ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2021 року м. ОдесаСправа № 915/1389/20
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі:

головуючого судді Л.В. Поліщук,

суддів: Л.О. Будішевської, Л.В. Лавриненко,

при секретарі судового засідання: І.М. Станковій,

за участю представників сторін:

від позивача: не з`явився

від відповідача: Рубінс А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі Відокремленого підрозділу «Южноукраїнська атомна електрична станція» Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом»

на рішення Господарського суду Миколаївської області від 25.02.2021 (суддя Е.М. Олейняш, м.Миколаїв, повний текст складено 04.03.2021)

у справі № 915/1389/20

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Альянс»

до відповідача Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі Відокремленого підрозділу «Южноукраїнська атомна електрична станція» Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом»

про стягнення коштів у сумі 33 948 463,44грн.,

В С Т А Н О В И В :

У листопаді 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Альянс» звернулося до Господарського суду Миколаївської області з позовною заявою, в якій просило суд стягнути з Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі Відокремленого підрозділу «Южноукраїнська АЕС» Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» борг у сумі 44 028 256, 90 грн., з яких:

- за договором про закупівлю робіт за темою: «Енергоблок № 3. Роботи по заміні конденсатора ТГ» № 10/2019 від 20.05.2019 року, реєстраційний номер 20-123-01-19-05455 від 31.05.2019, 26532577,82 грн. основного боргу, 6854076,10 грн. пені та 561809, 52грн. 3% річних;

- за договором № 22/19 від 02.08.2019 роботи за темою: «ДСТУ Б Д.1.1-1-2013 (ДК 021:2015-45000000-7 Будівельні роботи та поточний ремонт) Будівництво головного корпусу АТГ на 350 автомобілів ВП ЮУ АЕС у Миколаївській області м. Южноукраїнськ, Промзона. Будівля боксів для зберігання мобільних насосних установок» (реєстраційний номер 30-123-01-19-05683 від 16.08.2019 року) 8372728,91 грн. основного боргу, 1534355,97грн. пені, 172708,58 грн. 3% річних.

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 25.11.2020 року роз`єднано позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Альянс», виділивши в самостійні провадження позовні вимоги, а саме:

1) позовні вимоги про стягнення з Відокремленого підрозділу «Южноукраїнська АЕС» Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» заборгованості за договором про закупівлю робіт за темою: «Енергоблок №3. Роботи по заміні конденсатора ТГ» № 10/2019 від 20.05.2019, реєстраційний номер 20-123-01-19-05455 від 31.05.2019, 26532577,82 грн. основного боргу, 6854076,10 грн. пені та 561809,52 грн. 3% річних розглядати у справі № 915/1389/20;

2) позовні вимоги про стягнення з Відокремленого підрозділу «Южноукраїнська АЕС» Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» заборгованості за договором № 22/19 від 02.08.2019 роботи за темою: «ДСТУ Б Д.1.1-1-2013 (ДК 021:2015-45000000-7 Будівельні роботи та поточний ремонт) Будівництво головного корпусу АТГ на 350 автомобілів ВП ЮУ АЕС у Миколаївській області м. Южноукраїнськ, Промзона. Будівля боксів для зберігання мобільних насосних установок» (реєстраційний номер 30-123-01-19-05683 від 16.08.2,91грн. основного боргу, 1534355,97грн. пені, 172708,58 грн. 3% річних виділити в самостійне провадження.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору про закупівлю робіт № 10/2019 від 20.05.2019 в частині своєчасної та в повному обсязі оплати за виконані роботи, внаслідок чого у нього утворилась заборгованість у спірній сумі, на яку позивачем нараховано пеню, а також здійснено нарахування на підставі частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України 3% річних.

Рішенням Господарського суду Миколаївської області від 25.02.2021 позов задоволено частково. Стягнуто з відповідача 26532577,82грн. - суми основного зобов`язання; 3395158,72 грн. пені; 556583,40 грн. - 3 % річних; 508192,18 грн. витрат по сплаті судового збору. Розстрочено виконання рішення суду строком на 4 місяці рівними частинами. В решті позову відмовлено.

Позовні вимоги про стягнення суми основного зобов`язання судом задоволено з огляду на їх обґрунтованість та доведеність. Дослідивши і перевіривши здійснені позивачем розрахунки суми 3% річних та суми пені, та встановивши, що розрахунки здійснені позивачем невірно щодо періоду нарахування, суд здійснив перерахунок та задовольнив позовні вимоги частково.

