ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" травня 2021 р. Cправа № 10/174-08(902/979/20)

Господарський суд Вінницької області в складі: головуючий суддя Тісецький С.С., секретар судового засідання Поцалюк Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали у справі

за позовом: Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області

до: Державного підприємства "Барський спиртовий комбінат"

про стягнення 22 728,60 грн

у межах справи № 10/174-08

за заявою: Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області

до: Державного підприємства "Барський спиртовий комбінат"

про визнання банкрутом

за участю представників :

від Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький): Безверха А.О., за наказом

від Фонду державного майна України : Кащук О.О., за витягом з ЄДРЮОФОПГФ

від Головного управління ПФУ у Вінницькій області : Костюченко Ю.М., за довіреністю

В С Т А Н О В И В :

В провадженні суду перебуває справа № 10/174-08 за заявою Головного управління ПФУ у Вінницькій області про банкрутство ДП "Барський спиртовий комбінат".

Провадження у даній справі перебуває на стадії розпорядження майном боржника.

Так, ухвалою суду від 20.11.2019 року продовжено строк розпорядження майном боржника та повноважень арбітражного керуючого (розпорядника майна боржника) Сокола О.Ю. у даній справі до 22.11.2022 року та призначено справу до розгляду.

06.10.2020 року до суду надійшла позовна заява Головного управління ПФУ у Вінницькій області № 0200-0802-8/45662 від 30.09.2020 року (вх. № 01-36/717/20) до ДП "Барський спиртовий комбінат" про стягнення 22 728,60 грн, в межах справи № 10/174-08.

Згідно Витягу з протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду, матеріали позовної заяви (з присвоєним єдиним унікальним номером судової справи №10/174-08(902/979/20) передано на розгляд судді Тісецькому С.С..

Ухвалою суду від 07.10.2020 року вказану позовну заяву ГУ Пенсійного фонду України у Вінницькій області, в межах справи № 10/174-08, залишено без руху.

Водночас, ухвалою суду від 23.10.2020 року призначено підготовче засідання з розгляду позовної заяви Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області № 0200-0802-8/45662 від 30.09.2020 року (вх. № 01-36/717/20) до ДП "Барський спиртовий комбінат" про стягнення 22 728,60 грн в межах справи № 10/174-08 на 07.12.2020 року.

В подальшому, ухвалами суду підготовче засідання з розгляду поданої позовної заяви в межах справи № 10/174-08 призначалося на іншу дату.

Разом з тим, ухвалою суду від 09.02.2021 року було закрито підготовче провадження та призначено справу № 10/174-08(902/979/20) з розгляду позовної заяви ГУ Пенсійного фонду України у Вінницькій області № 0200-0802-8/45662 від 30.09.2020 року (вх. № 01-36/717/20) до ДП "Барський спиртовий комбінат" про стягнення 22 728,60 грн в межах справи №10/174-08 - до судового розгляду по суті на 17.03.2021 року.

Ухвалою суду від 17.03.2021 року призначено справу № 10/174-08(902/979/20) з розгляду відповідної позовної заяви в межах справи № 10/174-08 - до судового розгляду по суті на 07.04.2021 року

При цьому, ухвалою суду від 29.03.2021 року замінено учасника у справі №10/174-08(902/979/20) з розгляду вищевказаної позовної заяви, в межах справи №10/174-08 - Міністерство розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України на правонаступника - Фонд державного майна України.

Ухвалою суду від 07.04.2021 року призначено справу № 10/174-08(902/979/20) з розгляду зазначеної вище позовної заяви в межах справи № 10/174-08 - до судового розгляду по суті на 31.05.2021 року.

На визначену дату в судове засідання з`явилися представники Позивача, Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) та Фонду державного майна України. Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися.

