинному законодавству.

Також суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що п.7.1. проекту спірного договору містить наступні умови: у разі затримки платежів, передбачених пунктом 3.1.2, Провайдер зобов`язаний виплатити Спілці пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період прострочення, від суми заборгованості за кожний день затримки платежів, але не більше 10 % (десяти відсотків) від загальної суми заборгованості.

За пунктом 3.1.2. проекту договору: провайдер зобов`язаний: в день укладення цього Договору довідково надати Спілці інформацію щодо найменувань програм організацій мовлення, які ретранслюються Провайдером, станом на 10.04.2020р. та інформацію про Кількість абонентів за перший квартал 2020 року; щоквартально надавати Спілці інформацію щодо найменувань програм організацій мовлення, які ретранслюються Провайдером, та інформацію про Кількість абонентів, якщо у звітному кварталі відбулися зміни; інформація надається Спілці у письмовій та/або електронній формі за формами, що є відповідними додатками до цього Договору.

За позицією Верховного Суду, викладеною у постанові №910/16011/17 від 02.05.2018р., сontra proferentem (лат. verba chartarum fortius accipiuntur contra proferentem - слова договору повинні тлумачитися проти того, хто їх написав). Особа, яка включила ту або іншу умову в договір, повинна нести ризик, пов`язаний з неясністю такої умови. Це правило застосовується не тільки в тому випадку, коли сторона самостійно розробила відповідну умову, але й тоді, коли сторона скористалася стандартною умовою, що була розроблена третьою особою. Це правило підлягає застосуванню не тільки щодо умов, які "не були індивідуально узгоджені" (no individually negotiated), але також щодо умов, які хоча і були індивідуально узгоджені, проте були включені в договір "під переважним впливом однієї зі сторін" (under the diminant sinfluence of the party).

Тобто, п.7.1. проекту договору є заздалегідь невиконуваним, так як п.3.1.2., за невиконання якого передбачена відповідальність, взагалі не містить обов`язків провайдера щодо здійснення платежів. Отже, тягар невиконуваності п.7.1., текст якого готував сам позивач, покладається на останнього.

Відповідач у відзиві на позов, окрім іншого, зазначав, що позивачем не обґрунтовано строк набрання чинності договору з 10.04.2020р., оскільки згоди сторін з цього питання не досягнуто, через що відповідач вбачає недотриманою вимогу закону щодо передбачення у договорі однієї зі його обов`язкових істотних умов - строку дії договору.

Позивач просить визнати укладеним договір з моменту затвердження в установленому Законом України "Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав" порядку остаточних тарифів.

Згідно протоколу переговорів щодо остаточних розмірів тарифів за кабельну ретрансляцію об`єктів авторського права і (або) суміжних прав, крім прав організацій мовлення щодо їхніх програм (передач) мовлення 09-10.04.2020р. прийнято рішення про затвердження тарифів.

За частиною 3 статті 20 Закону України "Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав" саме на користувача покладено обов`язок до початку використання в своїй діяльності об`єктів авторського права і (або) суміжних прав (крім випадків, передбачених цим Законом та Законом України «Про авторське право і суміжні права») укласти з організацією колективного управління, яка здійснює управління майновими правами в відповідній сфері, договір про використання об`єктів авторського права і (або) суміжних прав.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про наявність достатніх підстав вважати укладеним такий договір на запропонованих позивачем умовах, зокрема щодо застосування умов цього правочину до правовідносин, що виникли між сторонами з 10.04.2020р., оскільки відповідач на протязі усього часу (що передував зверненню до суду з відповідним позовом) продовжував безоплатно, за відсутності договору з акредитованою організацією обов`язкового колективного управління, використовувати об`єкти авторського та суміжних прав шляхом кабельної ретрансляції.

Крім того, на користь дотримання істотної умови договору - строку його дії свідчать його п.п.5.1., 5.2.

