ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
У Х В А Л А

02.06.2021 Справа № 905/755/21

Господарський суд Донецької області у складі судді Шилової О.М.,

розглянувши заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «ВАРТА»

про відвід судді Матюхіну В.І.

у справі №905/755/21

за позовом Краматорської міської ради (місцезнаходження: 84313, Донецька область, місто Краматорськ, площа Миру, будинок 2; ідентифікаційний код 24812116; електронна пошта: )

до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВАРТА» (місцезнаходження: 84313, Донецька область, місто Краматорськ, вул. Шкадінова (Академічна), будинок 79-В; ідентифікаційний код 25107377; електронна пошта: відсутня)

про стягнення 1818003,36грн безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати

без повідомлення учасників справи,

ВСТАНОВИВ:

Краматорська міська рада, м.Краматорськ Донецької області, звернулась до господарського суду Донецької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВАРТА», м.Краматорськ Донецької області, про стягнення 1818003,36грн безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати.

Ухвалою від 05.05.2021 суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі №905/755/21 за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначене на 03.06.2021 о 12:00год (т.1, а.с.56).

27.05.2021 до канцелярії суду від відповідача надійшли:

- заява б/н від 21.05.2021 (з додатками; вх.№11260/21; т.2, а.с.31-128) про відвід судді Матюхіна В.І. від розгляду справи №905/755/21;

- заява б/н від 21.05.2021(вх.№11279/21; т.2, а.с.131-141) про відвід судді Матюхіна В.І. від розгляду справи №905/755/21.

Обидві заяви містять посилання на п.5 ч.1 ст.35 Господарського процесуального кодексу (далі - ГПК) України і обґрунтовані, зокрема, тим, що суддя господарського суду Донецької області Матюхін В.І. приступив до виконання обов`язків судді без складання присяги судді та здійснює судочинство за межами суду, утвореного законом, в фіктивно створеному суб`єкті господарювання з назвою органу державної влади «Господарський суд Донецької області». Відповідач вважає, що це є ознакою упередженості на користь позивача, порушення норм міжнародного права, Конституції України та «клятви» суддів; також вважає, що справа №905/755/21 має бути передана до іншого суду.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 31.05.2021 провадження у справі зупинене до вирішення питання про відвід судді Матюхіну В.І.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31.05.2021 для вирішення питання про відвід судді Матюхіну В.І. визначено суддю Шилову О.М (т.2, а.с.144).

Згідно зі ст.129 Конституції України судді при здійсненні правосуддя є незалежними та керуються верховенством права. Основними засадами судочинства, зокрема, є: законність, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Правосуддя в Україні здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних та інших ознак (ч.1 ст.9 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

При здійсненні правосуддя суд має виходити з необхідності дотримання основних засад господарського судочинства, зазначених в ст.ст.2, 4 ГПК України стосовно забезпечення права сторін на розгляд справ у господарському суді після їх звернення до нього у встановленому порядку, гарантованому чинним законодавством та всебічно забезпечити дотримання справедливого, неупередженого та своєчасного вирішення судом спорів з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Стаття 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини закріплює основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її позову в національному суді, до яких належить справедливий і публічний розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом; доступність правосуддя для кожної особи забезпечується відповідно до Конституції України та в порядку, встановленому законами України.

Право на подання заяви про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об`єктивності та неупередженості розгляду справи.

Підстави для відводу судді визначені процесуальним законодавством України.

Відповідно до ч.1 ст.35 ГПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 36 цього Кодексу; до складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя (ч.ч.2, 3 ст.35 ГПК України).

Згідно з ч.4 ст.35 ГПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст.39 ГПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі; питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 32 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Заяви про відвід судді Матюхіну В.І. суд визнає безпідставними, а викладені у них твердження - явно необґрунтованими з огляду на таке.

Відвід - це процесуальний інститут, що містить умови, за яких особа не може брати участі у конкретній справі. Відвід судді в господарському процесі як правова категорія - це висловлена в письмовій формі недовіра судді господарського суду на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі внаслідок виявлення будь-якої особистої прихильності чи упередженості, заявлена учасником розгляду конкретної справи.

За приписами ст.ст.38, 39 ГПК України відвід має бути вмотивованим і обґрунтованим - тобто підтвердженим конкретними фактичними обставинами і ґрунтуватись на належних і допустимих доказах.

За змістом ч.ч.1, 2 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч.1 ст.74 ГПК України).

