ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.05.2021 року м. Дніпро Справа № 912/3694/20

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Кощеєва І.М. ( доповідач ),

суддів: Кузнецової І.Л., Подобєда І.М.

секретар судового засідання Пінчук Є.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу

Товариства з обмеженою відповідальністю "ЧАРНОКІТ"

на рішення Господарського суду Кіровоградської області від 12.01.2021 р.

та на додаткове рішення Господарського суду Кіровоградської області від 26.01.2021 р.

( суддя Поліщук Г.Б., м. Кропивницький, повний текст рішення складено 21.01.2021 р.,

повний текст додаткового рішення складено 28.01.2021 р.) у справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Майнінг Сервіс",

м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЧАРНОКІТ",

Кіровоградська область, Гайворонський район, смт. Салькове

про стягнення 413 589,71 грн.

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог

Товариство з обмеженою відповідальністю "Майнінг Сервіс" звернулось до Господарського суду Кіровоградської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЧАРНОКІТ" про стягнення заборгованості за договором поставки товару №17 від 30.07.2018 р. в розмірі 413 589,17 грн, з яких 407 890,53 грн основний борг, 4 559,33 грн пеня, 1 139,85 грн 3% річних, з покладанням на Відповідача судових витрат.

В обґрунтування позовних вимог Позивач посилається на неналежне виконання Відповідачем умов Договору поставки товару № 17 від 30.07.2018 р., в частині оплати отриманого товару.

Позивачем подано заяву про стягнення судових витрат із вимогою стягнути із Товариства з обмеженою відповідальністю "ЧАРНОКІТ" судові витрати, а саме витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 30 000,00 грн. До заяви додано Звіт № 1 про виконану Адвокатським бюро роботу (надані послуги) та витрачений час від 12.01.2021 р., рахунок-фактуру № 1 від 12.01.2021 р., платіжне доручення № 53 від 13.01.2021 р. на суму 30 000,00 грн, Акт № 1 прийому передачі виконаних робіт (наданих послуг) від 14.01.2021 р..

Від Товариства з обмеженою відповідальністю "ЧАРНОКІТ" надійшло клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу до 3 000,00 грн.

2. Короткий зміст оскаржуваного судового рішення у справі та мотиви його прийняття

Рішенням Господарського суду Кіровоградської області від 12.01.2021 р. позовні вимоги задоволено повністю - стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Чарнокіт" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Майнінг Сервіс" заборгованість у розмірі 413 589,71 грн., з яких: 407 890,53 грн. основний борг, 4 559,33 грн. пеня, 1139,85 грн. 3% річних, а також 6 203,85 грн. судового збору.

Додатковим рішенням Господарського суду Кіровоградської області від 26.01.2021 р. стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "ЧАРНОКІТ" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Майнінг Сервіс" витрати на правову допомогу в розмірі 30 000,00 грн.

3. Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Не погодившись з рішеннями суду першої інстанції, Товариство з обмеженою відповідальністю "ЧАРНОКІТ" звернулося з апеляційною скаргою, в якій просить рішення господарського суду скасувати в частині задоволення позовних вимог щодо стягнення пені у розмірі 4 559,33 грн. та скасувати додаткове рішення суду у даній справі.

4. Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Рішення суду на думку Скаржника, в частині задоволення позовних вимог щодо стягнення пені у розмірі 4 559,33 грн є незаконним, оскільки не відповідає законодавству та є необгрунтованим. У зв`язку із цим рішення суду підлягає скасуванню у частині задоволення позовних вимог у розмірі 4 559,33 грн.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, Скаржник посилається на те, що п. 2.3.1. Договору передбачено, що Покупець зобов`язаний проводити оплату за одержаний товар у строки, передбачені Специфікаціями. Згідно пункту 4 Специфікацій № 1 та № 3 до Договору оплата за Товар здійснюється Покупцем в два етапи: 1 етап - авансовий платіж в розмірі 50% від загальної вартості Товару протягом 3 банківських днів з дати виставлення рахунку; 2 етап - остаточний розрахунок в розмірі 50 % від загальної вартості Товару протягом 21 банківського дня з дати поставки Товару. Остання поставка товару Позивачем була здійснена 08.10.2019 р., а отже Скаржник вважає, що строк виконання Відповідачем своїх зобов`язань сплинув 05.11.2019 р..

Водночас, на думку Скаржника, оскільки Позивач звернувся до суду з позовом 16.11.2020 р., тобто поза межами річного строку, встановленого законом для вимог про стягнення пені, то Позивачем було пропущено строк позовної давності на стягнення пені. Отже суд першої інстанції помилково визнав що сума пені розрахована Позивачем у розмірі 4 559,33 грн підлягає стягненню.

Крім того, ТОВ Чарнокіт вважає, що Додаткове рішення суду першої інстанції є не об`єктивним та не обгрунтованим, оскільки розмір витрат на професійну правничу допомогу в сумі 30 000 грн. є значно завищеним та не співмірним із складністю відповідної роботи.