Щодо посилань відповідача на відсутність фінансування судом зазначено, що в силу положень статті 617 Цивільного кодексу України, статті 218 Господарського кодексу України відсутність у боржника необхідних коштів не є підставою для звільнення від відповідальності, та, крім того, відповідачем не доведено жодними доказами у справі факт відсутності фінансування саме за договором про закупівлю робіт № 10/2019 від 20.05.2019.

Доводи відповідача про відсутність його вини у виконанні умов договору щодо оплати судом судом відхилено з посиланням на те, що вказані обставини не доведені належними та допустимими доказами у справі.

Заяву відповідача про зменшення розміру пені на 99% судом задоволено частково та зменшено розмір пені на 50%.

Заяву відповідача про розстрочення виконання судового рішення судом задоволено і розстрочено виконання рішення суду у даній справі на чотири місяці рівними частинами.

Не погодившись з рішенням Господарського суду Миколаївської області від 25.02.2021, Державне підприємство «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі Відокремленого підрозділу «Южноукраїнська атомна електрична станція» Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» звернулося із апеляційною скаргою, в якій просило рішення суду скасувати в частині стягнення 3395158,72 грн. пені, та в цій частині рішення суду змінити, вказавши суму стягнення пені у розмірі 816 151,30грн.

Апеляційна скарга мотивована тим, що виходячи з приписів частини шостої статті 232 Господарського кодексу України та статті 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань», максимальний розмір пені, що міг бути стягнутим за рішенням суду, складає суму пені, нараховану за 6 місяців та розмір якої не перевищує подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховувалася пеня. Натомість в порушення вказаних норм законодавства судом здійснено перерахунок пені за період, що перевищує 6 місяців, та розмір якої перевищує подвійну облікову ставку Національного банку України, що діяла у період, за який нараховувалася пеня.

Скаржник, здійснивши перерахунок пені, зазначив, що максимальна сума стягнення пені складає 1632302,60грн., проте, з урахуванням того, що судом прийнято рішення про стягнення 50% розміру пені, просив стягнути пеню у розмірі 816 151,30грн.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 05.04.2021, серед іншого, відкрито апеляційне провадження у даній справі; встановлено учасникам справи строк до 20.04.2021 для подання відзиву на апеляційну скаргу та будь-яких заяв чи клопотання з процесуальних питань.

20.04.2021 на електронну пошту суду апеляційної інстанції від Товариства з обмеженою відповідальністю «Альянс» надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якій останнє просило рішення суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, посилаючись на її безпідставність та необґрунтованість.

Ухвалою суду апеляційної інстанції від 26.04.2021 розгляд справи призначено на 12.05.2021 о 14:00год.

11.05.2021 на електронну пошту суду апеляційної інстанції від Товариства з обмеженою відповідальністю «Альянс» надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності його представника.

В судовому засіданні 12.05.2021 протокольною ухвалою суду задоволено клопотання скаржника та постановлено здійснювати розгляд справи за його відсутністю.

З метою повного, об`єктивного та всебічного розгляду справи в судовому засіданні 12.05.2021 оголошено перерву до 24.05.2021 о 09:30.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 12.05.2021 повідомлено Товариство з обмеженою відповідальністю «Альянс» про те, що судове засідання у справі № 915/1389/20 відбудеться 24.05.2021 о 09:30 год. у приміщенні Південно-західного апеляційного господарського суду (м.Одеса, пр-т Шевченка, 29), зал судових засідань №1, 2-й поверх.

18.05.2021 на електронну пошту Південно-західного апеляційного господарського суду надійшла заява представника Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» Рубінса Андрія Анатолійовича про участь у судовому засіданні, призначеному на 24.05.2021 о 09:30, в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Ухвалою суду апеляційної інстанції від 19.05.2021 клопотання представника Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» Рубінса Андрія Анатолійовича про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів задоволено та постановлено провести судове засідання 24.05.2021 о 09:30 год у справі №915/1389/20 у приміщенні Південно-західного апеляційного господарського суду (зал судових засідань №6) у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою програмного забезпечення «EasyCon».