Також суд зазначає, що наявність у відповідача чинних договорів, укладених ним з організаціями мовлення на розповсюдження програм (телеканалів) за допомогою телекомунікаційних систем не звільняє його від обов`язку укласти з організацією обов`язкового колективного управління в відповідній сфері договору про надання дозволу на кабельну ретрансляцію об`єктів авторського права і суміжних прав, що використовуються відповідачем як ліцензованим провайдером програмної послуги, який в межах ретрансльованих програм телеканалів відтворює численні об`єкти авторського і суміжних прав, у тому числі аудіовізуальних творів (зокрема фільмів, відеокліпів), музичних творів та акторських виконань, фонограм, відеограм тощо.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч.ч.1, 2 ст.73, ч.ч.ч.1, 3 ст.74 ГПК України).

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ч.2 ст.76, ч.1 ст.77, ч.ч.1, 2 ст.79 ГПК України).

Обов`язок суду мотивувати прийняття або відхилення доводів сторін по суті спору полягає у відображенні в судовому рішенні висновків суду про те, що саме дало йому підстави прийняти та/чи відхилити аргументи сторін щодо суті спору, з посиланням на з`ясовані у справі обставини та норми матеріального чи процесуального права, що підлягають застосуванню до правовідносин, що склались.

Згідно зі статтею 17 Закону України "Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини" та частини четвертої статті 11 ГПК України чинної редакції суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. За змістом рішення Європейського суду з прав людини у справі "Хаджинастасіу проти Греції" національні суди повинні зазначати з достатньою ясністю підстави, на яких ґрунтується їхнє рішення, що, серед іншого, дає стороні можливість ефективно скористатися наявним у неї правом на апеляцію. У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Кузнецов та інші проти Російської Федерації" зазначено, що ще одним завданням вмотивованого рішення є продемонструвати сторонам, що вони були почуті, вмотивоване рішення дає можливість стороні апелювати проти нього нарівні з можливістю перегляду рішення судом апеляційної інстанції. Така позиція є усталеною практикою Європейського суду з прав людини (справи "Серявін та інші проти України", "Проніна проти України"), з якої випливає, що ігнорування судом доречних аргументів сторони є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Так, зокрема, відповідно до п. 58 Рішення ЄСПЛ по справі "Серявін та інші проти України" (Заява N 4909/04) від 10 лютого 2010 року визначено, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п. 29). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі "Суомінен проти Фінляндії" (Suominen v. Finland), N 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (див. рішення у справі "Гірвісаарі проти Фінляндії" (Hirvisaari v. Finland), N 49684/99, п. 30, від 27 вересня 2001 року), більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (параграф 32 рішення у справі "Хірвісаарі проти Фінляндії").

У пункті 41 Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету міністрів ради Європи щодо якості судових рішень зазначено, що обов`язок судів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна із сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматись принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Звідси, суд вважає, що обсяг вмотивування судового рішення є достатнім для його прийняття.

Враховуючи викладене, позовна вимога позивача підлягає судом задоволенню у повному обсязі.

За попереднім розрахунком позивача розмір понесених ним судових витрат складає 2102грн. судового збору, 20000грн. витрат на правничу допомогу.

На підтвердження понесення правничих витрат позивач подав до суду договір №01/02/2020 про надання професійної правничої допомоги від 28.02.2020р., укладений між АО «Гур`єв та партнери» та ГС «Коаліція аудіовізуальних і музичних прав» (строк дії до 31.12.2021р.), додаткову угоду до нього від 20.09.2020р.

Відповідач у відзиві на позов заперечував щодо судових витрат позивача та зазначив, що ним було вивчено зміст додаткової угоди №05-20/09/20 від 20.09.20р. до договору №01/02/20, яким позивач мотивує наявність у нього судових витрат на суму 20000грн., та встановлено, що її зміст, крім співпадіння сторін, ніяким чином не конкретизує обов`язки та відносини сторін до тієї міри, щоб можна було б об`єктивно зрозуміти, що Адвокатське об`єднання зобов`язане надавати правничу допомогу, саме, по справі №916/2870/20. Відповідач вказує, що між позивачем та підприємством може існувати безліч судових спорів з різних підстав, предметів та у різноманітних юрисдикціях, а позивачем не надано доказів того, що виплата чималого та за змістом угоди паушального гонорару стосується, саме, розгляду по справі №916/2870/20.

