ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" травня 2021 р. Справа№ 910/13281/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Руденко М.А.

суддів: Дідиченко М.А.

Поляк О.І.

при секретарі Реуцькій Т.О.

За участю представників:

від позивача: Лабутіна О.А. (наказ від 19.02.2020 року №1880);

від відповідача: Линник Є.В. (ордер серія КС №811862 від 16.02.2021 року),

розглянувши апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця Вацета Олександра Олександровича

на рішення господарського суду міста Києва від 21.01.2021 року

у справі №910/13281/20 (суддя Турчин С.О.)

за позовом Управління поліції охорони в Київській області

до фізичної особи-підприємця Вацета Олександра Олександровича

про стягнення 183 481,97 грн.,

та

за зустрічним

позовом фізичної особи-підприємця Вацета Олександра Олександровича

до Управління поліції охорони в Київській області

про визнання недійсним договору та стягнення 720 000,00 грн.,-

В С Т А Н О В И В:

Первісний позов заявлено про стягнення основного боргу в сумі 180 000,00 грн. за надані за договором про надання послуг з охорони публічної безпеки та порядку №2388/20 від 10.03.2020 року в липні 2020 року, але неоплачені послуги та пені в сумі 3 481,97 грн.

Зустрічний позов заявлено про визнання недійсним укладеного між сторонами договору про надання послуг з охорони публічної безпеки та порядку №2388/20 від 10.03.2020 року та стягнення перехованих на виконання такого договору коштів в сумі 720 000,00 грн. (а.с.62 т.1)

Заявляючи вимоги про визнання недійсним спірного договору позивач за зустрічним позовом посилається на те, що:

- такий договір суперечить вимогам встановленим чинним законодавством оскільки позивач за первісним позовом, як на момент укладення спірного договору, так і на даний час не має у власності чи у користуванні території в межах котеджного містечка «Сонячна долина» щодо надання послуг з охорони якої укладений спірний договір, а відтак, позивач не мав права вчиняти будь-які дії щодо території, яка йому не належить на праві власності чи користування без відповідного дозволу власника чи користувача цієї території;

- у спірному договорі сторонами не визначені умови щодо відповідальності відповідача за зустрічним позовом за неналежне виконання покладених на нього обов`язків, що суперечить ч. 2 ст. 8 Закону України «Про охоронну діяльність» якою визначено, що у договорах про надання послуг з охорони майна та фізичних осіб відповідно до положень Цивільного кодексу України визначаються умови відшкодування суб`єктом охоронної діяльності шкоди, заподіяної через неналежне виконання ним своїх зобов`язань;

- відповідач за зустрічним позовом не мав повноважень на укладення договору щодо надання послуг з охорони публічної безпеки та порядку на платній основі.

Вимоги за зустрічним позовом щодо стягнення перехованих на виконання спірного договору коштів в сумі 720 000,00 грн. ґрунтуються на приписах ст. 1212 ЦК України.

Рішенням господарського суду міста Києва від 21.01.2021 року, повний текст якого складений та підписаний 29.01.2021 року, у справі №910/13281/20 первісний позов задоволено повністю, у задоволенні зустрічного позову відмовлено повністю.

Мотивуючи рішення за первісним позовом суд першої інстанції виходив з того, що позивачем за первісним позовом належними та допустимим доказами доведений факт надання ним послуг, стягнення плати за які є предметом первісного позову, а також факт невиконання відповідачем за первісним позовом обов`язків щодо оплати таких послуг.

Так суд першої інстанції зазначив що, на підтвердження виконання умов спірного договору щодо надання послуг з охорони у липні 2020 року, позивачем за первісним позовом надано акт прийому-передачі виконаних робіт/послуг №ОБХ-013541 від 31.07.2020 року, який, хоча відповідачем за первісним позовом підписаний не був, проте, виходячи з умов спірного договору п. 2.6 якого визначено, що, якщо протягом 5-х робочих днів з дати отримання від охорони актів виконаних робіт замовник не повернув підписаний та скріплений печаткою примірник охорони, не подав письмової мотивованої відмови від його підписання або обґрунтованих письмових заперечень, послуги вважаються наданими в повному обсязі, прийнятими замовником та підлягають оплаті у повному обсязі, та враховуючи те, що відповідний акт був позивачем за первісним позовом відповідачу за первісним позовом направлений для підписання, однак останнім не було не надано жодних зауважень, як щодо визначених у акті послуг, так і мотивованої відмови від його підписання, то такі послуги вважаються прийнятими.