При цьому Скаржник зазначає, що ТОВ Чарнокіт повністю визнало суму боргу у розмірі 407 890, 53 грн. за Договором поставки товару № 17 від 30.07.2018 р., зобов`язувалось сплатити її ТОВ МАЙНІНГ СЕРВІС одразу після розрахунку із ТОВ Чарнокіт за продукцію, що ним виробляється та реалізовується, і просило Позивача погодити графік розрахунків. Отже, фактично між Позивачем та Відповідачем був відсутній будь-який спір щодо основної заборгованості у розмірі 407 890, 53 грн., ТОВ Чарнокіт не заперечувало її та не вчиняло перешкоди щодо її стягнення.

Скаржник наголошує на тому, що враховуючи незначну тривалість судових засідань у справі № 912/3694/20, заявлені витрати на професійну правничу допомогу за участь в одному судовому засіданні в суді першої інстанції не відповідають принципу співрозмірності відносно затраченого часу проведення судового засідання, що відбулось 12.01.2021 р.. Тому обсяг наданих послуг адвокатом в суді першої інстанції не відповідає критерію реальності таких витрат. ТОВ МАЙНІНГ СЕРВІС та Адвокатське бюро Горецький і Партнери ще до звернення до суду із Позовною заявою погодили гонорар у розмірі 30 000 грн. Також у Договорі відсутній порядок обчислення адвокатського гонорару ( як погодинної оплати або фіксованого розміру ).

ТОВ Чарнокіт вбачає підстави для задоволення заяви у частині стягнення з Відповідача на користь Позивача витрат на професійну правничу допомогу адвоката в суді першої інстанції у розмірі 3 000 грн.

5. Узагальнений виклад позиції інших учасників справи

Від Товариства з обмеженою відповідальністю "Майнінг Сервіс" надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому Товариство не погоджується з доводами апеляційної скарги, вважає її безпідставною і необґрунтованою.

Зокрема, Товариство посилається на те, що станом на сьогодні заборгованість Відповідачем так і не сплачена, що свідчить про порушення прав Позивача та спростовує доводи Апелянта про відсутність спору та відсутність правових підстав для нарахування пені. Більше того, такої сплати богу не здійснено навіть всупереч строків, визначених в листі Відповідача про визнання ним боргу, про який зазначено вище. Під час розгляду справи в суді першої інстанції Відповідач навіть не надав відзив на позов, не забезпечив участь свого представника в судових засіданнях.

Крім того, у відзиві Товариство посилається на те, що Відповідачем не було зроблено заяви про застосування позовної давності щодо вимог Позивача про стягнення непі в суді першої інстанції. Окрім того, період, за який розрахована неня становить з 09.10.2020 р. - 12.11.2020 р., де 09.10.2020 року - не день, наступний після спливу 7-ми денного терміну з дня отримання Відповідачем досудової вимоги про сплату заборгованості. За наведених обставин, посилання Відповідача на відсутність підстав для нарахування пені не заслуговують на увагу, є помилковими та юридично нікчемними.

Товариство також вказує на те, що між Адвокатським бюро «Горецький і Партнери» та ТОВ "Майнінг Сервіс" було укладено договір про надання правової допомоги, умови якого були погоджені сторонами. Зокрема, сторонами визначено розмір гонорару 30 000. 00 грн. під час розгляду справи в суді першої інстанції ( п. 3.2. договору ). Такий розмір гонорару відповідає ціні позову, складності справи, і, до речі, навіть є меншим, ніж 10 % від ціни позову. Адвокатським бюро «Горецький і Партнери» до та під час розгляду справи в суді першої інстанції було складено позову заяву, підготовлено додатки до позову, забезпечено участь адвоката в судових засіданнях, підготовлено та подано клопотання про приєднання доказів з письмовим поясненням на виконання вимог ухвали суду першої інстанції від 23.12.2020 р.. Таким чином, розмір гонорару, визначений Позивачем та Адвокатським бюро в договорі, а саме - 30 000,00 гри. не залежить від обсягу послуг та часу, витраченого Адвокатським бюро, а враховуючи ціну позову, кількість судових засідань, є співмірним, розумним та обгрунтованим.

Крім того, Товариство зазначає про те, що судові витрати, які Позивач очікує понести у зв`язку із розглядом справи в суді апеляційної інстанції - це витрати, пов`язані з правничою допомогою - в розмірі 15 000,00 грн. Позивач вказує на те, що ним буде подано докази понесения витрат на професійну правничу допомогу, а саме: звіт, акт виконаних Адвокатським бюро робіт, платіжні доручення про сплату гонорару.

6. Рух справи в суді апеляційної інстанції

Автоматичною системою документообігу для вирішення питання про призначення справи до розгляду визначено суддю-доповідача Кощеєва І. М. у складі колегії суддів: Кузнецової І.Л., Чус О.В..

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 22.02.2021 р. відкрито апеляційне провадження у справі та призначено апеляційну скаргу до розгляду в судове засідання на 23.03.2021 р..

