ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.06.2021м. ДніпроСправа № 904/2247/21

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Мілєвої І.В. за участю секретаря судового засідання Симбірьової К.В.

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Композит-Еко", м. Київ

до Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат", Дніпропетровська область, м. Жовті Води

про стягнення 5 837 740,01 грн.

Представники:

від позивача: Хандога В.В., ордер АЕ №1059340 від 09.03.2021;

від відповідача: не з`явився.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Композит-Еко" звернулося до господарського суду з позовною заявою до Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" про стягнення 9 123 227,84 грн., з яких: 8 719 436,99 грн. основний борг, 100 719,02 грн. 3% річних, 303 071,83 грн. інфляційні втрати.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем умов договору про закупівлю товару №112/13/390Е від 21.02.2020 в частині оплати поставленого товару.

Ухвалою від 10.03.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Постановлено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження та призначити підготовче засідання на 07.04.2021.

07.04.2021 до підготовчого засідання не з`явився представник позивача. Про дату, час та місце підготовчого засідання був повідомлений 22.03.2021 належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (ухвали суду).

07.04.2021 до підготовчого засідання не з`явився представник відповідача. Про дату, час та місце підготовчого засідання був повідомлений 19.03.2021 належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (ухвали суду).

Ухвалою від 07.04.2021 відкладено підготовче засідання на 28.04.2021.

27.04.2021 позивач подав до суду заяву про розподіл судових витрат (витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 25000,00грн.)

28.04.2021 відповідач подав до суду відзив на позовну заяву.

28.04.2021 до підготовчого засідання з`явився представник позивача.

28.04.2021 до підготовчого засідання не з`явився представник відповідача. Подав до суду клопотання про відкладення розгляду справи.

Ухвалою від 28.04.2021 відкладено підготовче засідання на 11.05.2020.

28.04.2021 позивач подав заяву, повідомивши, що відповідач здійснив часткове погашення боргу на суму 812 440,00грн., 300 000,00грн., 500 000,00грн, подав відповідні платіжні доручення.

28.04.2021 відповідач подав до суду відзив на заяву про винесення додаткового рішення, в якому просив відмовити у повному обсязі щодо стягнення адвокатських послуг у розмірі 25000,00грн.

11.05.2021 до підготовчого засідання з`явився представник позивача.

11.05.2021 до підготовчого засідання не з`явився представник відповідача.

Ухвалою від 11.05.2021 закрито підготовче провадження, призначено справу для судового розгляду по суті у судове засідання на 31.05.2021.

27.05.2021 відповідач подав до суду клопотання про зменшення розміру штрафних санкцій.

25.05.2021 та 31.05.2021 відповідач подав письмові пояснення, зокрема, і щодо часткової сплати основного боргу.

31.05.2021 до судового засідання з`явився представник позивача.

31.05.2021 до судового засідання не з`явився представник відповідача.

Ухвалою від 31.05.2021 відкладено судове засідання на 01.06.2021, запропоновано учасникам справи подати до суду належні докази (за наявності) сплати заборгованості: 05.01.2021 на суму 661 090,40 грн., 30.04.2021 на суму 500 000,00 грн., 21.05.2021 на суму 500 000,00 грн..

01.06.2021 до судового засідання з`явився представник позивача.

01.06.2021 до судового засідання не з`явився представник відповідача.

01.06.2021 позивач подав до суду:

- заяву щодо клопотання відповідача про зменшення штрафних санкцій та повідомив, що відповідач здійснив часткове погашення боргу , додав платіжні доручення про сплату відповідачем 05.01.2021 на суму 661 090,40 грн., 30.04.2021 на суму 500 000,00 грн., 21.05.2021 на суму 500 000,00 грн.;

- заяву про зменшення позовних вимог, розрахунок;

- заяву про повернення зайво сплаченого судового збору.

Позивач просить стягнути з відповідача 5 837 740,01грн., з яких: 5 445 906,59 грн. основний борг, 99 414,95 грн. 3% річних, 292 418,47 грн. інфляційні втрати.

В порядку ст. 240 ГПК України у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

21.02.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Композит-Еко" (постачальник) та Державним підприємством "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" (покупець) було укладено договір про закупівлю товару № 112/13/390Е (далі - договір).

Постачальник зобов`язується поставити покупцеві товар, зазначений в п. 1.2. договору, а покупець прийняти і оплатити такий товар (п. 1.1. договору).

Постачальник зобов`язується поставити Хімічна продукція різна, код 2496 (Каталізатор ванадієвий) за найменуванням, кількістю та ціною відповідно до Специфікації №1, яка є невід`ємною частиною договору (п. 1.2. договору).