Судом першої інстанції відхилені твердження відповідача за первісним позовом щодо непідписання ним актів прийому-передачі виконаних робіт/послуг за березень - червень 2020 року (періоди, що передують спірному - примітка суду), акту виставлення наряду поліції охорони та договору оренди землі від 28.02.2020 року (за вказаним договором відповідачу за первісним позовом надано в оренду спірну земельну ділянку - примітка суду), з посиланням на те, що останнім здійснювались оплати за вказаними актами прийому-передачі виконаних робіт/послуг та на те, що доказів оспорення договору оренди землі від 28.02.2020 року, визнання його недійсним у судовому порядку, відповідач за первісним позовом суду не надав.

Відмовляючи у задоволенні зустрічного позову суд першої інстанції послався на те, що:

- наявними у матеріалах справи доказами, а саме договором оренди землі від 28.02.2020 року, укладеним між позивачем за зустрічним позовом як орендарем та ОСОБА_1 як орендодавцем підтверджено наявність у позивача за зустрічним позовом правових підстав на користування земельною ділянкою, на якій розташоване котеджне містечко «Сонячна Долина» та, відповідно, спростовано доводи позивача за зустрічним позовом про відсутність права на укладення спірного договору;

- оспорюваним договором врегульовано відносини з надання послуг з охорони публічної безпеки та порядку та погоджено сторонами, що за даним договором охорона не несе майнової відповідальності, що спростовує доводи позивача за зустрічним позовом про невідповідність вказаного договору приписам ч. 2 ст. 8 Закону України «Про охоронну діяльність»;

- положення Закону України «Про Національну поліцію» та Положення про Управління поліції охорони в Київській області, затвердженого наказом Національної поліції від 06.11.2015 року №54 (у редакції наказу Національної поліції від 21.10.2019 року № 1046), підтверджують наявність у Управління поліції охорони в Київській області повноважень на укладення спірного договору.

Щодо вимог за зустрічним позовом про стягнення грошових коштів в сумі 720 000,00 грн. суд першої інстанції зазначив про те, що:

- аналіз положень ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 11, ч. 1 ст. 177, ч. 1 ст. 202, ч. 1 ст. 1212 ЦК України дає можливість дійти висновку про те, що чинний договір чи інший правочин є достатньою та належною правовою підставою набуття майна (отримання грошей);

- майно не може вважатися набутим чи збереженим без достатніх правових підстав, якщо це відбулося в не заборонений цивільним законодавством спосіб з метою забезпечення породження учасниками відповідних правовідносин у майбутньому певних цивільних прав та обов`язків, зокрема внаслідок тих чи інших юридичних фактів, правомірних дій, які прямо передбачені ч. 2 ст. 11 ЦК України;

- в разі, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, ст. 1212 ЦК України можна застосовувати тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або була відсутня взагалі;

- з огляду на встановлені судом обставини щодо відсутності підстав для визнання недійсним спірного договору та відмову у задоволенні вказаних позовних вимог, позовні вимоги за зустрічним позовом про стягнення 720 000,00 грн., також задоволенню не підлягають.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, фізична особа-підприємець Вацета Олександр Олександрович звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду міста Києва від 21.01.2021 року у справі №910/13281/20 в частині задоволення первісного позову та постановити нове рішення яким первісний позов залишити без задоволення.

У апеляційній скарзі апелянт зазначив про те, що при розгляді справи судом першої інстанції було допущено неповне з`ясування обставин, а також порушення норм процесуального права та неправильно застосовано норми матеріального права.