Поряд з цим, судом встановлено, що ухвала суду від 07.04.2021 року надсилалась на електронні поштові адреси ДП "Барський спиртовий комбінат" - ІНФОРМАЦІЯ_4; ІНФОРМАЦІЯ_1 та арбітражному керуючому Соколу О.Ю. - ІНФОРМАЦІЯ_2 ; ІНФОРМАЦІЯ_3

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 р. (Закон України від 17.07.1997 р. № 475/97 - ВР), кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Перебіг строків судового розгляду у цивільних справах починається з часу надходження позовної заяви до суду, а закінчується ухваленням остаточного рішення у справі, якщо воно не на користь особи (справа "Скопелліті проти Італії" від 23.11.1993 р.), або виконанням рішення, ухваленого на користь особи (справа "Папахелас проти Греції" від 25.03.1999 р.).

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду неефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (параграфи 66, 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 р. у справі "Смірнова проти України").

Згідно ч. 1, п. 1, п. 2 ч. 3 ст. 202 ГПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: 1) неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки; 2) повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

Зважаючи на те, що Відповідача, розпорядника майна повідомлено про дату та час розгляду вищевказаної позовної заяви по суті, клопотань про причини неявки від останніх до суду не надходило, суд оглянувши матеріали справи, дійшов висновку про відсутність підстав, передбачених ст. 202 ГПК України для відкладення розгляду справи.

Враховуючи викладене, суд вважає, що вжив всі залежні від нього заходи для повідомлення учасників справи належним чином про час і місце розгляду судової справи і забезпечення явки останніх в судове засідання для реалізації ним права на судовий захист своїх прав та інтересів.

Також, суд, оглянувши матеріали справи, дійшов висновку про можливість розгляду справи по суті за наявної явки сторін.

В ході розгляду справи по суті, представник Позивача підтримала позовні вимоги повністю.

Представники Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) та Фонду державного майна України, поклалися на розсуд суду стосовно вирішення вказаного позову.

Суд, заслухавши пояснення представників учасників справи, оглянувши матеріали позовної заяви, надавши юридичну оцінку поданих до справи доказів, встановив наступне.

За змістом поданої позовної заяви та наданих доказів, ДП "Барський спиртовий комбінат" (надалі - Відповідач) знаходиться на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Вінницькій області та має обов`язок щодо відшкодування витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах за списком 2.

Так, за Відповідачем рахується заборгованість по невідшкодованих до Пенсійного фонду фактичних витратах на виплату та доставку пенсій, призначених за віком на пільгових умовах, по громадянах за списком 2, а саме :

- ОСОБА_1 , який працював на роботах, що дає право даному громадянину на пенсію відповідно до п. "б" - "з" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", що підтверджується рішенням від 22.02.2018 року № 777/09-46/02, архівною довідкою від 18.12.2017 року № 411-8, від 18.12.2017 року № 411-6;

- ОСОБА_2 , який працював електрозварником ручного зварювання, що дає право даному громадянину на пенсію відповідно до п. "б" - "з" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", що підтверджується довідкою від 10.09.2018 року № 49;

- ОСОБА_3 , який працював машиністом - обхідником з котельного устаткування, що дає право даному громадянину на пенсію відповідно до п. "б" - "з" ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", що підтверджується довідкою № 38;

- ОСОБА_4 , який працював машиністом - обхідником котельного устаткування, машиністом котлів, що дає право даному громадянину на пенсію відповідно до п. "б" - "з" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", що підтверджується довідками № 39, № 40;

- ОСОБА_5 , який працював машиністом парової турбіни, машиністом - обхідника з котельного устаткування, машиністом котлів, що дає право даному громадянину пенсію відповідно до п. "б" - "з" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", що підтверджується довідками № 33, № 34, № 35.

Головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій було надіслано Відповідачу повідомлення від 09.07.2020 року № 0200-0502-8/30814, від 10.09.2020 року №0200-0502-8/41883, про відшкодування пільгових пенсій по списку № 2.

Розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, що надсилались на адресу Відповідача в судовому порядку не оскаржувались, тому вважаються правомірними та узгодженими з Відповідачем.

Відповідно сума відшкодування за період з липня 2020 року по вересень 2020 року складає - 22 728,60 грн.

Сума заборгованості визначена на підставі карток особового рахунку платника, розрахунків фактичних витрат на виплату та доставку пенсій призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону, в частині пенсій призначених відповідно до ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" (список 2).

Сплата заборгованості, що виникла за вказаний період відповідно до аналізу особового рахунку не проводилась.