Сума (ціна) договору, відповідно до специфікації №1 становить 12 674 902,50 грн., крім того податок на додану вартість 20% - 2 534 980,50 грн. Загальна сума становить 15 209 883,00 грн. з урахуванням ПДВ 20% (п. 3.1. договору).

Відповідно до п. 7 ч. 4 ст. 36 Закону України «Про публічні закупівлі», порядок зміни ціни одиниці Товару залежно від зміни курсу іноземної валюти встановленого на дату проведення електронного аукціону, більш ніж на 10% по відношенню до курсу іноземної валюти, встановленого Національним банком України (далі - НБУ) на дату, що передує даті поставки Товару, здійснюється за наступною формулою: Ц1=(Ц/К)хК1, де Ці - ціна одиниці товару, яка підлягає оплаті після коригування; Ц - ціна одиниці товару, зафіксована у договорі; К - курс іноземної валюти (НБУ) по відношення до гривні на дату проведення електронного аукціону; К1 - курс іноземної валюти (НБУ) по відношенню до гривні на дату поставки товару (п. 3.2. договору).

У випадку зміни ціни товару в бік збільшення не більше ніж на 10%, постачальник зобов`язаний письмово повідомити покупця про настання таких змін з наданням підтверджуючого документу (довідка Держзовнішінформ) для коригування ціни товару. У разі неузгодження сторонами ціни товару сторони залишають за собою право розірвати договір (п. 3.3. договору).

Товар, який поставляється відповідно до цього договору, сплачується покупцем за погодженими цінами в національній валюті України (п. 4.1. договору).

Покупець здійснює оплату отриманої партії товару по факту його поставки протягом 30-ти календарних днів. Поставка наступної партії здійснюється після оплати попередньої (п. 4.2. договору).

Поставка товару здійснюється партіями. Обсяг кожної партії уточнюється у заявках. Термін поставки кожної партії товару протягом 30-ти календарних днів після отримання заявки. Заявка може направлятися постачальнику за допомогою електронних засобів зв`язку (факс, електронна пошта, тощо) з наступним направленням оригіналів документів (п. 5.1. договору).

Поставка Товару здійснюється автомобільним транспортом на умовах DDP (склад покупця, вул. Першотравнева, 2д, м. Жовті Води, Дніпропетровська область) відповідно до Інкотермс 2010 (п. 5.2. договору).

При поставці партії товару постачальник надає сертифікат виробника або паспорт виробника, завірені копії сертифікатів на відповідність міжнародним стандартам ISO 9001:2015, ISO 14001:2015, DS/ОНSАS 18001:2008, рахунок фактуру; видаткову накладну; товарно-транспортні документи (п. 5.3. договору).

Датою поставки товару та переходу права власності на товар буде вважатися дата фактичної поставки товару на склад покупця (п. 5.4. договору).

Покупець зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати за поставлений товар (п. 6.1.1. договору).

Постачальник зобов`язаний забезпечити поставку товару у строки, встановлені цим договором (п. 6.3.1. договору).

Договір набирає чинності з моменту підписання його сторонами і діє до 31.12.2020, але в будь-якому разі до повного виконання сторонами своїх зобов`язань (п. 11.1. договору).

Закінчення строку цього договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії цього договору (п. 11.3. договору).

Сторонами підписано специфікацію № 1 до договору (а.с. 13), в якій визначено товар, що підлягає поставці: каталізатор ванадієвий VK-38 Haldor Topsoe у кількості 65 м3, вартістю 15 209 883,00 грн. з ПДВ.

Позивач зазначає, що на виконання умов договору поставив відповідачу товар на суму 4 118 368,32 грн., на підтвердження чого надав підписану сторонами та скріплену їх печатками видаткову накладну № 25 від 06.07.2020 (а.с. 14) та товарно-транспортну накладну № К-025 від 06.07.2020 (а.с. 15).

20.10.2020 сторони підписали додаткову угоду № 1 до договору (а.с. 16), в якій, відповідно до вимог п. 7 ч. 4 ст. 36 Закону України «Про публічні закупівлі», у зв`язку з ростом курсу іноземної валюти (євро) більше ніж на 10%, листа постачальника з додатками та враховуючи те що товар є імпортного виробництва, сторони домовилися змінити ціну товару та перерахувати суму (ціну) договору згідно пункту 3.2. договору за формулою: Ц1 - (Ц/К)хКІ = (233 998,20/27,3253)х33,33980 = 285 502,93 грн. Однак, відповідно до листа постачальника сторони домовилися зменшити нову ціну до 261 42436 грн. з ПДВ 20%. Поставка товару буде здійснюватися відповідно до специфікації № 3, яка є невід`ємною частиною додаткової угоди та договору. Специфікацію №1 до договору вважати такою, що втратила чинність.