22.03.2021 р., в систему "Діловодство спеціалізованого суду" внесено інформаційну довідку, відповідно до якої та з урахуванням п. 2.4.6 Засад використання автоматизованої системи документообігу суду у Центрального апеляційному господарському суді, у зв`язку з перебуванням у відпустці члена колегії - судді Чус О.В. розгляд справи № 912/3694/20 в судовому засіданні не відбувся.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 29.03.2021 р. розгляд апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "ЧАРНОКІТ" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 12.01.2021 р. у справі № 912/3694/20 призначено в судове засідання на 15.04.2021 р..

Від представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Майнінг Сервіс" - адвоката Шевченко М.М. електронною поштою до суду надійшло клопотання про його участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, з використанням власних технічних засобів. Адреса електронної пошти, що буде використана заявником для входу до системи "EasyCon".

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 29.03.2021 р. судове засідання у справі № 912/3694/20, призначене на 15.04.2021 р., з представником Товариства з обмеженою відповідальністю "Майнінг Сервіс" вирішено провести в приміщенні Центрального апеляційного господарського суду ( зал судового засідання № 511 ) в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів в системі відеокоференцзв`язку "EasyCon".

Розпорядженням керівника апарату суду від 14.04.2021 р., у зв`язку з перебуванням у відпустці судді Чус О.В., відповідно до п. 2.4.6 Засад використання автоматизованої системи документообігу суду у Центральному апеляційному господарському суді, затверджених рішенням, оформленим протоколом зборів суддів Центрального апеляційного господарського суду № 2 від 08.10.2018 р. зі змінами, призначено проведення автоматичної зміни складу колегії суддів.

Автоматичною системою документообігу для розгляду справи визначено суддю-доповідача Кощеєва І. М. у складі колегії суддів: Кузнецової І.Л., Подобєда І.М..

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 15.04.2021 р., колегією суддів у складі: судді-доповідача Кощеєва І. М., суддів: Кузнецової І.Л., Подобєда І.М., апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ЧАРНОКІТ" на рішення Господарського суду Кіровоградської області від 12.01.2021р. та на додаткове рішення Господарського суду Кіровоградської області від 26.01.2021 р. прийнято до свого провадження.

15.04.2021 р. секретарем судового засідання Пінчук Є.С. було встановлено неможливість проведення відеоконференції з представником Товариства з обмеженою відповідальністю Майнінг Сервіс за допомогою програми EasyCon. В призначений час представник Товариства з обмеженою відповідальністю Майнінг Сервіс вийшов на зв`язок, але було відсутнє зображення. За таких обставин неможливо провести судове засідання в режимі відеоконференції, про що складений відповідний акт.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 15.04.2021 р. розгляд апеляційної скарги відкладено в судове засідання на 27.05.2021 р..

Сторони не скористалися своїм правом участі в судовому засіданні та не забезпечили явку уповноважених представників, хоча про час та місце судового засідання були повідомлені належним чином.

Від Позивача надійшла заява про розгляд справи без участі його представника, в якій повідомляється, що докази на понесення судових витрат під час розгляду справи на стадії апеляційного провадження буде надано до суду протягом п`яти днів з дня постановления рішення у справі.

Від Відповідача також надійшла заява про розгляд справу без участі представника ТОВ «Чарнокіт», на підставі наявних в матеріалах справи документів.

Беручи до уваги, що неявка вказаних учасників провадження у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, матеріали справи є достатніми для розгляду апеляційної скарги, апеляційний господарський суд дійшов висновку про розгляд справи за відсутності представників сторін.

У судовому засіданні 27.05.2021 р., була оголошена вступна та резолютивна частини постанови Центрального апеляційного господарського суду.

7. Встановлені судом обставини справи

30.07.2018 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Майнінг Сервіс" ( Постачальник ) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Чарнокіт" ( Покупець ) укладено Договір поставки товару № 17, відповідно до пункту 1.1. якого Постачальник зобов`язується поставити та передати у власність Покупця товар, а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити товар на умовах, у строки та в порядку, що визначаються цим Договором і чинним законодавством України.

Кількість, перелік, найменування, вартість товару та порядок розрахунків зазначаються в Додатках ( Специфікаціях ), які є невід`ємною частиною цього Договору (п. 1.2. Договору).

Пунктом 2.3.1. Договору передбачено, що Покупець зобов`язаний проводити оплату за одержаний товар у строки, передбачені Специфікаціями.

Згідно п. 3.1. Договору вартість товару за цим Договором зазначається у відповідних Специфікаціях.

Поставка товару здійснюється на умовах EXW на склад Постачальника, м. Київ, відповідно до Правил інтерпретації комерційних термінів (ІНКОТЕРМС 2010) та у строки, вказаних у Специфікаціях (п. 4.1. Договору).

Передача товару Покупцю здійснюється на складі Постачальника (п. 4.2. Договору).

Відповідно до п. 4.6. Договору приймання товару проводиться за наявності товаросупровідних документів: видаткової накладної, рахунку-фактури.