Наразі, позивачем не подано до прийняття рішення у даній справі заяви щодо відшкодування остаточної суми витрат на правничу допомогу, у зв`язку з чим дане питання судом не розглядається.

Внаслідок повного задоволення позовних вимог позивача відшкодуванню йому підлягають витрати на оплату судового збору в сумі 2102грн. за рахунок відповідача.

Керуючись ст.ст. 123, 124, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Задовольнити повністю позов Громадської спілки "Коаліція аудіовізуальних і музичних прав" (01021, м. Київ, вул. Шовковична, 10, оф.28) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Моноліт" (68742, Одеська область, Болградський район, с.Криничне, вул.Бессарабська, 31) про укладення договору.

2. З 10 квітня 2020 року вважати укладеним між Громадською спілкою «Коаліція аудіовізуальних і музичних прав» (ідентифікаційний код 43080257) і Товариством з обмеженою відповідальністю «Моноліт» (ідентифікаційний код 32625210) договір про надання дозволу на кабельну ретрансляцію об`єктів авторського права і суміжних прав, крім прав організацій мовлення на програми організацій мовлення, на наступних умовах:

«ДОГОВІР № 06-31/08/20

про надання дозволу на кабельну ретрансляцію об`єктів авторського права і суміжних

прав, крім прав організацій мовлення на програми організацій мовлення

м. Київ

Громадська спілка «Коаліція аудіовізуальних і музичних прав» (далі - Спілка), що здійснює обов`язкове колективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав та є акредитованою організацією колективного управління відповідно до Наказу Міністерства економічного розвитку і торгівлі України №14 від 10.09.2019, в особі Генерального директора Калениченка Павла Анатолійовича, який діє на підставі Статуту з однієї сторони, та Товариство з обмеженою відповідальністю «Моноліт» (далі - Провайдер), в особі _____, який (яка) діє на підставі ___________, з іншої сторони, разом надалі - Сторони, керуючись положеннями Закону України «Про авторське право і суміжні права» та Законом України "Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав", домовились про наступне:

1. Основні визначення

Провайдер - юридична особа, або фізична особа-підприємець, яка здійснює кабельну ретрансляцію об`єктів авторського права і (або) суміжних прав і є користувачем згідно ст.1 Закону України "Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав".

Об`єкти прав - об`єкти авторського права і (або) суміжних прав, крім прав організацій мовлення щодо їхніх власних програм (передач) мовлення, строк майнових прав на які не сплив до моменту їх використання Провайдером.

Абонент - унікальний споживач (фізична чи юридична особа, фізична особа-підприємець) послуг Провайдера з надання доступу до пакетів телепрограм (передач) організацій мовлення, які містять у собі об`єкти авторського права і суміжних прав, незалежно від технології надання послуг.

Кількість абонентів - середня кількість Абонентів у звітному кварталі, яка визначається як середній показник Абонентів на перший та останній день звітного кварталу.

Територія - (Україна, місто) територія дії дозволу за цим Договором

Тариф - розмір щомісячної винагороди (відрахування на користь правовласників) за використання Об`єктів прав за кожного абонента, затверджений у відповідності до процедури переговорів, передбаченої Законом України «Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав», за якою рішення оформлене Протоколом переговорів щодо остаточних розмірів тарифів за кабельну ретрансляцію об`єктів авторського права і (або) суміжних прав, крім прав організацій мовлення щодо їхніх власних програм (передач) мовлення від 09 квітня 2020 року.

Щоквартальна винагорода (відрахування) за цим Договором розраховується як добуток Кількості абонентів за звітний період на Тарифи, зазначені у Додатку №3 до цього Договору, та на три місяці звітного кварталу.

