номер провадження справи 12/60/21
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.05.2021 Справа № 908/730/21

м.Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі судді Смірнова О.Г.,

розглянувши матеріали справи № 908/730/21

за позовом: Товариства з додатковою відповідальністю "Оріхівський хлібокомбінат" (юридична адреса: 04070, м. Київ, вул. Ігорівська, буд. 11, літера Б, адреса потужностей виробництва: 70500, Запорізька область, м. Оріхів, пров. Пісочний, буд. 3)

до відповідача: Фермерського господарства "Лісник-М" (70500, Запорізька область, Оріхівський район, м. Оріхів, вул. Лесі Українки, буд. 45, кв. 56)

про стягнення 206 232,00 грн.

Без виклику представників сторін

СУТЬ СПОРУ

Товариство з додатковою відповідальністю "Оріхівський хлібокомбінат" звернулося до Господарського суду Запорізької області з позовною заявою за вих. № 16-03/1 від 16.03.2021 до Фермерського господарства "Лісник-М" про стягнення боргу в сумі 206232,00 грн. за договором поставки зерна № 154-1120 від 13.11.2020.

При цьому в пункті 3 прохальної частини поданої позовної заяви позивач просить покласти на відповідача витрати на професійну правничу допомогу.

18.03.2021 на адресу суду від позивача надійшла заява на отримання процесуальних документів в електронному вигляді.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.03.2021 вищевказану позовну заяву передано для розгляду судді Смірнову О.Г.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 23.03.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 908/730/21, присвоєно справі номер провадження 12/60/21, визначено здійснення розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними матеріалами без проведення судового засідання. Вказаною ухвалою запропоновано відповідачу не пізніше п`яти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати заяву із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження; проте не пізніше п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позов із урахуванням вимог ст. 165 ГПК України.

20.05.2021 на адресу суду від позивача надійшла заява за вих. № 18-05/1 від 18.05.2021, відповідно до якої останній просить стягнути з відповідача 3000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 5, 7 ст. 252 ГПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву.

Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін та заперечень щодо її розгляду в порядку спрощеного позовного провадження до суду не надходило.

Згідно із ч. 2, 3 ст. 252 ГПК України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі. Підготовче засідання при розгляді справи у порядку спрощеного провадження не проводиться.

Відповідач правом на подання відзиву на позовну заяву у строк, встановлений судом не скористався, про розгляд справи № 908/730/21 повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення останньому копії ухвали від 23.03.2021.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Враховуючи приписи ч. 4 ст. 240 ГПК України, у зв`язку з розглядом справи без повідомлення (виклику) учасників справи, рішення прийнято без його проголошення 24.05.2021.

Розглянувши та дослідивши матеріали справи, суд встановив.

Позов мотивовано тим, що 13.11.2020 між Фермерським господарством "Лісник-М", далі Постачальник, та Товариством з додатковою відповідальністю "Оріхівський хлібокомбінат", далі Покупець, був укладений договір поставки зерна № 154-1120, далі Договір, відповідно до п. 1.1. 1.3. якого Постачальник зобов`язується передати у власність Покупцеві, а Покупець прийняти у власність та оплатити зерно пшениці (іменований надалі - Товар). Асортимент Товару:

- пшениця - 3 класу гр. А. (сирої клейковини не менше 21% та ІДК не більше 80 одиниць). Врожаю 2020 року.

- одиниця виміру 1 тонна.

- ціна 7800,00 грн. (сім тисяч вісімсот гривень) за 1 тонну, в т.ч. з ПДВ - 1300,00 грн.

- кількість - 50 тонн (п`ятдесят тонн) +/- і 10%.

Ціна, що зазначена в договорі є звичайною.