У обґрунтування вказаної позиції апелянт послався на те, що:

- у оспорюваному рішенні суд першої інстанції прийшов до висновку що право користування спірною земельною ділянкою у апелянта виникло на підставі договору оренди землі від 28.02.2020 року, проте апелянт в суді першої інстанції заперечував та продовжує заперечувати обставину укладення ним такого договору. Крім того, зі змісту вказаного договору не вбачається що він стосується саме котеджного містечка «Сонячна Долина», а також відсутні відомості щодо державної реєстрації такого договору у відповідному реєстрі речових прав;

- апелянт не підписував акт виставлення наряду поліції охорони Обухівським РВУПО в Київській області на об`єкті: ФОП Вацет О.О. від 01.03.2020 року. Крім того, обставини, які можливо встановити з змісту цього акту та з інших документів вказують на те, що 01.03.2020 року цей акт не укладався. Так, заява апелянта на підставі якої 10.03.2020 року укладено спірний договір зареєстрована лише 06.03.2020 року, що свідчить про те, що 01.03.2020 року будь-яких правових підстав для складання цього акту не було тому що ініціювання укладення договору було здійснене лише 06.03.2020 року. Також акт не міг бути складений 01.03.2020 року оскільки в самому акті вказано, що він складений згідно договору від 10.03.2020 року і підписи осіб в цьому акті датовані 10.03.2020 року;

- апелянт заперечує і підписання ними наданих позивачем за первісним позовом актів прийому-здачі виконаних робіт/послуг №ОБХ-008800 за березень 2020 року від 31.03.2020 року, №ОБХ-008801 за квітень 2020 року від 30.04.2020 року, №ОБХ-009081 за травень 2020 року від 31.05.06.2020 року, №ОБХ-О11366 за червень 2020 року від 30.06.2020 року, та договору оренди землі від 28.02.2020 року;

- з огляду на заперечення проти підписання вказаних документів апелянтом в суді першої інстанції була заявлено клопотання про призначення експерти у задоволення якого судом першої інстанції необґрунтовано відмовлено;

- спірний договір є недійсним оскільки він суперечить вимогам чинного законодавства.

Крім того у апеляційній скарзі апелянт звернувся до суду з клопотаннями про:

- витребування у позивача за первісним позовом оригіналів актів прийому-здачі виконаних робіт/послуг №ОБХ-008800 за березень 2020 року від 31.03.2020 року, № ОБХ-008801 за квітень 2020 року від 30.04.2020, № ОБХ-009081за травень 2020 року від 31.05.06.2020, № ОБХ-О11366 за червень 2020 року від 30.06.2020, акту виставлення наряду поліції охорони Обухівським РВУПО в Київській області на об`єкті: ФОП Вацет О.О. від 01.03.2020, договору оренди землі від 28.02.2020;

- призначення по справі судової комплексної почеркознавчої та технічної експертизи документів проведення якої доручити Київському науково-дослідному інституту судових експертиз;

- зупинення розгляду справи на період проведення експертиз.

Відповідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 18.02.2021 року апеляційну скаргу у справі №910/13281/20 передано на розгляд колегії суддів у складі: Руденко М.А. (головуючий суддя (суддя-доповідач), судді Дідиченко М.А., Пономаренко Є.Ю.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 22.02.2021 з господарського суду міста Києва витребувано матеріали справи №910/13281/20, вирішення питання щодо можливості відкриття, повернення, залишення без руху або відмови у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою фізичної особи-підприємця Вацета Олександра Олександровича на рішення господарського суду міста Києва від 21.01.2021 у справі №910/13281/20 відкладено до надходження матеріалів справи з господарського суду міста Києва.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 15.03.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою фізичної особи-підприємця Вацета Олександра Олександровича на рішення господарського суду міста Києва від 21.01.2021 у справі №910/13281/20 та призначено розгляд справи на 13.04.2021 об 11 год. 00 хв.

22.03.2021 до суду від позивача за первісним позовом надійшов відзив на апеляційну скаргу в якому позивач за первісним позовом, з посиланням на те, що:

- апелянт не оскаржує рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні зустрічного позову, що свідчить про те, що надання послуг охорони у березні-червні 2020 року, в результаті чого підписані акти виконаних робіт за вказаний період надання послуг, надані позивачем за первісним позовом та оплачені відповідачем за первісним позовом в повному обсязі та ним визнані;

- апелянтом до свого відзиву на первісний позов прикладені копії актів виконаних робіт за березень - червень 2020 року особисто ним завірені «З оригіналом згідно і підпис», що спростовує його твердження про непідписання таких актів;

- в п. 6.1 спірного договору сторонами погоджено, що він набуває чинності з 01.03.2020 відповідно до ч. 3 ст. 631 ЦК України, а відтак твердження апелянта про невідповідність дійсним обставинам підписання ним акту виставлення наряду охорони саме 01.03.2020 є безпідставним, оскільки відносини між сторонами виникли до укладення спірного договору,

просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги в повному обсязі, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

У задоволенні клопотань апелянта про витребування оригіналів документів, призначення судової комплексної почеркознавчої та технічної експертизи документів, зупинення розгляду справи на період проведення експертиз та витребування оригіналів документів колегією суддів відмовляється з підстав, які будуть викладені нижче.