Для цілей оподаткування будь-яка винагорода (відрахування) за використання Об`єктів прав за цим Договором, що належить до виплати Провайдером на користь Спілки, є роялті та не є об`єктом оподаткування ПДВ згідно абз. 2 п.п. 196.1.6. п. 196.1. ст. 196 Податкового кодексу України та відповідно до п. п. 14.1.225 п. 14.1. ст. 14 Податкового кодексу України.

2. Предмет Договору

2.1. На умовах, визначених цим Договором, Спілка надає Провайдеру дозвіл на використання Об`єктів прав шляхом кабельної ретрансляції на Територію, а Провайдер зобов`язується виплачувати Спілці щоквартальну винагороду (відрахування) відповідно до умов цього Договору.

2.2. Збір винагороди (відрахування) здійснюється Спілкою з метою справедливого розподілу доходу правовласникам, які передали та які не передали Спілці управління своїми правами.

2.3. Провайдер не має права передавати третім особам отриманий за цим Договором дозвіл.

2.4. Провайдер виплачує Спілці винагороду (відрахування) за кабельну ретрансляцію об`єктів авторського права і (або) суміжних прав, крім прав організацій мовлення щодо їхніх власних програм (передач) мовлення, в розмірі та порядку, визначеному цим Договором, для виплати доходу від прав правовласникам.

3. Зобов`язання Сторін

3.1. Провайдер зобов`язаний:

3.1.1. сплачувати за надання дозволу щоквартально за кожен звітний період (квартал) не пізніше 30-ти календарних днів після закінчення кожного звітного кварталу на поточний рахунок Спілки суму винагороди (відрахування), розрахованої у відповідності до цього Договору;

3.1.2. в день укладення цього Договору довідково надати Спілці інформацію щодо найменувань програм організацій мовлення, які ретранслюються Провайдером, станом на 10.04.2020 року та інформацію про Кількість абонентів за перший квартал 2020 року;

щоквартально надавати Спілці інформацію щодо найменувань програм організацій мовлення, які ретранслюються Провайдером, та інформацію про Кількість абонентів, якщо у звітному кварталі відбулися зміни;

інформація надається Спілці у письмовій та/або електронній формі за формами, що є відповідними додатками до цього Договору.

3.2. Спілка зобов`язана:

3.2.1. прийняти від Провайдера винагороду (відрахування), сплачену відповідно до п.3.1.1 цього Договору;

3.2.2. у випадку пред`явлення до Провайдера будь-яких претензій, скарг, вимог, позовних заяв тощо з боку будь-яких третіх осіб щодо виплати будь-яких компенсацій та/або платежів та/або винагороди (відрахувань) за кабельну ретрансляцію Об`єктів прав, крім прав організацій мовлення щодо їхніх власних програм (передач) мовлення, визначену Сторонами в п. 2.1 цього Договору, та за умови виконання Провайдером умов цього Договору щодо виплати винагороди за відповідні звітні періоди, врегулювати такі претензії, скарги, вимоги, позовні заяви тощо за власний рахунок та власними силами, не залучаючи при цьому Провайдера і звільняючи його від будь-якої відповідальності;

у разі порушення Спілкою умов цього пункту та у разі стягнення з Провайдера будь-яких сум компенсацій, збитків, штрафів тощо, у тому числі уповноваженими державними органами та/або будь-якими третіми особами за результатами судового розгляду відповідних спорів щодо виплати винагороди (відрахувань) за кабельну ретрансляцію об`єктів авторського права і (або) суміжних прав, Спілка зобов`язується беззаперечно відшкодувати Провайдеру повний розмір таких сум компенсацій, збитків, штрафів тощо, а також всі понесені Провайдером судові витрати, включаючи витрати на адвокатів та правову допомогу, шляхом утримання Провайдером відповідної суми при здійсненні наступних виплат відрахувань (винагороди);