З врахуванням встановлених обставин справи, суд дійшов таких висновків.

Згідно ч. 2 ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства, господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника.

Склад учасників розгляду спору визначається відповідно до Господарського процесуального кодексу України.

Господарський суд розглядає спори, стороною в яких є боржник, за правилами, визначеними Господарським процесуальним кодексом України. За результатами розгляду спору суд ухвалює рішення.

Частиною 1 ст. 2 ГПК України, визначено, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 3 ГПК України, судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

За змістом ч. 3 ст. 13 ГПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

В силу ч. 1, ч. 2 ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно ч.1, ч.2 ст. 79 ГПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За змістом ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

У справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод.

Як встановлено судом, подана позовна заява мотивована тим, що Відповідачем не відшковані фактичні витрати на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених за списком № 2 щодо громадян, а саме : ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , які працювали на підприємстві - ДП "Барський спиртовий комбінат".

Так, за період з липня 2020 року по вересень 2020 року сума боргу складає - 22 728,60 грн, яка Відповідачем не оплачена (доказів протилежного останнім суду не надано).

Пунктом 2 Прикінцевих положень (Розділ XV) Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що Пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком N 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону.

Покриття витрат Пенсійного фонду на виплату і доставку пенсій за віком, призначених на пільгових умовах відповідно до статей 13 і 14 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" та призначених відповідно до частин другої і третьої статті 114 цього Закону до досягнення пенсійного віку, визначеного статтею 26 цього Закону, здійснюється у такому порядку:

- підприємства та організації (крім сільськогосподарських товаровиробників, віднесених до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені підпунктом 4 пункту 291.4 статті 291 Податкового кодексу України) вносять до Пенсійного фонду плату, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком N 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, крім тих, які були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України; на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком N2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, а також на інших роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до частини другої статті 114 цього Закону, - до набуття права на пенсію за віком відповідно до цього Закону за раніше діючим порядком;

- за рахунок коштів Державного бюджету України пенсії, призначені особам відповідно до пунктів "б" - "з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" (стосовно осіб, які на дату відшкодування віднесені до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені підпунктом 4 пункту 291.4 статті 291 Податкового кодексу України) та відповідно до статті 14 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" та після цієї дати відповідно до пунктів 2 - 8 частини другої статті 114 цього Закону (стосовно осіб, які працювали у сільськогосподарських товаровиробників, які на дату відшкодування віднесені до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені підпунктом 4 пункту 291.4 статті 291 Податкового кодексу України) та частини третьої статті 114 цього Закону.

У разі недостатності зазначених коштів фінансування суми, якої не вистачає для повного покриття витрат на виплату та доставку таких пенсій, здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Згідно п. 6.1, п. 6.2, п. 6.4, п. 6.7, п. 6.8 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 р. N 21-1 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16.01.2004 р. за N 64/8663, для платників, зазначених у підпункті 2.1.1 пункту 2.1 розділу 2 цієї Інструкції (крім платників, віднесених до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені у підпункті 4 пункту 291.4 статті 291 глави 1 розділу XIV Податкового кодексу України), відшкодуванню підлягають фактичні витрати на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до набрання чинності Законом України від 03 жовтня 2017 року N 2148-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" та призначених відповідно до частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування":

- особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком N 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, крім тих, які були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за Списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України;

- особам, які були зайняті на інших роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пунктів "б" - "з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та пунктів 2 - 8 частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Витрати на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах особам, які мають стаж, що дає право на призначення цих пенсій на декількох підприємствах, покриваються цими підприємствами пропорційно стажу роботи.

Розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається органами Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону (згідно з додатками 6 та 7), які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом місяця з новопризначених (перерахованих) пенсій.

Підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в розрахунку місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

Суми фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період з дати призначення пенсії до дати складання розрахунку фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 "Прикінцевих положень" Закону, сплачуються одночасно із оплатою фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за перший поточний місяць.