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ст.76 ГПК України). Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч.1 ст.77 ГПК України).

Натомість конкретних фактів, обґрунтованих належними і допустимими доказами, які б свідчили про достовірність отриманої інформації, джерела її походження, а також підтверджували б упередженість судді Матюхіна В.І. у вирішенні спору чи його змову з позивачем (Краматорською міською радою) відповідач суду не представив.

У заявах про відвід судді відповідач наголошує на недостовірності відомостей про створення і реєстрацію Краматорської міської ради як юридичної особи, відсутності у позивача цивільної право- та дієздатності, що, на думку заявника, безпідставно не прийняте до уваги суддею Матюхіним В.І.

Отже, у змістовне значення «підроблення документів» відповідач вкладає не власне спотворення документів, на підставі яких проведена державна реєстрація Краматорської міської ради, а невірне розуміння приписів закону щодо переліку належних документів, які мали бути подані для вчинення державної реєстрації позивача.

Разом з тим, відповідач сприймає як належну та не ставить під сумнів діяльність (в т.ч. створення і реєстрацію) Краматорської міської ради як юридичної особи публічного права під час здійснення нею у встановленому законом порядку функцій та повноважень відносно Товариства з обмеженою відповідальністю «ВАРТА» щодо реалізації прав та законних інтересів останнього, які полягають, зокрема, у державній реєстрації Статуту товариства, державній реєстрації внесення змін до установчого документа відповідача. Так, у заявах про відвід зазначено про існування «законно утвореної та зареєстрованої юридичної особи ТОВ "Варта"».

З`ясування обставин справи та дослідження доказів суд здійснює безпосередньо на стадії розгляду справи по суті (§3 глави 6 розділу ІІІ ГПК України), а отже, оцінка достовірності доказів, представлених сторонами справи в обґрунтування своєї правової позиції по суті спору, надається під час ухвалення судового рішення у справі, внаслідок чого доводи заявника щодо можливого підроблення документів на стадії підготовчого провадження (тобто на теперішній час) є його міркуваннями та припущеннями. Ухвала суду з розгляду заяви про відвід судді не може ґрунтуватися на припущеннях.

Крім того, суперечливе ставлення відповідача до однієї і тієї самої особи (Краматорської міської ради) взагалі є процесуально неспроможною позицією як підстава для відводу складу суду.

Суд зауважує, що передача справи №905/755/21 до іншого суду за відсутності підстав, передбачених §3 глави 2 розділу І ГПК України, може бути кваліфікована як спотворення підсудності, що є грубим порушенням господарського процесуального законодавства.

В рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Білуха проти України» (заява №33949/02) від 09.11.2006 зазначено: «стосовно суб`єктивного критерію особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного».

Згідно з ч.4 ст.35 ГПК України незгода Товариства з обмеженою відповідальністю «ВАРТА» та його представника з процесуальними рішеннями у справі №905/87/18, у розгляді якої брав участь суддя Матюхін В.І., не є підставою для відводу.

За таких обставин, надавши оцінку всім викладеним у заявах про відвід доводам, суд відмовляє у задоволенні заяв відповідача про відвід судді Матюхіна В.І. від розгляду справи №905/755/21.

Суд наголошує відповідачу та його представнику, що відповідно до п.11 ч.3 ст.2 ГПК України однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є неприпустимість зловживання процесуальними правами. Згідно з ч.1 ст.43 ГПК України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. За приписами п.1 ч.2 ст.43 ГПК України залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню господарського судочинства, зокрема, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, спрямованих на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення. Окрім визнання зловживанням процесуальними правами, подання завідомо безпідставного відводу може бути визнано судом спробою чинити тиск на суд із вжиттям передбачених законодавством засобів реагування (шляхом повідомлення Вищої ради правосуддя і Генерального прокурора про втручання в діяльність судді щодо здійснення правосуддя, а також застосування судом заходів процесуального примусу і винесення окремих ухвал).

Керуючись ст.ст.2, 4, 7, 11, 35, 36, 38, 39, 43, 73, 74 (ч.1), 76, 77, 86, 234, 235, 255 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяв б/н від 21.05.2021 Товариства з обмеженою відповідальністю «ВАРТА» про відвід судді Матюхіна В.І. у справі №905/755/21 - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання (02.06.2021).

Окремо від рішення суду ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Шилова

надруковано 3 примірники:

1 - у справу, 2 - сторонам