3.2.3 самостійно розподіляти отриману винагороду (відрахування), сплачену Провайдером, за звітний період відповідно до положень і процедур, що затверджені її органами управління та відповідно до законодавства; Провайдер не несе відповідальність за такий розподіл;

3.2.4. письмово повідомити Провайдера протягом 10 календарних днів з моменту настання події про будь-які рішення судів, органів управління Спілки чи рішення органів державної влади, які впливають на обсяг прав та обов`язків Спілки у сфері кабельної ретрансляції;

3.2.5. під час укладання договорів з будь-якими Провайдерами щодо надання дозволу на кабельну ретрансляцію об`єктів авторського права і суміжних прав, крім прав організацій мовлення на програми організацій мовлення, та під час строку дії таких договорів застосовувати однаковий Тариф для всіх провайдерів без надання будь-яких знижок, понижуючих коефіцієнтів та інших дій, спрямованих на зміну затвердженого Тарифу, окрім випадків зміни розміру Тарифу відповідно до чинного законодавства України або умов цього Договору.

4. Права Сторін

4.1. Провайдер має право використовувати шляхом кабельної ретрансляції Об`єкти прав з дотриманням умов цього Договору та вимог законодавства України про авторське право і суміжні права.

4.2. Спілка має право здійснювати контроль за використанням Провайдером прав шляхом:

- розгляду інформації Провайдера щодо переліку програм організацій мовлення, що ретранслюються Провайдером та доступ до яких надається Абонентам;

- моніторингу переліку програм організацій мовлення, що ретранслюються Провайдером та доступ до яких надається Абонентам, зокрема із залученням власним коштом третіх осіб.

5. Строк дії та зміни умов Договору

5.1. Цей Договір є укладеним та набуває чинності в дату його підписання уповноваженими представниками Сторін та скріплення їх підписів печатками, разом із тим Сторони домовились, що умови цього Договору застосовуються до правовідносин, що виникли між Сторонами з 10 квітня 2020 року.

5.2. Сторони домовились, що строк дії цього Договору встановлюється з дати його укладення і до 31 грудня 2025 року за умови, що Спілка буде мати статус акредитованої організації колективного управління для сфери використання об`єктів авторського права і суміжних прав шляхом кабельної ретрансляції у встановленому законодавством порядку.

5.3. Зміни та доповнення до цього Договору здійснюються лише за погодженням обох Сторін та оформлюються додатковою угодою, що підписується обома Сторонами та є невід`ємною частиною цього Договору, якщо інше прямо не встановлено у цьому Договорі.

5.4. Умови цього Договору в частині розміру Тарифів на наступний календарний рік підлягають обов`язковому перегляду у разі, якщо відбувається падіння внутрішнього валового продукту України більш, ніж на 7 (сім) відсотків за попередній рік. З моменту офіційного оприлюднення такої інформації Тариф поточного року зменшується на 25% відсотків і така зміна не потребує підписання будь-яких додаткових правочинів до цього Договору.

5.5. Цей Договір вважається автоматично припиненим у разі втрати Спілкою статусу акредитованої організації у сфері «кабельна ретрансляція об`єктів авторського права і (або) суміжних прав, крім прав організацій мовлення щодо їхніх власних програм (передач) мовлення» з моменту втрати Спілкою такого статусу без необхідності укладання Сторонами будь-яких додаткових правочинів до цього Договору.

5.6. У випадку припинення діяльності Провайдера в сфері кабельної ретрансляції цей Договір припиняється з дати припинення такої діяльності або дати анулювання відповідної ліцензії Провайдера, про що Провайдер письмово повідомляє Спілку. Припинення дії Договору з цих підстав не звільняє Провайдера від виплати винагороди (відрахування) за період фактичного здійснення ним такої діяльності.