27.04.2021 року через канцелярію суду від представника позивача, надішли пояснення щодо клопотання апелянта, в яких заперечує у задоволенні клопотання про призначення судової комплексної почеркознавчої та технічної перелічених документів.

У судовому засіданні, 18.05.2021 року представник відповідача підтримав вимоги апеляційної скарги, просив її задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати в частині задоволених позовних вимог, прийняти нове рішення яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Представник позивача, заперечив проти вимог апеляційної скарги просив її залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Дослідивши матеріали апеляційної скарги, матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, з урахуванням правил ст. ст. 269, 270 Господарського процесуального кодексу України, згідно з якими суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права, колегія суддів встановила наступне.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 10.03.2020 позивач за первісним позовом як охорона (далі Управління) та фізична особа-підприємець Вацета Олександр Олександрович як замовник (далі Замовник) уклали договір про надання послуг з охорони публічної безпеки та порядку №2388/20 (далі договір) (а.с.11 т.), відповідно до умов якого Управління зобов`язується надати Замовнику послуги з охорони публічної безпеки і порядку у складі двох працівників поліції охорони на автомобілі Управління у відповідності з діючими нормативними та розпорядчими документами МВС та Національної поліції України, які є обов`язковими для Управління, на території котеджного містечка «Сонячна Долина» здійснення Управлінням відповідних дій, спрямованих на припинення правопорушення, в разі необхідності (а.с.11 т.1).

01.03.2020 сторонами підписано Акт про виставлення наряду поліції охорони на об`єкт (а.с. 94 т.1).

Обов`язковою умовою на час укладення та здійснення Договору є наявність у Замовника документів, що засвідчують його повноваження на володіння (користування) об`єктом у формі права власності або оренди, копії яких, завірені печаткою Замовника, надаються Управлінню (п. 1.2 Договору).

Згідно із п.2.1 Договору розрахунок вартості послуг виконавця за цим Договором здійснюється на підставі цін, визначених сторонами у протоколі погодження договірної ціни (додаток 1 до Договору). (а.с.13 т.1)

Сторонами підписано Додаток № 1 до Договору Протокол погодження договірної ціни згідно із яким ціна за здійснення охоронних заходів за цим договором становить 180 000,00 грн. (а.с.13 т.1)

Крім того, у Додатку № 1 сторонами погоджено, що розрахунки між сторонами за здійснення заходів охорони, виходячи з визначеної цим протоколом ціни, здійснюються з 01.03.2020.

Згідно з п. 2.2 Договору оплата за цим Договором здійснюється Замовником шляхом передоплати до 5-го числа поточного місяця у сумі фіксованої місячної вартості послуг, визначеної в Протоколі погодження договірної ціни, на рахунок виконавця.

Цей Договір набуває чинності з 01.03.2020 у відповідності до ч. 3 ст. 631 ЦК України і діє до 01.03.2021 (п.6.1 Договору).

Замовник звернувся до Управління з заявою від 29.07.2020 в якій просив розірвати Договір з 01.08.2020. (а.с.15 т.1)

Відповідно до наказу № 6814 від 04.08.2020 (а.с.16 т.1) Управлінням на підставі заяви Замовника з 00:00 год. 01.08.2020 припинено заходи надання послуг з безпеки та порядку на території об`єкту Замовника, розташованого за адресою: котеджне містечко «Сонячна Долина» вул. Лісова, с. Романків, Обухівський район.

Звертаючись до суду з первісним позовом Управління зазначає про те, що з моменту взяття об`єкта під охорону (01.03.2020) та до припинення надання послуг (01.08.2020) воно належним чином виконувало взяті на себе за Договором зобов`язання з надання послуг охорони, в той час як Замовником, в порушення умов Договору, не оплачено надані у липні 2020 року послуги та просить стягнути вартість таких послуг в сумі 180 000,00 грн. та нараховану за умовами Договору пеню в сумі 3 481,97 грн.