24.05.2021 на електронну пошту суду апеляційної інстанції від Товариства з обмеженою відповідальністю «Альянс» надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності його представника, яке протокольно задоволено.

В судових засіданнях апеляційної інстанції 12.05.2021 та 24.05.2021 представник скаржника підтримав доводи, що викладені в апеляційній скарзі в повному обсязі.

Судове засідання 24.05.2021 проводилось в режимі відеоконференції.

Заслухавши представника скаржника, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву не неї, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, апеляційна інстанція встановила наступне.

20.05.2019 між Державним підприємством «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі Відокремленого підрозділу «Южноукраїнська АЕС» (замовником) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Альянс» (підрядником) укладено договір про закупівлю робіт за темою: «Енергоблок № 3. Роботи по заміні конденсатора ТГ» № 10/2019 (реєстраційний номер 20-123-01-19-05455 від 31.05.2019) (т.1 а.с. 51-63).

До договору сторонами складено додатки, які є невід`ємною частиною договору, а саме: додаток № 1 «Протокол узгодження договірної ціни», додаток № 2 «Договірна ціна з додатками», додаток № 3 «Графік виконання робіт», Додаток № 4 «Відомість обсягів робіт» (т.1 а.с. 63-209).

В подальшому, до договору між сторонами було укладено додаткову угоду № 1 від 06.09.2019 (т.1 а.с. 210-250; т. 2 а.с. 1-169), додаткову угоду № 2 від 04.12.2019 (т. 2 а.с. 170-250; т. 3 а.с. 1-66), якими внесено зміни до пункту 2.1 договору та викладення додатків в новій редакції в частині зміни договірної ціни та переліку обсягів робіт.

Відповідно до пункту 1.1 договору підрядник, в межах договірної ціни, виконує на свій ризик власними силами і засобами, якісно і у встановлений договором термін, роботи за темою: «ДСТУ Б Д.1.1-1: 2013 (ДК 021:2015 - 45454000-4 Реконструкція) Енергоблок № 3. Роботи по заміні конденсатора ТГ», за кодом згідно Державного класифікатора продукції та послуг ДК 016:2010 (далі ДКПП): 43.29.

Обсяги робіт за договором визначаються відомістю обсягів робіт (додаток № 4).

Відповідно до пункту 1.4 вартість договору визначається протоколом узгодження договірної ціни (додаток № 1).

У відповідності із пунктом 2.1 договору (в редакції додаткової угоди № 2) договірна ціна робіт, доручених до виконання підряднику складає: 128612747, 40 грн, у т.ч. ПДВ 20% - 21435457,90 грн. Джерело фінансування: власні кошти ДП «НАЕК «Енергоатом».

Згідно із пунктом 2.3 договору остаточна ціна договору визначається з урахуванням фактично виконаного обсягу робіт та фактичних витрат підрядника на придбання матеріальних ресурсів у порядку, визначеному умовами Договору, але не може перевищувати договірної ціни, заявленої у договорі.

У пункті 3.2 договору передбачено, що виконання робіт по пункту 1.1 здійснюється підрядником згідно графіка виконання робіт (додаток № 3).

Відповідно до пункту 10.4 договору у разі невиконання замовником своїх зобов`язань щодо оплати виконаних робіт при наявності фінансування дирекцією ДП НАЕК, замовник на вимогу підрядника зобов`язаний сплатити останньому пеню у розмірі 0,1 % від суми простроченого платежу за кожний день прострочення, але не більше 7 % вартості договору.

Пунктом 1.1 додаткової угоди № 2 від 04.12.2019 сторонами узгоджено виконання робіт на 04.12.2019 на суму 102493603,03 грн. з урахуванням ПДВ.

Згідно із пунктом 1.2 додаткової угоди № 2 від 04.12.2019 залишок до виконання з урахуванням внесених змін в обсяги БМР складає 26119144,37 грн. з урахуванням ПДВ та визначається договірною ціною (додаток 2 до цієї угоди).