5.7. Цей Договір може бути розірваний будь-якою стороною Договору в односторонньому порядку:

Спілкою - у випадку невиконання Провайдером будь-якого із зобов`язань, встановлених у підпунктах пункту 3.1. цього Договору, та у випадку якщо Провайдер не виконає зобов`язання протягом 15 календарних днів після отримання від Спілки попередження про необхідність виконання зобов`язань; у такому випадку Спілка має попередити Провайдера письмово про таке розірвання не пізніше, ніж за 30 календарних днів до бажаної дати розірвання;

Провайдером - у випадку невиконання Спілкою будь-якого із зобов`язань, встановлених у підпунктах пункту 3.2 цього Договору,

шляхом надсилання на зазначену у цьому Договорі адресу іншої сторони відповідного письмового повідомлення із зазначенням дати розірвання цього Договору.

5.8. Цей Договір може бути розірвано в випадках, передбачених цим Договором та чинним законодавством України.

6. Вирішення спорів і підсудність

6.1. Сторони зобов`язуються вжити заходів щодо вирішення будь-яких спорів, що виникають між ними, шляхом переговорів.

6.2. У разі неможливості вирішення таких спорів шляхом переговорів, зацікавлена Сторона повинна подати позов до господарського суду відповідно до чинного законодавства України.

7. Відповідальність Сторін

7.1. У разі затримки платежів, передбачених пунктом 3.1.2. Провайдер зобов`язаний виплатити Спілці пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період прострочення, від суми заборгованості за кожний день затримки платежів, але не більше 10 % (десяти відсотків) від загальної суми заборгованості.

8. Форс-мажорні обставини

8.1. Сторони звільняються від відповідальності за невиконання або неналежне виконання зобов`язань за Договором у разі виникнення обставин непереборної сили, які не існували під час укладання Договору та виникли поза волею сторін.

8.2. Сторона, що не може виконувати зобов`язання за цим Договором унаслідок дії обставин непереборної сили, повинна не пізніше ніж протягом 3 (трьох) днів з моменту їх виникнення повідомити про це іншу Сторону у письмовій формі.

8.3. Доказом виникнення обставин непереборної сили та строку їх дії є довідка, яка видається Торгово-промисловою палатою України або організацією, на яку Урядом покладені обов`язки по ліквідації таких обставин.

8.4. У разі, коли строк дії обставин непереборної сили продовжується більш як ЗО (тридцять) днів, кожна із Сторін в установленому порядку має право розірвати цей Договір. У такому разі Сторона не має права вимагати від іншої сторони відшкодування збитків.

9. Прикінцеві положення

9.1. Сторони повинні у п`ятиденний строк письмово повідомити одна одну про зміну місцезнаходження, найменування, керівника, банківських реквізитів, надати іншу інформацію, необхідну для виконання Сторонами зобов`язань за цим Договором.

9.2. Сторони домовилися, що інформація, яка передається Сторонами одна одній у межах цього Договору є конфіденційною, крім інформації щодо умов цього договору, Тарифів та Кількості абонентів Провайдера.

Передавання конфіденційної інформації третім особам, її опублікування чи розголошення будь-яким іншим чином, можуть мати місце тільки за письмовим погодженням Сторін, незалежно від причин та припинення строку дії цього Договору, окрім випадків, передбачених чинним законодавством України.

Зобов`язання по збереженню конфіденційності і нерозголошенню інформації по цьому Договору залишаються в силі протягом строку дії Договору і трьох років з дня припинення строку його дії.

9.3. Договір укладено у 2 (двох) примірниках, що мають однакову юридичну силу, по одному для кожної зі Сторін. Додатки та доповнення до цього Договору мають бути укладені у письмовій формі і з моменту підписання уповноваженими представниками Сторін стають невід`ємною частиною Договору.

9.4. Спілка є неприбутковою організацією, включеною до реєстру неприбуткових організацій та має ознаку неприбутковості 0032 з 27.06.2019 року.

9.5. Провайдер є платником_______.