Замовник проти задоволення первісного позову заперечив та заявив зустрічний позов в яком просив визнати Договір недійсним та стягнути переховані на виконання такого договору коштів в сумі 720 000,00 грн.

Суд першої інстанції при розгляді первісного позову визнав доведеним як факт надання Управлінням Замовнику послуг у липні 2020 року на суму 180 000,00 грн., так і те, що останнім обов`язок по оплаті таких послуг виконаний не був, з огляду на що у повному обсязі задовольнив вимоги за первісним позовом про стягнення плати за такі послуги та нарахованої за прострочення виконання зобов`язання з їх оплати пені.

Водночас суд першої інстанції не знайшов підстав для задоволення позовних вимог за зустрічним позовом про визнання Договору недійсним з підстав, заявлених Замовником, та стягнення перерахованих на виконання Договору коштів в сумі 720 000,00 грн.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

За приписами ч. 1 ст. 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як слідує з тексту апеляційної скарги, у цій справі рішення суду першої інстанції Замовником оскаржується лише в частині задоволення позовних вимог за первісним позовом, а відтак, враховуючи, що рішення в частині відмови у задоволенні зустрічного позову апелянтом не оскаржується, згідно з ч. 1 ст. 269 ГПК України в цій частині рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку не переглядається.

При цьому, колегія суддів зазначає про те, що при апеляційному перегляді не встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права щодо винесення судом першої інстанції рішення в частині відмови у задоволенні вимог за зустрічним позовом.

Як в обґрунтування своїх заперечень за первісним позовом, так і вимог за зустрічним позовом в частині визнання Договору недійсним Замовник послався на те, що:

- Договір суперечить вимогам, встановленим чинним законодавством оскільки Замовник, як на момент укладення Договору, так і на даний час не має у власності чи у користуванні території в межах котеджного містечка «Сонячна долина» щодо надання послуг з охорони якої укладений спірний договір, а відтак він не мав права вчиняти будь-які дії щодо території, яка йому не належить на праві власності чи користування без відповідного дозволу власника чи користувача цієї території;

- у Договорі сторонами не визначені умови щодо відповідальності Управління за неналежне виконання покладених на нього обов`язків, що суперечить ч. 2 ст. 8 Закону України «Про охоронну діяльність» якою визначено, що у договорах про надання послуг з охорони майна та фізичних осіб відповідно до положень Цивільного кодексу України визначаються умови відшкодування суб`єктом охоронної діяльності шкоди, заподіяної через неналежне виконання ним своїх зобов`язань;

- Управління не мало повноважень на укладення договору щодо надання послуг з охорони публічної безпеки та порядку на платній основі.

Під час розгляду справи в суді першої інстанції Управління, на підтвердження наявності у Замовника правових підстав для користування земельною ділянкою, на якій розташоване котеджне містечко «Сонячна Долина», надало суду копію укладеного між Замовником як орендарем та ОСОБА_1 як орендодавцем договору оренди землі від 28.02.2020 (а.с.90 т.1) за умовами якого орендар прийняв у строкове платне користування земельні ділянки, що розташовані по вул. Лісовій в с. Романків, Обухівського району Київської області та по у с. Підгірці, Обухівського району Київської області та додатку № 2 (а.с.92 т.1) до договору про обслуговування та відшкодування витрат по утриманню території № 549-Е від 01.02.2020, які, за його твердженням, Управлінню надано Замовником на виконання п. 1.2 Договору.

У запереченнях на відповідь на відзив Замовник підписання ним договору оренди землі від 28.02.2020 та надання Управлінню додатку № 2 до договору про обслуговування та відшкодування витрат по утриманню території № 549-Е від 01.02.2020 заперечив та зауважив на тому, що умови вказаного договору оренди землі від 28.02.2020 не дають можливості встановити що за ним в оренду було передано саме земельну ділянку, на якій розташоване котеджне містечко «Сонячна Долина».

Крім того у вказаних запереченнях Замовник заперечив і проти підписання ним Акту виставлення наряду поліції охорони на об`єкт від 01.03.2020 (а.с.159 т.1).