Згідно із п. 3.1. 3.7. Договору сторони узгодили, що поставка здійснюється в строк до 31.12.2020 року. Умови поставки Товару: ЕХW Склад Постачальника (Запорізька обл., Оріхівський р-н., с. Роботіне, вул. Шевченка 23), відповідно до офіційних правил тлумачення міжнародних торгових термінів Інкотермс 2010. Вартість послуг зберігання включена до вартості Товару, зазначеного у п. 1.2. Договору. Постачальник відпускає Товар тільки особам, уповноваженим на те Покупцем. Повноваження особи, яка отримує Товар, повинні бути підтверджені довіреністю на отримання товарно-матеріальних цінностей встановленого зразка. При отриманні Товару уповноважена особа зобов`язана пред`явити документ, що засвідчує його особу. Постачальник має право відмовити у відпуску товару не уповноваженій на те особі. Відповідальність за правильність оформлення довіреності несе Покупець. При передачі Товару Постачальник зобов`язаний разом з Товаром передати Покупцеві наступні супровідні документи:

- товарну (видаткову/товарно-транспортну) накладну на товар, підписану уповноваженою особою та завірену печаткою Постачальника. Постачальник зобов`язаний надавати Покупцеві податкові накладні та розрахунки коригування до податкових накладних в електронній формі, зареєстровані в ЄРПН, в порядку і в строки, встановлені чинним законодавством України та з дотриманням умов пункту 8.8. справжньої угоди. Приймання Товару за кількістю здійснюється на підставі показань ваг Постачальника. Приймання товару за якістю і відповідністю ГОСТам і ТУ здійснюється на підставі висновку лабораторії Покупця до вивантаження продукції на склад Покупця. Завантаження Товару здійснюється силами та за рахунок Постачальника.

Умовами п. 4.1. 4.4. Договору сторони визначили, що загальна сума Договору складає 390000,00 грн. (триста дев`яносто тисяч гривень), в т.ч. ПДВ - 65000,00 грн. та є приблизною. Остаточна сума визначається по факту поставки Товару. Розрахунок за поставлений Товар Покупець здійснює шляхом 100% передоплати на розрахунковий рахунок Постачальника. Підставою для оплати є Договір. Форма оплати - безготівкова.

Пунктами 5.2., 5.3. Договору передбачено, що Постачальник має право затримати передачу Покупцю наступної партії товару на термін, що дорівнює терміну прострочення Покупцем обов`язків по оплаті вартості попередньої партії товару. Покупець має право затримати розрахунок за поставлений товар на строк, що дорівнює терміну прострочення Постачальником поставки партії товару. Так само Покупець має право відмовитися від поставленого товару, в разі прострочення поставки товару більш ніж на 10 календарних днів.

Згідно із п. 7.1. Договору цей договір набуває чинності з моменту підписання обома сторонами всіх його частин, що містять суттєві умови, і вважається укладеним до 31.12.2020 року, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами всіх зобов`язань за договором.

Матеріали справи свідчать, що позивач (Покупець за Договором) 16.11.2020 здійснив на користь відповідача (Постачальника) попередню оплату в розмірі 100% за Товар, а саме: пшеницю 3 класу гр. А 50 тонн в сумі 390000,00 грн., що підтверджується банківською випискою по рахунку позивача.

Так, на виконання умов Договору відповідач здійснив поставку товару, а позивач прийняв товар на суму 183768,00 грн., що підтверджується підписаними між ними видатковими накладними та товарно-транспортними накладними, а саме:

- видатковою накладною № РН-0000029 від 21.11.2020 на суму 92040,00 грн.;

- товарно-транспортною накладною № 002111 від 21.11.2020;

- видатковою накладною № РН-0000030 від 24.11.2020 на суму 91728,00 грн.;

- товарно-транспортною накладною № 002411 від 24.11.2020.

Позивач в позові вказує, що станом на день складання даної позовної заяви відповідач не здійснив поставку товару в кількості 26,44 тон, а також не повернув грошові кошти (попередню оплату) в сумі 206232,00 грн.

В матеріалах справи міститься акт звірки взаємних розрахунків за листопад 2020, підписаний сторонами у справі, відповідно до якого станом на 30.11.2020 заборгованість на користь Товариства з додатковою відповідальністю "Оріхівський хлібокомбінат" складає 206232,00 грн.