Позивачем на виконання умов договору про закупівлю № 10/2019 від 20.05.2019 виконано будівельні роботи на загальну суму 30832577,82 грн., що підтверджується:

- довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрат форми КБ-3 за листопад 2019 року від 29.11.2019 на суму 4713433,48 грн., складеної на підставі акту форми КБ-2в № 1 від 29.11.2019 приймання виконаних будівельних робіт за листопад 2019 року на суму 4713433,48 грн. (з ПДВ) (т. 3 а.с. 67-104);

- довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрат форми КБ-3 за грудень 2019 року від 11.12.2019 на суму 18613040,66грн., складеної на підставі акту форми КБ-2в № 1 від 11.12.2019 приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2019 року на суму 18613040,66 грн. (з ПДВ) (т. 3 а.с. 105-119);

-довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрат форми КБ-3 за грудень-2 2019 року від 19.12.2019 на суму 1000652,24 грн., складеної на підставі актів форми КБ-2в № 1, № 2 та № 3 від 19.12.2019 приймання виконаних будівельних робіт за грудень-2 2019 на суму 330556,60 грн. (з ПДВ), 120630,26 грн. (з ПДВ) та на суму 549465,38грн. (з ПДВ) відповідно (т. 3 а.с. 120-133);

- довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрат форми КБ-3 за грудень-3 2019 року від 19.12.2019 на суму 1137287,01 грн., складеної на підставі актів форми КБ-2в № 1 та № 2 від 19.12.2019 приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2019 року на суму 1091664,44 грн. (з ПДВ) та на суму 45622,57 грн. (з ПДВ) відповідно (т. 3 а.с. 134-147);

- довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрат форми КБ-3 за грудень-4 2019 року від 19.12.2019 на суму 3419881,64 грн., складеної на підставі акту форми КБ-2в № 1 від 19.12.2019 приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2019 року на суму 3419881,64 грн. (з ПДВ) (т. 3 а.с. 148-155);

- довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрат форми КБ-3 за грудень-5 2019 року від 19.12.2019 на суму 1256123,45 грн., складеної на підставі актів форми КБ-2в № 1 та № 2 від 19.12.2019 приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2019 року на суму 712409, 44грн. (з ПДВ) та на суму 543714,01 грн. (з ПДВ) відповідно (т.3 а.с. 156-163);

- довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрат форми КБ-3 за грудень-6 2019 року від 19.12.2019 на суму 692159,34грн., складеної на підставі актів № 1, № 2 та № 3 від 19.12.2019 приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2019 року на суму 382820,62 грн. (з ПДВ), 213270,80 грн. (з ПДВ) та на суму 96067,92 грн. (з ПДВ) відповідно (т. 3 а.с. 164-183).

Відповідно до пункту 4.1 договору розрахунки за договором виконуються наступним чином: оплата за виконані роботи здійснюється після підписання сторонами довідки про вартість виконаних робіт за формою КБ-3, складену на підставі актів виконання будівельних робіт за формою КБ-2 протягом 45 банківських днів.

Отже, граничними строками для оплати за виконані роботи є:

-за довідкою про вартість виконаних робіт за формою КБ-3 від 29.11.2019 на суму 413433,48 грн. граничним строком для оплати є 05.02.2020 року (включно). З 06.02.2020 боржник є таким, що прострочив виконання грошового зобов`язання;

-за довідкою про вартість виконаних робіт за формою КБ-3 від 11.12.2019 на суму 18613040,66грн. граничним строком для оплати є 17.02.2020 року (включно). З 18.02.2020 боржник є таким, що прострочив виконання грошового зобов`язання;

-за довідками про вартість виконаних робіт за формою КБ-3 від 19.12.2019 на загальну суму 7506103,68грн. граничним строком для оплати є 25.02.2020 року (включно). З 26.02.2020 боржник є таким, що прострочив виконання грошового зобов`язання.

Судом першої інстанції встановлено наявність у відповідача заборгованості за виконані роботи за договором про закупівлю робіт № 10/2019 від 20.05.2019 в розмірі 26532577,82 грн. та задоволено позовні вимоги в цій частині.

Також, як зазначено вище по тексту цієї постанови, дослідивши і перевіривши здійснені позивачем розрахунки суми 3% річних та суми пені, та встановивши, що розрахунки здійснені позивачем невірно щодо періоду нарахування, суд здійснив перерахунок та задовольнив позовні вимоги частково, а саме: стягнув 3395158,72 грн. пені (з урахуванням зменшення пені на 50%) та 556583,40 грн. - 3 % річних.