Щодо вказаних заперечень колегія суддів зазначає наступне.

Враховуючи, що вимоги про визнання недійсним Договору є предметом розгляду зустрічного позову, та те, що рішення, винесене на наслідками розгляду зустрічного позову Замовник не оскаржує, вказані вимоги не є предметом цього апеляційного провадження та, відповідно, не досліджуються колегією судів.

При цьому, з огляду на приписи статті 204 ЦК України яка встановлює презумпцію правомірності правочину, а саме те, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним та відсутність в матеріалах справи доказів визнання Договору недійсним в судовому порядку, колегія суддів вважає недоведеним факт недійсності Договору та виходить з того, що спірний Договір є правомірним.

Як встановлено вище за умовами Договору Управління прийняло на себе зобов`язання надати Замовнику послуги з охорони публічної безпеки і порядку у складі двох працівників поліції охорони на автомобілі Управління на території котеджного містечка «Сонячна Долина» вартість яких становить 180 000,00 грн. на місяць.

Відповідно до п. 2.4 Договору Акт виконаних робіт підписується сторонами в кінці кожного календарного місяця, а також по закінченню строку дії Договору.

Пунктом 2.6 Договору передбачено, що якщо протягом 5-х робочих днів з дати отримання від Управління актів виконаних робіт Замовник не повернув підписаний та скріплений печаткою примірник Управління, не подав письмової мотивованої відмови від його підписання або обґрунтованих письмових заперечень, послуги вважаються наданими в повному обсязі, прийнятими Замовником та підлягають оплаті у повному обсязі.

На підтвердження факту надання послуг у період, який передує спірному ( з березня по червень 2020 року) Управлінням до матеріалів справи залучені належним чином засвідчені копії підписаних обома сторони актів прийому-здачі виконаних робіт/послуг № ОБХ-008800 за березень 2020 року від 31.03.2020, № ОБХ-008801 за квітень 2020 року від 30.04.2020, № ОБХ-009081за травень 2020 року від 31.05.06.2020, № ОБХ-О11366 за червень 2020 року від 30.06.2020.(а.с.22-25 т.1)

Як слідує з матеріалів справи, послуги за вказаними вище актами оплачені Замовником у повному обсязі, що ним визнано у заяві від 23.11.2020 (а.с.116 т.1), де він визнав факт перерахування на користь Управління грошових коштів в сумі 720 000,00 грн. та у зустрічному позові.

При цьому жодних доказів звернення Замовника до Управління у період з березня 2020 року по липень 2020 року, як з запереченнями щодо якості або обсягу наданих послуг, так і з вимогами про повернення грошових коштів в сумі 720 000,00 грн. як помилково перерахованих, матеріли справи не містять, що свідчить про те, що фактом оплати послуг, Замовником визнано факт надання Управлінням у період з березня 2020 року по червень 2020 року за умовами Договору послуг на загальну суму 720 000,00 грн.

Враховуючи вказані обставини призначення експертизи для встановлення того, яким чином виконані підписи від імені особи Вацета Олександра Олександровича (за допомогою технічних засобів чи писальним приладом) на актах прийому-здачі виконаних робіт/послуг № ОБХ-008800 за березень 2020 року від 31.03.2020, № ОБХ-008801 за квітень 2020 року від 30.04.2020, № ОБХ-009081за травень 2020 року від 31.05.06.2020, № ОБХ-О11366 за червень 2020 року від 30.06.2020 та на акті виставлення наряду поліції охорони на об`єкт від 01.03.2020, а також чи виконані такі підписи тією особою, від імені якої вони зазначені, чи іншою особою, є недоцільним, оскільки відповіді на вказані питання не вплинуть на вирішення спору сторін по суті, а призначення такої експертизи фактично призведе лише до затягування розгляду цієї справи в суді.