Судом дана належна правова кваліфікація правовідносинам сторін. За своєю правовою природою між сторонами було укладено договір поставки. Відповідно до вимог Господарського кодексу України договір вважається укладеним у випадку досягнення сторонами умов щодо його предмету, строку та ціни. Сторони досягли всіх істотних умов відносно вказаного виду договору, тобто встановили його предмет, визначили ціну та суму договору, порядок приймання товару, умови поставки товару, порядок здійснення оплати, а тому відповідно до вимог ст. ст. 638, 639, 712 ЦК України та ст. ст. 180, 181, 265 ГК України, він вважається укладеним згідно частини 7 статті 181 ГК України, а саме подія, до якої прагнули сторони відбулася.

Відповідно до ч. 1 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтею 265 ГК України також визначено, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму. У частині 1 статті 266 ГК України визначено, що предметом поставки є визначені родовими ознаками продукція, вироби з найменуванням, зазначеним у документації до зразків (еталонів), прейскурантах чи товарознавчих довідниках. Предметом поставки можуть бути також продукція, вироби, визначені індивідуальними ознаками. Предмет поставки за Договором відповідає вказаним вимогам.

Згідно із ч. 2 ст. 172 ЦК України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Частиною 1 ст. 693 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу. У разі невиконання покупцем обов`язку щодо попередньої оплати товару застосовуються положення статті 538 цього Кодексу.

Умовами п. 4.2. Договору сторони визначили, що розрахунок за поставлений Товар Покупець здійснює шляхом 100% передоплати на розрахунковий рахунок Постачальника.

Докази у справі свідчать, що позивач (Покупець за Договором) 16.11.2020 здійснив на користь відповідача (Постачальника) попередню оплату в розмірі 100% за Товар, а саме: пшеницю 3 класу гр. А 50 тонн в сумі 390000,00 грн., що підтверджується банківською випискою по рахунку позивача.

Згідно з приписами ч. 1 ст. 662 ЦК України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Статтею 663 ЦК України встановлено, що продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Пунктом 3.1. Договору визначено, що поставка здійснюється в строк до 31.12.2020 року.

Матеріали справи свідчать, що відповідач виконав частково свої зобов`язання за Договором, поставивши позивачу товар на суму 183768,00 грн., що підтверджується підписаними між ними видатковими накладними та товарно-транспортними накладними, а саме:

- видатковою накладною № РН-0000029 від 21.11.2020 на суму 92040,00 грн.;

- товарно-транспортною накладною № 002111 від 21.11.2020;

- видатковою накладною № РН-0000030 від 24.11.2020 на суму 91728,00 грн.;

- товарно-транспортною накладною № 002411 від 24.11.2020.

Враховуючи суму сплаченої позивачем попередньої оплати за поставлений Товар та вартість поставленого відповідачем Товару вбачається, що відповідач не в повному обсязі виконав обов`язок з поставки Товару у встановлений Договором строк. Вартість недопоставленого товару складає 206232,00 грн.

Зобов`язання з боку відповідача останнім не виконано в повному обсязі, товар в сумі 206232,00 грн. на адресу Покупця (позивача) не поставлено, що свідчить про невиконання умов договору з боку Постачальника.

Приписами ч. 2 ст. 693 ЦК України визначено, що якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Зі змісту зазначеної норми права можна зробити висновок, що умовою її застосування є неналежне виконання продавцем свого зобов`язання зі своєчасного передання товару покупцю. А у разі настання такої умови покупець має право діяти альтернативно: або вимагати передання оплаченого товару від продавця, або вимагати повернення суми попередньої оплати.

При цьому, можливість обрання певного визначеного варіанта правової поведінки боржника є виключно правом покупця, а не продавця.

Отже, волевиявлення щодо обрання одного з варіантів вимоги покупця має бути вчинено ним в активній однозначній формі такої поведінки, причому доведеної до продавця.

Оскільки законом не визначено форму пред`явлення такої вимоги покупцем, останній може здійснити своє право будь-яким шляхом: як то шляхом звернення до боржника з претензією, листом, телеграмою тощо, так і шляхом пред`явлення через суд вимоги у визначеній законом процесуальній формі - формі позову (такої правової позиції дотримується Верховний Суд України у постанові від 28.11.2011 у справі № 43/308-10).