Днем одержання товару вважається день підписання Сторонами товаросупровідних документів (п. 4.9. Договору).

Згідно п. 4.10. Договору право власності на Товар переходить від Постачальника до Покупця з моменту фактичної передачі Товару та підписання Сторонами видаткових накладних.

Пунктом 11.1. передбачено, що Договір набирає чинності з моменту його підписання і діє до 31.12.2018 року, але в будь-якому разі до повного виконання Сторонами прийнятих на себе зобов`язань. У випадку, якщо жодна із Сторін не пізніше ніж за 15 календарних днів до дати закінчення Договору письмово не заявить іншій Стороні про намір його припинити/змінити, дія Договору вважається автоматично продовженою строком на один календарний рік.

Договір підписаний повноважними представниками сторін та скріплений печатками.

30.07.2018 р. між Сторонами підписано Специфікацію № 1 до Договору поставки товару № 17 від 30.07.2018 р.. У п. 1 Специфікації визначено кількість, перелік, найменування, вартість товару, що передається Постачальником Покупцю. Загальна вартість товару, в гривні складає 90 166,70 грн з ПДВ, загальна вартість товару в валюті Долар США (USD) складає 3 371,96 доларів з ПДВ (п. 2 Специфікації).

04.10.2019 р. між Сторонами підписано Специфікацію № 3 до Договору поставки товару №17 від 30.07.2018 р.. У п. 1 Специфікації визначено кількість, перелік, найменування, вартість товару, що передається Постачальником Покупцю. Загальна вартість товару, в гривні складає 365 332,26 грн з ПДВ, загальна вартість товару в валюті Долар США (USD) складає 14 760,90 доларів з ПДВ ( п. 2 Специфікації ).

Згідно пункту 4 Специфікацій № 1 та № 3 оплата за Товар здійснюється Покупцем в два етапи: 1 етап - авансовий платіж в розмірі 50% від загальної вартості Товару протягом 3 банківських днів з дати виставлення рахунку. Сума авансового платежу (S1) розраховується за формулою: S1 = (S х 0.5)* ASK, де S - загальна вартість товару в валюті Долар США (USD) на дату підписання даної Специфікації. ASK - курс продажу в валюті Долар США (USD) на Міжбанківській валютній біржі (з а інформацією, розміщеною на сайті http:///www.udinform.com ), на момент закриття торгів, станом на дату, яка передує даті виставлення рахунку; 2 етап: остаточний розрахунок в розмірі 50 % від загальної вартості Товару протягом 21 банківського дня з дати поставки Товару. Сума остаточного розрахунку (S2) розраховується за формулою: S2 = (S х 0,5) *ASK, де S - загальна вартість товару в валюті Долар США (USD) на дату підписання Специфікації. ASK - курс продажу Долар США (USD) на Міжбанківській валютній біржі ( за інформацією, розміщеною на сайті http:///www.udinform.com ) на момент закриття торгів, станом на дату, яка передує даті виставлення рахунку.

На виконання Договору, Постачальник поставив Покупцю товар на загальну суму 845 239,54 грн, що підтверджується наступними видатковими накладними: № 64329 від 14.08.2018 на суму 90 166,70 грн, № 65904 від 26.09.2018 на суму 137 760,00 грн, № 68579 від 12.12.2018 на суму 80 003,03 грн, № 68580 від 12.12.2018 на суму 97 726,56 грн, № 68581 від 12.12.2018 на суму 58 000,01 грн, № 78597 від 08.10.2019 на суму 16 250,98 грн, № 78569від 08.10.2019 на суму 365 332,26 грн.

Крім того, Постачальником виставлено Покупцю наступні рахунки на оплату: № 24216 від 14.08.2018 на суму 90 166,70 грн, № 24965 від 05.09.2018 на суму 137 760,00 грн, № 27549 від 14.11.2018 на суму 80 003,03 грн, № 27552 від 14.11.2018 на суму 97 726,56 грн, № 27404 від 09.11.2018 на суму 58 000,01 грн, № 9157 від 08.10.2019 на суму 16 250,98 грн.

За твердженням Позивача, всі поставки Товару за вищевказаними видатковими накладними здійснювались Товариством з обмеженою відповідальністю "Майнінг Сервіс" на виконання Договору поставки товару № 17 від 30.07.2018 р., інші договори між Сторонами не укладалися.

Покупець отриманий товар оплатив частково, що підтверджується наступними платіжними дорученнями: № Ф1239 від 01.08.2018 на суму 45 083,35 грн, № Ф 1438 від 04.09.2018 на суму 45 083,35 грн, № Ф1462 від 06.09.2018 на суму 68 880,00 грн, № Ф1813 від 14.11.2018 на суму 40 001,52 грн, № Ф1812 від 14.11.2018 на суму 48 863,28 грн, № Ф1569 від 01.11.2018 на суму 21 000,00 грн (лист про оплату рахунку № 27404 від 09.11.2018 на суму 21 000,00 грн), № 2997 від 14.08.2020 на суму 21 000,00 грн ( лист про оплату рахунку № 27404 від 09.11.2018 на суму 21 000,00 грн ). Крім того, за твердженням Позивача, Відповідачем частково оплачено отриманий товар у розмірі 150 000,00 грн згідно видаткової накладної № 78569 від 08.10.2019 р. на загальну суму 365 332,26 грн.