Скаржник, звертаючись з апеляційною скаргою, правильність висновків суду у частині стягнення з нього суми основної заборгованості та 3% річних не оспорює, проте не погоджується з рішенням суду в частині стягнення пені, оскільки судом здійснено перерахунок пені за період, що перевищує шість місяців, та розмір якої перевищує подвійну облікову ставку Національного банку України, що діяла у період, за який нараховувалася пеня.

Відповідно до частини першої статті 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Зважаючи на зміст апеляційної скарги, Південно-західний апеляційний господарський суд здійснює перегляд оскаржуваного рішення в частині стягнення місцевим господарським судом пені за порушення відповідачем зобов`язання щодо оплати виконаних позивачем робіт.

Відповідно до статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до частин першої та третьої статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною першою статті 627 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

За частинами першою, четвертою, сьомою статті 179 ГК України майново-господарські зобов`язання, які виникають між суб`єктами господарювання або між суб`єктами господарювання і негосподарюючими суб`єктами - юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов`язаннями.

При укладенні господарських договорів сторони можуть визначати зміст договору на основі: вільного волевиявлення, коли сторони мають право погоджувати на свій розсуд будь-які умови договору, що не суперечать законодавству; примірного договору, рекомендованого органом управління суб`єктам господарювання для використання при укладенні ними договорів, коли сторони мають право за взаємною згодою змінювати окремі умови, передбачені примірним договором, або доповнювати його зміст; типового договору, затвердженого Кабінетом Міністрів України, чи у випадках, передбачених законом, іншим органом державної влади, коли сторони не можуть відступати від змісту типового договору, але мають право конкретизувати його умови; договору приєднання, запропонованого однією стороною для інших можливих суб`єктів, коли ці суб`єкти у разі вступу в договір не мають права наполягати на зміні його змісту.

Господарські договори укладаються за правилами, встановленими ЦК України, з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов`язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов`язкові умови договору у відповідності до законодавства (частина перша статті 180 ГК України).

Суспільні відносини щодо укладання та виконання господарських договорів регулюються ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України. Абзацом другим частини першої статті 193 ГК України встановлено, що до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Особливості господарсько-правової відповідальності визначені ГК України.

Так, за частиною першою статті 216 ГК Україниучасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Господарськими санкціями визнаються заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки. У сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції (частини перша та друга статті 217 ГК України).

За частиною першою статті 230 ГК України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Колегія суддів зазначає, що за наведеними вище положеннями ГК України господарсько-правова відповідальність за порушення договірних зобов`язань поділяється на встановлену законом і договірну. Необхідною умовою застосування такої відповідальності є визначення у законі чи у договорі управненої та зобов`язаної сторони, виду правопорушення, за вчинення якого застосовується відповідальність, штрафні санкції і конкретний їх розмір.

Відповідно до пункту 2 частини другої статті 231 ГК України у разі якщо порушено господарське зобов`язання, в якому хоча б одна сторона є суб`єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки, або порушення пов`язане з виконанням державного контракту, або виконання зобов`язання фінансується за рахунок Державного бюджету України чи за рахунок державного кредиту, штрафні санкції застосовуються, якщо інше не передбачено законом чи договором, зокрема, у таких розмірах: за порушення строків виконання зобов`язання стягується пеня у розмірі 0,1 відсотка вартості товарів (робіт, послуг), з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості.

У разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг) (частина четверта статті 231 ГК України).

Штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором (частина шоста ст. 231 ГК України).

Частина друга статті 231 ГК України визначає уніфікований розмір штрафних санкцій за правопорушення у господарському зобов`язанні, в якому хоча б одна сторона є суб`єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки, або порушення пов`язане з виконанням державного контракту, або виконання зобов`язання фінансується за рахунок Державного бюджету України чи за рахунок державного кредиту, якщо інше не передбачено законом або договором.

Частиною четвертою статті 231 ГК України законодавець передбачає застосування штрафних санкцій, у разі якщо їх розмір законом не визначено, у розмірі, визначеному умовами господарського договору, а також надає сторонам право встановлювати різні способи визначення штрафних санкцій, - у відсотковому відношенні до суми зобов`язання (виконаної чи невиконаної його частини) або у певній визначеній грошовій сумі, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Положення частини шостої статті 231 ГК України регулюють правовідносини сторін щодо їх відповідальності за невиконання грошових зобов`язань, передбачаючи їх встановлення у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором. На відміну від, наприклад, частини другої статті 231 ГК України, у частині шостій цієї статті не вказано про застосування штрафної санкції у певному розмірі, а йдеться про спосіб її визначення.