Згідно із специфікацією № 3, викладеній в додатковій угоді № 1 від 20.10.2020, поставці підлягає товар: каталізатор ванадієвий VK-38 Haldor Topsoe у кількості 47,40 м3, вартістю 12 391 514,47 грн. з ПДВ.

Відповідно до п. 3 додаткової угоди № 1 від 20.10.2020, під час дії договору було поставлено товарів відповідно до специфікації № 2, яка є невід`ємною частиною додаткової угоди та договору.

Згідно із специфікацією № 2, викладеній в додатковій угоді № 1 від 20.10.2020 поставці підлягає товар: каталізатор ванадієвий VK-38 Haldor Topsoe у кількості 17,60 м3, вартістю 4 118 368,32 грн. з ПДВ.

Відповідно до п. 4 додаткової угоди № 1 від 20.10.2020 ціна договору відповідно до специфікацій № 2 та № 3 буде складати 13 758 235,66 грн., крім того податок на додану вартість 20% - 2 751 647,13 грн. Загальна сума становить 16 509 882,79 грн. з урахуванням ПДВ 20%. Ціна договору при цьому збільшиться на 1 299 999,79 грн., у тому числі податок на додану вартість 20% -216 666,63 грн.

Також, в додатковій угоді № 1 від 20.10.2020 сторони дійшли згоди п. 1.2. договору викласти у наступній редакції:

"1.2. Постачальник зобов`язується поставити Хімічна продукція різна, код 2496 (Каталізатор ванадієвий) за найменуванням, кількістю та ціною відповідно до Специфікацій № 2 та № 3, які є невід`ємною частиною договору." та п. 3.1. договору викласти у наступній редакції:

"3.1. Сума (ціна) договору, відповідно до специфікацій № 2 та № 3 становить 13 758 235,66 грн., крім того податок на додану вартість 20% - 2 751 647.13 грн. Загальна сума становить 16 509 882,79 грн. з урахуванням ПДВ 20%.".

Позивач зазначає, що після підписання сторонами додаткової угоди № 1 від 20.10.2020 поставив відповідачу товар на суму 4 601 068,67 грн., на підтвердження чого надав підписану сторонами та скріплену їх печатками видаткову накладну № 37 від 22.10.2020 (а.с. 17) та товарно-транспортну накладну № К-037 від 22.10.2020 (а.с. 18).

Всього за видатковими накладними № 25 від 06.07.2020, № 37 від 22.10.2020 та товарно-транспортними накладними № К-025 від 06.07.2020, №К-037 від 22.10.2020 відповідачу було поставлено товар на загальну суму 8 719 436,99 грн. (4 118 368,32 грн. + 4 601 068,67 грн.).

Відповідно до п. 4.2. договору покупець здійснює оплату отриманої партії товару по факту його поставки протягом 30-ти календарних днів.

Якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день (ч. 5 ст. 254 Цивільного кодексу України).

Таким чином, відповідно до п. 4.2. договору, з урахуванням положень ч. 5 ст. 254 Цивільного кодексу України відповідач повинен був сплатити за поставлений товар:

- відповідно до видаткової накладної № 25 від 06.07.2020 вартістю 4 118 368,32 грн. у строк до 05.08.2020 включно (06.07.2020 + 30 календарних днів);

- відповідно до видаткової накладної № 37 від 22.10.2020 вартістю 4 601 068,67 грн. у строк до 23.11.2020 включно (22.10.2020 + 30 календарних днів, з урахуванням того, що останній день сплати 21.11.2020 припадає на вихідний день суботу).

Однак, як зазначає позивач, відповідач в порушення умов договору за поставлений товар не розрахувався, у зв`язку із чим у нього виникла заборгованість перед позивачем у розмірі 8 719 436,99 грн.

23.12.2020 сторони підписали додаткову угоду № 2 до договору (а.с. 19), в якій у зв`язку з тим, що не в повному обсязі виконані зобов`язання сторонами, керуючись положеннями п. 4 ч. 4 ст. 36 Закону України «Про публічні закупівлі», сторони домовилися подовжити термін дії договору на Хімічна продукція різня, код 2496 (Каталізатор ванадієвий) до 30.06.2021 за умови, що таке подовження не призведе до збільшення суми (ціни) договору та викласти п. 11 .1 у наступній редакції:

"11.1. Договір набирає чинності з моменту підписання його сторонами і діє до 30.06.2021, але в будь якому разі до повного виконання сторонами своїх зобов`язань.".