Пунктом 6 Специфікації № 1 від 30.07.2018 р. до Договору поставки товару № 17 від 30.07.2018 р. передбачено, що після проведення оплати по виставленому рахунку, в разі зміни курсу продажу (ASK) валюти Долар США (USD) на Міжбанківській валютній біржі (за інформацією, розміщеною на сайті http://www.udinform.com), в порівнянні з курсом чинним на дату підписання даної Специфікації, Постачальник надає по кожному платежу: відкоригований рахунок на суму коригування, розрахунок коригування до податкової накладної.

Враховуючи вищезазначене, Товариством з обмеженою відповідальністю "Майнінг Сервіс" здійснено коригування рахунку та надано відповідачу Акт узгодження ціни № 25847 від 01.10.2018 до видаткової накладної № 64329 від 14.08.2018 на суму 2 562,49 грн.

Станом на 30.06.2020 р. заборгованість Відповідача перед Позивачем складає 407 890,53 грн, що підтверджується підписаним та скріпленим печатками сторін Актом звірки взаємних розрахунків між Товариством з обмеженою відповідальністю "Майнінг Сервіс" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Чарнокіт".

З метою досудового врегулювання спору, Позивач звернувся до Відповідача з вимогою про сплату заборгованості за договором в порядку ст. 692 ЦК України, відповідно до якої просив оплатити заборгованість у розмірі 407 890,53 грн, яка утворилась станом на 24.09.2020 р. в строк 7 робочих днів з моменту отримання даної вимоги.

У відповіді на Вимогу від 29.09.2020 р. № 13/К Відповідач визнав наявність заборгованості перед Товариством з обмеженою відповідальністю "Майнінг Сервіс" на загальну суму 407 890,53 грн та просив погодити графік погашення заборгованості.

Враховуючи відсутність сплати суми боргу Відповідачем, Позивач звернувся із вказаним позовом до суду.

8. Оцінка аргументів учасників справи і висновків суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (ч. 1). Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ч. 2). Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього (ч. 3). Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 4).

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлених місцевим господарським судом обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відтак, враховуючи нездійснення наразі Відповідачем оплати вартості поставленого товару та штрафних санкцій за несвоєчасну оплату поставленого товару за Договором поставки товару № 17 від 30.07.2018 р. ТОВ "Майнінг Сервіс" звернулось до господарського суду з позовними вимогами до ТОВ "Чарнокіт" про стягнення означеної суми боргу та штрафних санкцій.

Отже, сутність розглядуваного спору полягає у спонуканні Відповідача до сплати суми основного боргу та штрафних санкцій за порушення ( прострочення у виконанні ) зобов`язань зі своєчасної оплати поставки, обумовленого в договорі товару.

Беручи до уваги правову природу укладеного Договору поставки товару № 17 від 30.07.2018 р., кореспондуючі права та обов`язки його сторін, оцінка правомірності заявлених вимог має здійснюватися судом з урахуванням приписів законодавства, які регламентують правовідносини з поставки, які (приписи), в свою чергу, згідно ч. 2 ст. 712 ЦК України передбачають можливість застосування загальних положень про купівлю-продаж.

Викладене зумовлює погодження із доводами місцевого суду щодо визначення норм матеріального права, у світлі яких має вирішуватися питання відносно розглядуваного спору.

Беручи до уваги встановлену ст. 204 ЦК України та не спростовану в межах цієї справи в порядку ст. 215 цього Кодексу презумпцію правомірності означеного договору, апеляційний суд вважає його належною у розумінні ст. ст. 11, 509 ЦК України та ст. ст. 173, 174 ГК України підставою для виникнення та існування обумовлених таким договором кореспондуючих прав і обов`язків сторін.

Як встановлено ч. 1 ст. 265 ГК України, ст. ст. 655, 662 та 663 ЦК України, Продавець зобов`язаний передати товар, визначений у договорі купівлі-продажу у строк, встановлений договором, разом з товаросупровідними документами. Означений обов`язок ч.1 ст.712 цього Кодексу безпосередньо закріплений і для договору поставки.

Наразі, отримання коштів (штрафних санкцій) за прострочення виконання такого зобов`язання з поставки товару є належним об`єктом судового захисту у розумінні ст. 5 ГПК України та ст. 15 ЦК України правом Позивача, примушення Відповідача до сплати яких - є належним способом судового захисту у разі наявності порушення такого зобов`язання з боку останнього.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 ГК України та ст. 526 ЦК України зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов закону, інших правових актів, договору, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). При цьому, приписи ч. 7 ст. 193 ГК України та ст. 525 ЦК України встановлюють загальне правило щодо заборони односторонньої відмови від зобов`язання або односторонньої зміни його умов, що кореспондується із вимогами ст. 629 ЦК України щодо обов`язковості договору для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 202 ГК України та ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняються виконанням, проведеним належним чином.