Відповідно до пункту 10.4 договору у разі невиконання замовником своїх зобов`язань щодо оплати виконаних робіт при наявності фінансування дирекцією ДП НАЕК, замовник на вимогу підрядника зобов`язаний сплатити останньому пеню у розмірі 0,1 % від суми простроченого платежу за кожний день прострочення, але не більше 7 % вартості договору.

Таким чином, господарський суд попередньої інстанції правильно вказав про відсутність підстав для здійснення нарахування пені за укладеним між сторонами договором у розмірі облікової ставки Національного банку України та правильно здійснив перерахунок розміру пені, виходячи з умов пункту 10.4 договору, яким сторонами узгоджено пеню у розмірі 0,1 % від суми простроченого платежу за кожний день прострочення, але не більше 7 % вартості договору.

Окрім того, судом правильно встановлено, що вартість договору відповідно до пункту 2.1 (в редакції додаткової угоди № 2) становить 128612747,40грн., а, отже, розмір пені за умовами пункту 10.4 договору не повинен перевищувати 9002892,32 грн.

Разом з тим, суд першої інстанції, правильно визначаючи початок перебігу строку для нарахування пені за договором, припустився порушень щодо граничних строків нарахування пені, виходячи з наступного.

Так, місцевим господарським судом здійснено перерахунок розміру пені, виходячи з періодів нарахувань (які є аналогічними 3 % річних), а саме:

-за довідкою про вартість виконаних робіт за формою КБ-3 від 29.11.2019 за період з 06.02.2020 по 01.11.2020 (включно), виходячи з суми боргу 413433, 48грн.;

-за довідкою про вартість виконаних робіт за формою КБ-3 від 11.12.2019 за період з 18.02.2020 по 01.11.2020 (включно), виходячи з суми боргу 18613040,66грн.;

-за довідками про вартість виконаних робіт за формою КБ-3 від 19.12.2019 за період з 26.02.2020 по 01.11.2020 (включно), виходячи з загальної суми боргу 7506103,68грн.

Тобто, судом здійснено перерахунок розміру пені за періоди, які перевищують шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Відповідно до частини шостої статті 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Наведеною нормою передбачено період часу, за який нараховується пеня і який не повинен перевищувати шести місяців від дня, коли відповідне зобов`язання мало бути виконане; законом або укладеним сторонами договором може бути передбачено більшу або меншу тривалість цього періоду. Його перебіг починається із дня, наступного за останнім днем, у який зобов`язання мало бути виконано, і початок такого перебігу не може бути змінений за згодою сторін.

Отже, встановивши розмір, термін і порядок нарахування штрафних санкцій за порушення грошового зобов`язання, законодавець передбачив також і право сторін врегулювати ці відносини у договорі. Тобто сторони мають право визначити у договорі не лише інший строк нарахування штрафних санкцій, який обчислюється роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (частина перша статті 252 Цивільного кодексу України), а взагалі врегулювати свої відносини щодо нарахування штрафних санкцій на власний розсуд (частина третя статті 6 Цивільного кодексу України), у тому числі, мають право пов`язувати період нарахування пені з вказівкою на подію, яка має неминуче настати (фактичний момент оплати). Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 10.09.2020 у справі № 916/1777/19.

Проте, у випадку відсутності в договорі таких спеціальних умов, відносини сторін регулюються частиною шостою статті 232 ГК України, яка передбачає, що строк нарахування пені припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано, про що також зазначає Верховний Суд у постанові від 09.03.2021 у справі №924/441/20. У вказаній постанові Верховний Суд звертає увагу, що законодавець передбачив право сторін визначати у договорі розмір санкцій і строки їх нарахування за прострочення виконання зобов`язання. У разі відсутності таких умов у договорі нарахування штрафних санкцій припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано відповідно до частини шостої статті 232 ГК України.