Щодо клопотання Замовника в частині призначення експертизи для встановлення того, яким чином виконаний підпис на договорі оренди землі від 28.02.2020 від імені особи Вацета Олександра Олександровича (за допомогою технічних засобів чи писальним приладом), а також того, чи виконаний такий підпис тією особою, від імені якої він зазначений, чи іншою особою, слід зазначити про те, що відповідь на таке питання також не вплине на вирішення спор сторін по суті, оскільки, по-перше, обставини щодо відсутності у Замовника права вчиняти дії щодо території, яка йому не належить на праві власності чи користування без відповідного дозволу може вплинути на вирішення саме зустрічного позову у цій справі, рішення прийняте за наслідками розгляду якого Замовник не оскаржує та яке, відповідно, не є предметом цього апеляційного розгляду, а, по-друге, факт ймовірної відсутності у замовника повноважень на вчинення дій щодо об`єкта надання послуг за Договором не може спростувати факт надання Управлінням послуг за умовами Договору та, відповідно, бути підставою для звільнення Замовника від обов`язку оплати такі послуги.

При цьому, колегія суддів звертає увагу на те, що договір оренди землі від 28.02.2020 укладений між Замовником та ОСОБА_1 , Управління оригіналу такого договору мати не може, а оскільки Замовник заперечує проти підписання ним такого договору, оригіналу договору він також надати не може, проте за змістом п. 3.5 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України №53/5 від 08.10.1998 заборонено проведення почеркознавчих досліджень за фотознімками та іншими копіями об`єкта.

Вказане в будь-якому випадку унеможливлює проведення вищезгаданої експертизи підпису на договорі оренди землі від 28.02.2020.

Відповідно до ч. 1 ст. 99 ГПК України суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:

1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;

2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.

Як визначено у ст. 1 Закону України «Про судову експертизу», судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.

Спеціальні знання - це професійні знання, отримані в результаті навчання, а також навички, отримані обізнаною особою в процесі практичної діяльності в різноманітних галузях науки, техніки та інших суспільно корисних галузях людської діяльності, які використовуються разом з науково-технічними засобами під час проведення експертизи. Змістом спеціальних знань є теоретично обґрунтовані і перевірені практикою положення і правила, які можуть відноситися до будь-якої галузі науки, техніки, мистецтва тощо.

Необхідність судової експертизи в господарському судочинстві зумовлена тим, що в процесі здійснення правосуддя суд стикається з необхідністю встановлення таких фактів (обставин), дані про які потребують спеціальних досліджень. Експертиза - це науковий, дослідницький шлях до висновків, які формулюються у висновку експерта, про фактичні обставини справи.

Згідно з ч. 1 ст. 100 ГПК України, про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій, серед іншого, зазначає підстави проведення експертизи.

Отже, судова експертиза призначається у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування. Якщо наявні у справі докази є взаємно суперечливими, їх оцінку в разі необхідності може бути здійснено господарським судом з призначенням відповідної судової експертизи.

При цьому питання призначення судової експертизи повинне вирішуватися лише після ґрунтовного вивчення обставин справи і доводів сторін щодо необхідності такого призначення.

Очевидне безпідставне призначення судової експертизи є порушенням наведених приписів, що має наслідком порушення прав та охоронюваних законом інтересів учасників справи, у тому числі права на розгляд справи судом, встановленим законом, у розумний строк, тому у такому випадку перегляд цієї ухвали, з урахуванням взаємозв`язку правомірності зупинення провадження як наслідку призначення у справі судової експертизи, та її скасування є виправданим, а також таким, що ґрунтується на засадах верховенства права.

Аналогічної правової позиції дотримується об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у постанові від 11.06.2018 у справі № 922/2716/17.

Враховуючи вимоги закону, для вирішення питання про призначення експертизи та зупинення провадження у справі, суд зобов`язаний навести мотиви необхідності вчинення такої процесуальної дії з викладанням обставин, які входять до предмету доказування у справі та не можуть бути встановлені судом, оскільки потребують спеціальних знань, проте, з огляду на обставини, які встановлені вище, підстави для задоволення клопотання Замовника та призначення по справі судової комплексної почеркознавчої та технічної експертизи документів та, відповідно, для зупинення розгляду справи на період проведення експертиз відсутні, а відтак у задоволенні вказаних клопотань колегією суддів відмовляється.