Враховуючи викладене, Відповідач не має правових підстав для ухилення від виконання обов`язку із здійснення своєчасної оплати поставленого товару за договором, що зумовлює право Позивача у разі несвоєчасної оплати на нарахування у відповідності до п. 7.3 його умов штрафних санкцій, а саме пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на момент прострочення, від загальної суми заборгованості, за кожен день прострочення, включаючи день оплати.

Відповідно до розрахунку Позивача, наведеним у позовній заяві, останнім нараховано Відповідачу 4 559,33 грн пені за період з 09.10.2020 р. по 12.11.2020 р..

Предметом апеляційного оскарження та, відповідно, апеляційного розгляду у цій справі є ухвалене судове рішення в частині стягнення задоволення позовних вимог щодо стягнення пені у розмірі 4 559,33 грн. та додаткового рішення суду у даній справі, а відтак, враховуючи, що рішення в частині стягнення 407 890,53 грн основного боргу та 1 139,85 грн 3% річних сторонами не оскаржується, згідно з ч. 1 ст. 269 ГПК України в цій частині рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку не переглядається.

При цьому, колегія суддів зазначає про те, що при апеляційному перегляді не встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права щодо винесення судом першої інстанції рішення в частині стягнення 407 890,53 грн основного боргу та 1 139,85 грн 3% річних.

Судом першої інстанції задоволенні вимоги Позивача щодо стягнення з Відповідача 4 559,33 грн пені за період з 09.10.2020 р. по 12.11.2020 р., що колегія суддів вважає вірним з огляду на таке.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до п. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Судом першої інстанції встановлено, що станом на 30.06.2020 р. заборгованість Відповідача перед Позивачем складає 407 890,53 грн, що підтверджується підписаним та скріпленим печатками сторін Актом звірки взаємних розрахунків між Товариством з обмеженою відповідальністю "Майнінг Сервіс" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Чарнокіт".

З метою досудового врегулювання спору, Позивач звернувся до Відповідача з вимогою про сплату заборгованості за договором в порядку статті 692 ЦК України, відповідно до якої просив оплатити заборгованість у розмірі 407 890,53 грн, яка утворилась станом на 24.09.2020 р. в строк 7 робочих днів з моменту отримання даної вимоги.

У відповіді на Вимогу від 29.09.2020 р. № 13/К Відповідач визнав наявність заборгованості перед Товариством з обмеженою відповідальністю "Майнінг Сервіс" на загальну суму 407 890,53 грн та просив погодити графік погашення заборгованості.

Згідно зі ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання, настають наслідки, передбачені договором або законом.

В силу ст. 230 ГК України, штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Пунктом 7.3. Договору сторони погодили, що за порушення строків оплати Покупець сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на момент прострочення, від загальної суми заборгованості, за кожен день прострочення, включаючи день оплати.

Позивачем нараховано Відповідачу 4 559,33 грн пені за період з 09.10.2020 р. по 12.11.2020 р..

Перевіривши розрахунок пені, господарський суд встановив, що сума пені розрахована Позивачем не перевищує суму пені розраховану судом, а тому дійшов обгрунтованого висновку про наявність підстав для стягнення з Відповідача на користь Позивача 4 559,33 грн пені.

Колегією суддів відхиляється твердження Скаржника про пропуск Позивачем строку позовної давності на вимогу про стягнення пені, оскільки позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

Як вбачається з матеріалів справи, Відповідачем не було зроблено заяви про застосування позовної давності щодо вимог Позивача про стягнення пені в суді першої інстанції. Окрім того, період, за який розрахована пеня становить з 09.10.2020 р. по 12.11.2020 р., де 09.10.2020 р. - день, наступний після спливу 7-ми денного терміну з дня отримання Відповідачем досудової вимоги про сплату заборгованості. За наведених обставин, посилання Відповідача на відсутність підстав для нарахування пені є помилковими.

Щодо доводів Скаржника стосовно Додаткового рішення суду першої інстанції та розміру витрат на професійну правничу допомогу в сумі 30 000 грн., який Скаржник вважає завищеним та не співмірним із складністю відповідної роботи, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи Позивачем подано заяву про стягнення із Товариства з обмеженою відповідальністю "ЧАРНОКІТ" витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 30 000,00 грн. До заяви додано Звіт № 1 про виконану Адвокатським бюро роботу (надані послуги) та витрачений час від 12.01.2021 р., рахунок-фактуру № 1 від 12.01.2021 р., платіжне доручення № 53 від 13.01.2021 р. на суму 30 000,00 грн, Акт № 1 прийому передачі виконаних робіт (наданих послуг) від 14.01.2021 р..

Від Товариства з обмеженою відповідальністю "ЧАРНОКІТ" надійшло клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу із вимогою зменшити розмір судових витрат, а саме витрат на професійну правничу допомогу до 3 000,00 грн.