У разі призначення пенсій на пільгових умовах особам, які мають необхідний стаж роботи не за місцем призначення цієї пенсії, орган Пенсійного фонду за місцем призначення пенсії надсилає розрахунок згідно з додатками, зазначеними у пункті 6.4 цієї глави для зазначених підприємств, у двох примірниках через орган Пенсійного фонду за місцезнаходженням цього підприємства (крім підприємств, місцезнаходженням яких є вільна економічна зона "Крим"). Відшкодування сум фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, у таких випадках здійснюється підприємством на рахунки органу Пенсійного фонду за місцезнаходженням підприємства.

Судом встановлено, що заборгованість Відповідача перед Позивачем щодо витрат на виплату та доставку пільгових пенсій по списку № 2 в загальній сумі 22 728,60 грн, підтверджується наданими в завірених копіях доказами, а саме : довідкою про наявність заборгованості; розрахунком позовних вимог по відшкодуванню витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, по списку № 2 по ДП "Барський спиртовий комбінат"; картками особового рахунку Відповідача по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пенсій за списком 2; повідомленнями про відшкодування пільгових пенсій; розрахунками фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, що підлягають відшкодуванню, призначених особам, які були зайняті на інших роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пунктів "б"-"з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та пунктів 2-8 частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з липня 2020 року по вересень 2020 року; копіями довідок про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній; копією рішення комісії від 22.02.2018 року № 777/09-46/02; розрахунками стажу по громадянам, яким призначенні пенсії за віком на пільгових умовах; довідками про виплату пенсії відносно ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ..

Зважаючи на наведені приписи законодавства та встановлені обставини справи, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Обґрунтованість та правомірність заявлених вимог підтверджуються наданими та дослідженими судом письмовими доказами, наявними у матеріалах справи.

Судові витрати зі сплати судового збору в сумі 2 102,00 грн, підлягають віднесенню на Відповідача згідно вимог ст. 129 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 1, 2, 7 Кодексу України з процедур банкрутства, ст. ст. 2, 3, 12, 13, 18, 42, 73, 74, 76-79, 86, 129, 232, 233, 236-238, 240-242, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ :

1. Задоволити позовну заяву Головного управління ПФУ у Вінницькій області №0200-0802-8/45662 від 30.09.2020 року (вх. № 01-36/717/20) до ДП "Барський спиртовий комбінат" про стягнення 22 728,60 грн у справі № 10/174-08(902/979/20), в межах справи №10/174-08, повністю.

2. Стягнути з Державного підприємства "Барський спиртовий комбінат" (вул. Б. Хмельницького, 34, м. Бар, Вінницька область, 23000; ) на користь Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (вул.Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, 21100; р/р НОМЕР_1 , відкритий в AT "Ощадбанк" м. Вінниця, МФО 302076, ) 22 728,60 грн заборгованості з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку призначених за віком на пільгових умовах по списку 2 пенсій ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ..

3. Стягнути з Державного підприємства "Барський спиртовий комбінат" (вул. Б. Хмельницького, 34, м. Бар, Вінницька область, 23000; ) на користь Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (вул.Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, 21036; р/р НОМЕР_2 , відкритий в AT "Ощадбанк", м. Вінниця, МФО 302076, ) 2 102,00 грн - витрат на сплату судового збору.

4. Видати накази після набрання рішенням суду законної сили.

5. Копію рішення суду направити на адреси електронної пошти, а саме: ДП "Барський спиртовий комбінат" - ІНФОРМАЦІЯ_4; ІНФОРМАЦІЯ_1 ; арбітражному керуючому Соколу О.Ю. - 3 ІНФОРМАЦІЯ_2 ; ІНФОРМАЦІЯ_3 ; ГУ ПФУ у Вінницькій області - ІНФОРМАЦІЯ_5; Фонду державного майна України - ІНФОРМАЦІЯ_6, ІНФОРМАЦІЯ_7.

Відповідно до ст. 241 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно ч. 1 ст. 256 ГПК України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до Північно-західного апеляційного господарського суду через Господарський суд Вінницької області (п. 17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ч. 6 ст. 233 ГПК України повне рішення складено 03 червня 2021 р.

Суддя Тісецький С.С.

Віддрук. прим.: 1 - до справи.