10. Реквізити і підписи Сторін

Громадська спілка

«Коаліція аудіовізуальних і музичних прав»

01021, м. Київ, вул. Шовковична, буд. 10, оф. 28

тел. НОМЕР_1

Код

п/р НОМЕР_2 у Філії "Київсіті" АТ КБ "Приватбанк"

e-mail:

Директор _______________/ П.А. Калениченко/

Товариство з обмеженою відповідальністю «Моноліт»

68742, Одеська обл., Болградський р-н, село Криничне, вул. Бессарабська, буд. 31

Директор _______________/______________________/

Додаток №1

до Договору № 06-31/08/20 від «___» _______ 2020 року

м. Київ

1. Сторони погодили наступний зразок Інформації щодо Кількості абонентів Провайдера:

Інформація про Кількість абонентів Провайдера

до Договору №______ від «___» _______ 2020 року

м. __________ «_____» ______ 2020 року

Кількість абонентів Провайдера за звітний І/ІІ/ІІІ/ІV квартал _____ року становить_____ Абонентів.

________________________________________/_____________________________/

посада підпис, печатка прізвище, ініціали

2. Цей Додаток є невід`ємною частиною Договору.

3. Цей Додаток оформлений у двох оригінальних примірниках, по одному для кожної Сторони.

Підписи сторін:

Спілка

__________/ П.А. Калениченко/

Провайдер

______________/ _______________/

Додаток №2

до Договору № 06-31/08/20 від «____» ______ 2020 року

м. Київ

1. Сторони погодили наступний зразок Звіту про кабельну ретрансляцію Провайдера:

Звіт про кабельну ретрансляцію

до Договору №_____/_______/___ від «___» ____ 2020 року

м. _____ «____» _________ 2020 року

№Перелік програм організацій мовлення
1
2
n...
____________________________________________/_____________________/

посада підпис, печатка прізвище, ініціали

2. Цей Додаток є невід`ємною частиною Договору, оформлений у двох оригінальних примірниках, по одному для кожної Сторони.

Підписи сторін:

Спілка

__________/ П.А. Калениченко/

Провайдер

______________/ _______________/

Додаток №3

до Договору № 06-31/08/20 від «____» _______ 2020 року

м. Київ

Громадська спілка «Коаліція аудіовізуальних і музичних прав» (далі - Спілка), в особі Генерального директора Калениченка Павла Анатолійовича, який діє на підставі Статуту з однієї сторони, та Товариство з обмеженою відповідальністю «Моноліт» (далі - Провайдер), в особі _____, який (яка) діє на підставі _______, з іншої сторони, домовились про наступне:

1. Сторони узгодили щомісячні Тарифи за одного Абонента Провайдера у наступному розмірі:

ПеріодЩомісячний Тариф, грн. за одного Абонента
з 10 квітня 2020 року по 31 грудня 2020 року0,40
з 01 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року0,90
з 01 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року1,50
з 01 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року2,00
з 01 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року2,50
з 01 січня 2025 року по 31 грудня 2025 року3,00
2. Цей Додаток є невід`ємною частиною Договору, оформлений у двох оригінальних примірниках, по одному для кожної Сторони.

Реквізити та підписи Сторін:

Громадська спілка

«Коаліція аудіовізуальних і музичних прав»

01021, м. Київ, вул. Шовковична, буд. 10, оф. 28

тел. НОМЕР_1

Код

п/р НОМЕР_2 у Філії "Київсіті" АТ КБ "Приватбанк"

e-mail:

Директор _______________/ П.А. Калениченко/

Товариство з обмеженою відповідальністю «Моноліт»

68742, Одеська обл., Болградський р-н, село Криничне, вул. Бессарабська, буд. 31

Директор _______________/______________________/

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Моноліт" (68742, Одеська область, Болградський район, с.Криничне, вул.Бессарабська, 31, ) на користь Громадської спілки "Коаліція аудіовізуальних і музичних прав" (01021, м. Київ, вул.Шовковична, 10, оф.28, ) 2102 (дві тисячі сто дві) грн. судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили згідно зі ст.241 ГПК України, після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Відповідно до п.1 ст.256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 26 травня 2021 р.

Суддя І.А. Малярчук