Згідно зі ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно з ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до ч. 3 ст. 126 ГПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

За змістом ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Разом з тим, ст. 16 ГПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Судом першої інстанції встановлено, що 11.11.2020 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Майнінг Сервіс" та Адвокатським бюро "Горецький і Партнери" укладено Договір про надання правової допомоги № 20-83 (далі Договір) відповідно до п.1.1 якого за цим Договором Адвокатське бюро зобов`язується надавати правову (професійну правничу) допомогу, адвокатські послуги Клієнту, а саме: проводити в інтересах та від імені Клієнта всі необхідні дії, пов`язані зі стягненням заборгованості з Товариства з обмеженою відповідальністю "ЧАРНОКІТ" (код ЄДРПОУ 32954158) за Договором поставки товару № 17 від 30.07.2018 року в розмірі 407 890,53 грн, а також пені, трьох відсотків річних та інфляційного збільшення боргу.

Відповідно до п.3.2. Договору, розмір гонорару який Клієнт має сплатити Адвокатському бюро за надання правової (професійної правничої) допомоги під час розгляду справи в суді першої інстанції становить 30 000,00 грн.

Згідно з п.3.5. Договору підставою оплати гонорару є наступні документи: 1) звіт про виконану Адвокатським бюро роботу та витрачений час; 2) рахунок фактура.

За п.3.7. Договору після складання звіту про виконану роботу та оплати Клієнтом гонорару між сторонами складається акт приймання передачі послуг.

Пунктом 5.1. Договору визначено, що цей Договір вважається укладеним з моменту його підписання Сторонами і діє 2 роки з моменту його підписання.

Договір підписано повноважними представниками сторін та скріплено печатками.

На виконання умов Договору про надання правової допомоги № 20-83 від 11.11.2020 сторонами складено та підписано Звіт № 1 про виконану Адвокатським бюро роботу (надані послуги) та витрачений час від 12.01.2021 за яким станом на 12.01.2021 Адвокатським бюро виконано наступну роботу (надано послуги): здійснено аналіз наявних документів по справі; складено договір про надання правової допомоги 3 год.; надано Клієнту усні консультації по справі 1 год.; складено позовну заяву про стягнення заборгованості з ТОВ "ЧАРНОКІТ", здійснено розрахунок заборгованості з урахуванням трьох процентів річних та пені 5 год.; підготовлено копії документів, необхідних для подачі позовної заяви до суду, завірено належним чином, направлено позов до Господарського суду Кіровоградської області засобами поштового зв`язку 1,5 год.; підготовлено копію позовної заяви з доданими до неї документами для відповідача, направлено позовну заяву засобами поштового зв`язку на адресу відповідача 1,5 год.; складено та направлено на адресу суду клопотання про проведення судового засідання ( 04.12.2020 р. ) у режимі відеоконференції, клопотання про проведення судового засідання без участі позивача, клопотання про проведення судового засідання ( 23.12.2020 р. ) у режимі відеоконференції, клопотання про проведення судового засідання ( 21.01.2021 р. ) у режимі відеоконференції 2,5 год.; складено та направлено на адресу суду клопотання про приєднання доказів до матеріалів справи, підготовлено копії документів, завірено належним чином, направлено клопотання про приєднання доказів до Господарського суду Кіровоградської області засобами поштового зв`язку 2 год.; підготовлено копію клопотання про приєднання доказів з доданими до нього документами для відповідача, направлено клопотання про приєднання доказів засобами поштового зв`язку на адресу відповідача 1 год.; підготовка та участь в судовому засіданні 12.01.2021 року 1 год.; складено звіт, рахунок-фактуру, акт приймання передачі робіт 1 год.

Згідно рахунку-фактури № 1 від 12.01.2021 за юридичні послуги Товариством з обмеженою відповідальністю "Майнінг Сервіс" сплачено 30 000,00 грн.

Оплата здійснена Товариством з обмеженою відповідальністю "Майнінг Сервіс" підтверджується платіжним дорученням № 53 від 13.01.2021 р. на суму 30 000,00 грн із призначенням платежу: "Професійна правнича допомога у справі № 912/3694/20 Договір № 20-83 від 11.11.2020 року".

14.01.2021 р. між Адвокатським бюро "Горецький і Партнери" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Майнінг Сервіс" складено Акт № 1 прийому передачі виконаних робіт (наданих послуг), який підписано повноважними представниками сторін із поставленням відбитків печаток.

У відповідності до ч. 6 ст. 126 ГПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідачем подано відповідне клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу в обґрунтуванні якого зазначено, що розмір заявлених позивачем витрат є значно завищеним, неспівмірним зі складністю відповідної роботи, даної справи її обсягом та часом витраченим на виконання робіт із наступних підстав: сума витрат є завищеною та не відповідає складності даної справи; витрати за участь в одному судовому засіданні в суді першої інстанції не відповідають принципу співрозмірності відносно затраченого часу проведення судового засідання; майже половина часу витраченого на надання професійної правничої допомоги стосується процесуальних клопотань виготовлення яких не вимагало значного обсягу юридичної та технічної роботи; зазначення робіт вказаних у рядку 1-5 таблиці, що міститься в звіті № 1 фактично стосується однієї послуги - звернення до суду із позовною заявою; за змістом п.3.2. Договору про надання правової допомоги № 20-83 між Позивачем та адвокатським бюро ще до звернення до суду погоджено гонорар у розмірі 30 000,00 грн, також у Договорі відсутній порядок обчислення адвокатського гонорару (як погодинної оплати).