Позивач зазначає, що відповідач заборгованість не сплатив, що і стало причиною звернення до суду.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ст. 626 Цивільного кодексу України).

За договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму (ч.1 ст.712 Цивільного кодексу України)

За договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму (ч.1 ст. 265 Господарського кодексу України).

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України).

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (ч. 1 ст. 655 Цивільного кодексу України).

Суб`єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином, відповідно до закону, інших правових актів, договору (ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України).

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України).

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 Цивільного кодексу України).

Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України).

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ч. 1 ст. 599 Цивільного кодексу України).

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 Цивільного кодексу України).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України).

28.04.2021 позивач подав заяву, повідомивши, що відповідач здійснив часткове погашення боргу на суму 812 440,00грн., 300 000,00грн., 500 000,00грн, подав відповідні платіжні доручення.

01.06.2021 позивач подав до суду платіжні доручення про сплату відповідачем 05.01.2021 на суму 661 090,40 грн., 30.04.2021 на суму 500 000,00 грн., 21.05.2021 на суму 500 000,00 грн. та заяву про зменшення позовних вимог.

Позивач просить стягнути з відповідача 5 837 740,01грн., з яких: 5 445 906,59 грн. основний борг, 99 414,95 грн. 3% річних, 292 418,47 грн. інфляційні втрати.

Позивач нарахував та просить стягнути з відповідача 99 414,95 грн. 3% річних та 292 418,47 грн. інфляційні втрати.

Відповідно до ч.2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплату боргу з урахуванням процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Господарським судом здійснено перевірку розрахунку 3% річних та встановлено, що він виконаний не правильно.

Так, позивачем неправильно визначено початкову дату періоду нарахування на заборгованість за накладною № 37 від 22.10.2020.

З наявного в матеріалах справи розрахунку вбачається, що позивач нараховую 3% річних на заборгованість:

- за накладною № 25 від 06.07.2020 на суму 4 118 368,32 грн. за період з 06.08.2020 по 19.02.2021;

- за накладною № 37 від 22.10.2020 на суму 4 601 068,67 грн. за період з 22.11.2020 по 19.02.2021.

Як встановлено судом вище, відповідно до п. 4.2. договору, з урахуванням положень ч. 5 ст. 254 Цивільного кодексу України відповідач повинен був сплатити за поставлений товар:

- відповідно до видаткової накладної № 25 від 06.07.2020 вартістю 4 118 368,32 грн. у строк до 05.08.2020 включно (06.07.2020 + 30 календарних днів);

- відповідно до видаткової накладної № 37 від 22.10.2020 вартістю 4 601 068,67 грн. у строк до 23.11.2020 включно (22.10.2020 + 30 календарних днів, з урахуванням того, що останній день сплати 21.11.2020 припадає на вихідний день суботу).

Таким чином прострочення виконання зобов`язання з оплати поставленого:

- за видатковою накладною № 25 від 06.07.2020 товару вартістю 4 118 368,32 грн. починатиметься з наступного дня, тобто з 06.08.2020;

- за видатковою накладною № 37 від 22.10.2020 товару вартістю 4 601 068,67 грн. починатиметься з наступного дня, тобто з 24.11.2020.

Крім того, при здійсненні нарахування 3% річних за видатковою накладною № 25 від 06.07.2020 позивачем помилково визначено період нарахування на суму заборгованості 4 118 368,32 грн. по 25.01.2021, оскільки часткова оплата у розмірі 661 090,40 грн. була здійснена відповідачем 05.01.2021. Відповідно позивачем помилково визначено і період нарахування на суму 3 457 277,92грн. (4 118 368,32 грн. -661 090,40 грн.) з 25.01.2021, однак в даному випадку суд не має права виходити за межі позовних вимог та нараховувати 3% річних за більший (правильний) період, ніж визначений позивачем у розрахунку.

Відповідно до здійсненого судом перерахунку підлягають стягненню з відповідача 3% річних у розмірі 90 996,91грн.

Розмір інфляційних втрат є дещо більшим, ніж визначений позивачем, однак суд не виходить за межі позовних вимог.