Натомість, сторонами в договорі про закупівлю робіт від 20.05.2019 не було узгоджено спеціальних умов щодо строку нарахування пені, а, відтак, у даному випадку розрахунок пені слід здійснювати з урахуванням частини шостої статті 232 ГК України за період, який не перевищує шести місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції здійснив перерахунок пені за укладеним між сторонами договором у розмірі 0,1 % від суми простроченого платежу за кожний день прострочення за наступні періоди:

-за довідкою про вартість виконаних робіт за формою КБ-3 від 29.11.2019 за період з 06.02.2020 по 05.08.2020 (включно), виходячи з суми боргу 413433,48грн.;

-за довідкою про вартість виконаних робіт за формою КБ-3 від 11.12.2019 за період з 18.02.2020 по 17.08.2020 (включно), виходячи з суми боргу 18613040,66грн.;

-за довідками про вартість виконаних робіт за формою КБ-3 від 19.12.2019 за період з 26.02.2020 по 25.08.2020 (включно), виходячи з загальної суми боргу 7506103,68грн.

За результатами перерахунку пені судом апеляційної інстанції встановлено, що загальний розмір пені за вказані періоди становить 4828929,16грн. (розрахунок наявний в матеріалах справи)

З урахуванням викладеного та враховуючи зменшення судом першої інстанції на підставі частини третьої статті 551 ЦК України, статті 233 ГК України розміру пені на 50%, апеляційна інстанція дійшла до висновку про стягнення з відповідача пені у розмірі 2414464,58грн. (4828929,16грн. х 50%).

Стосовно розрахунку пені, наведеного скаржником в апеляційній скарзі, судова колегія зазначає, що він є невірним, оскільки:

1)у вказаному розрахунку неправильно визначено періоди нарахування пені, а саме: з 05.02.2020 по 04.08.2020 за довідкою про вартість виконаних робіт за формою КБ-3 від 29.11.2019 від суми заборгованості 413433,48грн.; з 15.02.2020 по 14.08.2020 за довідкою про вартість виконаних робіт за формою КБ-3 від 11.12.2019 від суми заборгованості 18613040,66грн.; з 25.02.2020 по 24.08.2020 за довідками про вартість виконаних робіт за формою КБ-3 від 19.12.2019 від суми заборгованості 1000652,24грн.;

2)нарахування пені здійснено виходячи з подвійної облікової ставки Національного банку України;

3)розрахунок пені згідно із довідками про вартість виконаних робіт за формою КБ-3 від 19.12.2019 апелянтом здійснено від суми заборгованості лише в розмірі 1000652,24грн., тоді як за довідками про вартість виконаних робіт за формою КБ-3 від 19.12.2019 року загальна сума боргу становила 7506103, 68 грн., і при цьому вказана сума державним підприємством не оспорюється.

Відповідно до положень статті 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Оскаржуване рішення зазначеним вимогам в повній мірі не відповідає, у зв`язку з чим його слід змінити, а апеляційну скаргу задовольнити частково.

Згідно з пунктом другим частини першої статті 129 Господарського кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 275, 277, 281 - 284 ГПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі Відокремленого підрозділу «Южноукраїнська атомна електрична станція» Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» задовольнити частково.

2.Рішення Господарського суду Миколаївської області від 25.02.2021 у справі №915/1389/20 в частині стягнення 3395158,72 грн. (трьох мільйонів трьохсот дев`яноста п`яти тисяч ста п`ятдесяти восьми грн. 72 коп.) пені та судового збору змінити.

3.Стягнути з Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі Відокремленого підрозділу «Южноукраїнська атомна електрична станція» Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Альянс» 2414464,58 грн. (два мільйони чотириста чотирнадцять тисяч чотириста шістдесят чотири грн. 58 коп.) пені.

4. Стягнути з Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі Відокремленого підрозділу «Южноукраїнська атомна електрична станція» Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Альянс» 478673,33грн. (чотириста сімдесят вісім тисяч шістсот сімдесят три грн. 33 коп.) витрат по сплаті судового збору за розгляд справи в суді першої інстанції.

5.В іншій частині рішення Господарського суду Миколаївської області від 25.02.2021 у справі №915/1389/20 залишити без змін.

6.Доручити Господарському суду Миколаївської області видати відповідні накази із зазначенням всіх необхідних реквізитів.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду у випадках і строки, передбачені ст.ст.287, 288 ГПК України.

Повний текст постанови складено 27.05.2021.

Головуючий суддя Л.В. Поліщук

Суддя Л.О. Будішевська

Суддя Л.В. Лавриненко