Враховуючи надані докази на підтвердження здійснених фактичних витрат на оплату послуг адвоката та обґрунтованість їх розміру, місцевий господарський суд дійшов правильного висновку про задоволення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Майнінг Сервіс" та стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "ЧАРНОКІТ" 30 000,00 грн витрат на професійну (правничу) допомогу у справі № 912/3694/20.

При цьому, судом враховано, що ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" визначено, що адвокатський гонорар може існувати у фіксованій формі. Оскільки Договором про надання правової допомоги з додатками до нього, визначено суму гонорару саме в такий спосіб, Позивач не зобов`язаний посилатись на час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг). Обґрунтованість розміру витрат на оплату послуг адвоката в такому разі визначається на підставі наявних доказів. Вказану позицію викладено Верховним Судом в додатковій постанові у справі № 924/447/18 від 02.07.2020 р..

Як слушно зауважив місцевий господарський суд в межах цієї справи розмір гонорару адвоката встановлений сторонами договору у фіксованому розмірі, не залежить від обсягу послуг та часу витраченого представником Відповідача, а отже є визначеним. У матеріалах справи наявні достатні докази на підтвердження того, що правова допомога Товариству з обмеженою відповідальністю "Майнінг Сервіс" надавалась Адвокатським бюро "Горецький і Партнери" в обсязі та за вартістю встановленою сторонами у Договорі про надання правової допомоги № 20-83 від 11.11.2020 р..

З огляду на викладене, апеляційний господарський суд погоджується з висновком місцевого господарського суду про наявність підстав для задоволення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Майнінг Сервіс" та стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "ЧАРНОКІТ" 30 000,00 грн витрат на професійну (правничу) допомогу у справі № 912/3694/20.

9. Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

У справі "Руїз Торіха проти Іспанії", ЄСПЛ вказав, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватися у світлі обставин кожної справи.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів Скаржника та їх відображення у судовому рішенні, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" ( Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006 р. ).

Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

З огляду на приписи ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини від 23.02.2006 р." Конвенція застосовується судами України як частина національного законодавства, а практика ЄСПЛ, через рішення якого відбувається практичне застосування Конвенції, застосовується судами як джерело права.

Отже, доводи заявника апеляційної скарги про порушення норм матеріального та процесуального права судом попередньої інстанцій під час прийняття оскаржуваного процесуального документу не знайшли свого підтвердження.

Водночас колегія суддів погоджується з аргументами, викладеними Позивачем у відзиві на апеляційну скаргу, що ґрунтуються на встановлених місцевим господарським судом обставинах справи та відповідають нормам процесуального права, які регулюють спірні правовідносини.

За змістом ст. 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ст. 276 ГПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин та з урахуванням меж розгляду апеляційної скарги в порядку ст. 269 ГПК України, апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а оскаржуване рішення залишенню без змін.

10. Судові витрати

У зв`язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, згідно вимог ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладаються на Скаржника.

За ч. 1, 3 ст. 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу.

Як вбачається з відзиву на апеляційну скаргу, Позивач просить стягнути з Відповідача ( Скаржника ) понесені ним витрати, пов`язані з розглядом апеляційної скарги.

Позивачем у клопотанні заявлено про подачу доказів на підтвердження розміру судових витрат в порядку ч. 8 ст. 129 ГПК України.

Згідно ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Враховуючи викладене, апеляційний господарський суд вважає за необхідне призначити судове засідання для вирішення питання про судові витрати та встановити Позивачу строк для подачі суду доказів щодо розміру, понесених ним судових витрат.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 269, 270, 273, 275 - 285, 287 ГПК України, Центральний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ЧАРНОКІТ" залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Кіровоградської області від 12.01.2021 р. у справі № 912/3694/20 залишити без змін.

Додаткове рішення Господарського суду Кіровоградської області від 26.01.2021 р. у справі № 912/3694/20 залишити без змін.

Витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Скаржника.

Призначити розгляд заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Майнінг Сервіс" про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "ЧАРНОКІТ" витрат на професійну правничу допомогу, у розмірі 15 000,00 грн., в судове засідання на 08.06.2021 р. на 16:00 год.

Відповідно до ч. 8 ст. 129 ГПК України встановити ТОВ "Майнінг Сервіс" строк для подання доказів щодо витрат на професійну правову допомогу - до 03.06.2021 р.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку у двадцятиденний строк до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 31.05.2021 р.

Головуючий суддя І.М. Кощеєв

Суддя I. Л. Кузнецова

Суддя І.М. Подобєд