З огляду на викладене, зважаючи на те, що має місце прострочення виконання зобов`язання є правомірними та такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги про стягнення з відповідача 5 829 321,97 грн., з яких: 5 445 906,59 грн. основний борг, 90 996,91 грн. 3% річних, 292 418,47 грн. інфляційні втрати.

Відповідач подав у своєму відзиві просить суд зменшити розмір 3% річних та інфляційних втрат.

Розглянувши подане клопотання, суд зазначає наступне.

Частиною 1 ст. 233 Господарського кодексу України передбачено, що суд має право зменшити розмір санкцій, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Відповідно ч. 3 ст. 551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Вирішуючи, в тому числі й з власної ініціативи, питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, господарський суд повинен об`єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов`язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків) тощо (п. 3.17.4. Постанови пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції»).

Пунктом 4.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 14 від 17.12.2013 року "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань" встановлено, що сплата трьох процентів річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом), так само як й інфляційні нарахування, не мають характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові.

Отже 3 % річних та інфляційні втрати не є неустойкою (штрафною санкцією), тому у суду відсутнє право застосовувати положення ст. 233 Господарського кодексу України та ст. 551 Цивільного кодексу України.

Враховуючи викладене клопотання відповідача про зменшення розміру 3% річних та інфляційних втрат задоволенню не підлягає.

За подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру сплачується судовий збір в розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру - 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб (ч.2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір").

Відповідно до Закону України "Про Державний бюджет України на 2021 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2021 року становить 2270,00 грн.

При зверненні з позовом до суду позивач сплатив судовий збір в розмірі 136 848,42 грн. згідно з платіжним дорученням № 125 від 02.03.2021.

01.06.2021 позивач подав до суду заяву про зменшення позовних вимог: просить стягнути з відповідача 5 837 740,01грн., з яких: 5 445 906,59 грн. основний борг, 99 414,95 грн. 3% річних, 292 418,47 грн. інфляційні втрати.

Таким чином, при зверненні з позовом до суду позивач надмірно сплатив судовий збір в розмірі 49 282,32 грн.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила, за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом. Відповідне клопотання позивачем було подано до суду.

Позивач просить суд стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 25 000,00 грн.

28.04.2021 відповідач подав до суду відзив на заяву про винесення додаткового рішення, в якому просив відмовити у повному обсязі щодо стягнення адвокатських послуг у розмірі 25000,00грн.

Відповідно до п. 4 ч.1 ст.1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Згідно із ч. 3 ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

За приписами ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 126 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Так, позивачем подано для долучення до матеріалів справи договір про надання правової допомоги № 1-ю/21 від 12.01.2021 укладений між позивачем та адвокатом Хан догою Василем Васильовичем, додаток № 1 до договору, відповідно до якого погоджений сторонами розмір гонорару за надання правової допомоги становить 25 000,00 грн., попередній розрахунок гонорару, ордер АЕ № 1059340 від 09.03.2021, свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю ДП № 3570 від 15.12.2017, рахунок № 01/ю/21 від 19.02.2021 на суму 25 000,00 грн., платіжне доручення № 134 від 10.03.2021 про сплату позивачем адвокату 25 000,00 грн.

Згідно із ч. 4, 5, 6 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідач у своєму відзиві на заяву про винесення додаткового рішення заперечує щодо розміру витрати на професійну правничу допомогу, однак належними та достовірними доказами не довів, що такі витрати є необґрунтованими.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (п. 3 ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України).

Враховуючи вищевикладене, відповідно до положень п. 3 ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати на професійну правничу допомогу покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог: на позивача 35,00 грн. (0,14 %), на відповідача 24 965,00 грн. (99,86 %).

Згідно зі ст. 129 Господарського процесуального кодексу витрати по сплаті судового збору покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог: на позивача 122,59 грн. (0,14 %), на відповідача 87 443,51 грн. (99,86 %).

Керуючись ст. ст. 2, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" (52210, Дніпропетровська область, м. Жовті Води, вул. Горького, буд. 2, ідентифікаційний код 14309787) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Композит-Еко" (03110, м. Київ, вул. Олександра Пироговського, буд. 19, корпус 6, ідентифікаційний код 38578245) 5 829 321,97 грн., з яких: 5 445 906,59 грн. основний борг, 90 996,91 грн. 3% річних, 292 418,47 грн. інфляційні втрати, а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 87 443,51 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 24 965,00 грн., про що видати наказ.

В решті позову відмовити.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дня складання повного судового рішення і може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду через Господарський суд Дніпропетровської області.

Повне рішення складено 01.06.2021

Суддя І.В. Мілєва