У цьому випадку позивачем обрано такий варіант поведінки як повернення суми попередньої оплати товару шляхом пред`явлення вимоги у визначеній законом процесуальній формі - формі позову.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 05.06.2018 у справі № 904/8972/17.

В силу загальної норми, передбаченої у статті 599 ЦК України, та спеціальної норми, визначеної у частині першій ст. 193 ГК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частиною 1 статті 530 ЦК України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили згідно вимог ч. 2 статті 86 ГПК України. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Позивач довів суду факт порушення з боку відповідача своїх зобов`язань за Договором в частині невиконання відповідачем в повному обсязі обов`язку з поставки товару на суму 206232,00 грн. Відповідач доказів сплати залишку суми передоплати на користь позивача станом на день розгляду справи суду не надав, заявлених до нього позовних вимог не спростував. Разом з тим докази поставки товару на суму 206232,00 грн. за Договором відповідач суду не надав.

За таких обставин, позовні вимоги Товариства з додатковою відповідальністю "Оріхівський хлібокомбінат" до Фермерського господарства "Лісник-М" про стягнення коштів в сумі 206232,00 грн. обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Витрати зі сплати судового збору в сумі 3093,48 грн. покладаються на відповідача у справі - Фермерське господарство "Лісник-М" відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 129 ГПК України.

Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 3000,00 грн. суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно із ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 123 ГПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно із ч. 2 ст. 126 ГПК України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частинами 3, 4 ст. 126 ГПК України встановлено, що для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При цьому судом враховано, що поняття особи, яка є адвокатом, наводиться в статті 6 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність № 5076-VI від 05.07.2012 року, де зазначено, що адвокатом може бути фізична особа, яка має повну вищу юридичну освіту, володіє державною мовою, має стаж роботи в галузі права не менше двох років, склала кваліфікаційний іспит, пройшла стажування (крім випадків, встановлених цим Законом), склала присягу адвоката України та отримала свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю.

В якості підтвердження витрат на послуги адвоката позивач надав договір про надання правової допомоги № 4-АП від 11.09.2017, укладений між Адвокатським об`єднанням «Калниш, Носова і партнери», далі Адвокатське об`єднання, та Товариством з додатковою відповідальністю "Оріхівський хлібокомбінат", далі Клієнт, відповідно до п. 1 якого Клієнт доручає, а Адвокатське об`єднання приймає на себе зобов`язання надавати усіма законними методами та способами юридичну (правову) допомогу Клієнту в обсязі та на умовах, передбачених даним договором.

Умовами п. 4.1., 4.2., 4.5., 4.7., 4.8. договору про надання правової допомоги № 4-АП від 11.09.2017 визначено, що юридичні послуги, що надаються Адвокатським об`єднанням, Клієнт оплачує в гривнях, шляхом щомісячного переказу суми, що дорівнює 9650,00 грн. без ПДВ. Оплата за даним договором здійснюється не пізніше 2 числа місяця, наступного за місяцем надання юридичних послуг, на підставі виставленого Адвокатським об`єднанням рахунку. Оплата окремих витрат (відрядження) та інших витрат Адвокатського об`єднання, пов`язаних з виконанням цього договору, здійснюється за домовленістю сторін. За заявою Клієнта сторони вправі узгодити вартість окремої судової справи з метою включення витрат на адвокатські послуги до суми позовних вимог. За результатами надання юридичної допомоги складається акт, що підписується представниками кожної сторони. В акті вказуються обсяг наданої Адвокатським об`єднанням юридичної допомоги і її вартість. Акт надається Клієнту не пізніше 10 числа місяця, наступного за місяцем надання послуг. Акт про надання юридичної допомоги вважається підписаним, якщо протягом 5 днів з моменту його отримання Клієнтом, останній не надав Адвокатському об`єднанню письмові аргументовані заперечення на акт.

Згідно із п. 9.1. договору про надання правової допомоги № 4-АП від 11.09.2017 (в редакції додаткової угоди від 30.12.2020) даний договір набирає чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін та діє до 31 грудня 2023 року.

Відповідно до п. 1, 2 додаткової угоди від 30.04.2021 до договору про надання правової допомоги № 4-АП від 11.09.2017 керуючись п. 4.5. договору Клієнт доручив, а Адвокатське об`єднання прийняло на виконання наступні роботи: збирання, аналізування та систематизацію документів щодо контрагента Клієнта Фермерське господарство «Лісник-М» з метою підготовки позовної заяви про стягнення заборгованості на суму 206232,00 грн., що виникла на підставі договору поставки зерна від 13 листопада 2020 року № 154-1120. Сторони, при виконанні завдання за цією додатковою угодою погодили наступні погодинні ставки представників Адвокатського об`єднання: ставка представника 500,00 грн. за 1 робочу годину.

З матеріалів справи вбачається, що між Адвокатським об`єднанням та Клієнтом був підписаний акт прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) від 18.05.2021 до договору про надання правової допомоги № 4-АП від 11.09.2017, відповідно до якого вартість наданих послуг за цим актом складає 3000,00 грн. та складається з:

- збирання, аналізування та систематизації документів щодо контрагента Клієнта Фермерське господарство «Лісник-М», а саме: договір поставки, видаткові накладні, товарно-транспортні накладні та інше (2 робочі години);

- підготовка позовної заяви з розрахунком судових витрат до ФГ «Лісник-М», підготовка копій документів щодо контрагента Клієнта ФГ «Лісник-М», формування документів, нумерування, зшивання (3 робочі години);

- підготовка заяви від 18.05.2021 про розрахунок витрат на правову допомогу та про залучення акту виконаних робіт та додаткової угоди до справи (1 робоча година).

Позивач надав суду платіжне доручення № 1871 від 18.05.2021, відповідно до якого сплатив на користь Адвокатського об`єднання «Калниш, Носова і партнери» кошти в сумі 3000,00 грн. за надання правничої допомоги згідно акту від 18.05.2021 по договору № 4-АП від 11.09.2017.

З матеріалів справи вбачається, що позовна заява за вих. № 16-03/1 від 16.03.2021, розрахунок судових витрат, заява про стягнення витрат на професійну правничу допомогу за вих. № 18-05/1 від 18.05.2021 оформлені за підписом адвоката Носової П.І.

При цьому, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (частини 5-6 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

Водночас під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

У такому випадку суд, керуючись частинами 5-7, 9 статті 129 зазначеного Кодексу, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому, в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду зазначає, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N 19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

Враховуючи доведення позивачем факту надання послуг з правничої допомоги та понесення витрат на такі послуги суд дійшов висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу в сумі 3000,00 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 7, 8, 13, 74, 86, 123, 126, 129, 233, 236, 238, ч. 4 ст. 240, 247-252 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В

1. Позовні вимоги Товариства з додатковою відповідальністю "Оріхівський хлібокомбінат" до Фермерського господарства "Лісник-М" задовольнити.

2. Стягнути з Фермерського господарства "Лісник-М" (70500, Запорізька область, Оріхівський район, м. Оріхів, вул. Лесі Українки, буд. 45, кв. 56, ідентифікаційний код 22121394) на користь:

- Товариства з додатковою відповідальністю "Оріхівський хлібокомбінат" (юридична адреса: 04070, м. Київ, вул. Ігорівська, буд. 11, літера Б, адреса потужностей виробництва: 70500, Запорізька область, м. Оріхів, пров. Пісочний, буд. 3, ідентифікаційний код 00378164) кошти в сумі 206232 (двісті шість тисяч двісті тридцять дві) грн. 00 коп., витрати зі сплати судового збору в сумі 3093 (три тисячі дев`яносто три) грн. 48 коп., витрати на професійну правничу допомогу в сумі 3000 (три тисячі) грн. 00 коп., видавши наказ.

Повне рішення оформлено і підписано у відповідності до вимог ст. ст. 240, 241 ГПК України 27.05.2021 року.

Суддя О.Г. Смірнов

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.