З тих саме підстав відмовляється і у задоволені клопотання Замовника про витребування у Управління оригіналів актів прийому-здачі виконаних робіт/послуг № ОБХ-008800 за березень 2020 року від 31.03.2020, № ОБХ-008801 за квітень 2020 року від 30.04.2020, № ОБХ-009081 за травень 2020 року від 31.05.06.2020, № ОБХ-О11366 за червень 2020 року від 30.06.2020, акту виставлення наряду поліції охорони Обухівським РВУПО в Київській області на об`єкті: ФОП Вацета О.О. від 01.03.2020, договору оренди землі від 28.02.2020;

Враховуючи обставини, які встановлені вище матеріалами справи підтверджується те, що Управління у період з 01.03.2020 надавало послуги охорони за умовами Договору.

Водночас Замовник звернувся до Управління з заявою від 29.07.2020 в якій просив розірвати Договір з 01.08.2020 (а.с.142 т.1), яка останнім прийнята про що свідчить наказ № 6814 від 04.08.2020 (а.с.143 т.1).

Слід зауважити і на тому, що Замовник не заперечив проти підписання ним та направлення Управлінню вищезгаданої заяви від 29.07.2020, що також свідчить про визнання ним факту надання Управлінням послуг за Договором у період по липень 2020 року включно.

На виконання умов Договору Управління склало та направило Замовнику для підписання акт прийому-передачі виконаних робіт/послуг № ОБХ-013541 від 31.07.2020 на суму 180 000,00 грн. щодо надання послуг у липні 2020 року, який Замовником підписаний не був. (а.с.20 т.1)

На підтвердження факту направлення вказаного акту для підписання до матеріалів справи залучено опис вкладення у цінний лист від 14.08.2020, накладну №981 (а.с.18 т.1) та фіскальний чек від 14.08.2020(а.с.17т.1).

Відповідно до відомостей з офіційного вебсайту «Укрпошта» поштове відправлення №981 з направлення на адресу відповідача акту за липень 2020 року та претензії, повернуте засобами поштового зв`язку з повідомленням про неможливість вручення поштового відправлення (а.с.98 т.1).

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що днем отримання Замовником акту прийому-передачі виконаних робіт/послуг № ОБХ-013541 від 31.07.2020 є дата оформлення підприємством поштового зв`язку повідомлення про неможливість вручення поштового відправлення, а саме 31.08.2020.

Водночас, незважаючи на не підписання Замовником вказаного акту прийому-передачі виконаних робіт/послуг № ОБХ-013541 від 31.07.2020, виходячи зі змісту п. 2.6 Договору, оскільки останній не надав письмової мотивованої відмови від його підписання або обґрунтованих письмових заперечень, надані Управлінням у липні 2020 року послуги на суму 180 000,00 грн. вважаються наданими в повному обсязі, прийнятими Замовником та, відповідно, підлягають оплаті.

Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу (ч.2 ст.11 ЦК України).

Згідно з п. 1 ч.2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною 1 ст. 901 ЦК України встановлено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Згідно зі ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства тощо. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

За правилами ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Матеріали справи не містять доказів виконання Замовником зобов`язання з оплати наданих у липні 2020 року послуг на загальну суму 180 000,00 грн. в порядку та в строки, встановлені Договором, тому суд першої інстанції правомірно визнав законними вимоги Управління про стягнення з Замовника основного боргу на зазначену суму. Рішення суду першої інстанції в цій частині залишається без змін.

Щодо вимог за первісним позовом про стягнення пені в сумі 3 481,97 грн. колегія суддів зазначає таке.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Як унормовано за змістом п. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно зі ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання, настають наслідки, передбачені договором або законом.

В силу ст. 230 ГК України, штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Враховуючи, що матеріалами справи підтверджується факт прострочення Замовником обов`язку з оплати наданих за Договором у спірний період послуг, є підстави для застосування встановленої Договором відповідальності.

Відповідно до п. 5.2 Договору за несвоєчасну або неповну оплату послуг охорони замовник сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення платежу.

Враховуючи, що матеріалами справи підтверджується факт несвоєчасного виконання Замовником свого обов`язку щодо оплати наданих за Договором у липні 2020 року послуг, Управління відповідно до приписів Договору має право нарахувати на прострочену суму грошових зобов`язань пеню та звернутися за її стягненням до суду.

За таких обставин, суд першої інстанції правомірно задовольнив позовні вимоги про стягнення з Замовника пені в сумі 3 481,97 грн. Рішення суду першої інстанції в цій частині залишається без змін.

Інших підстав для скасування рішення у апеляційній скарзі не наведено.

Дослідивши матеріали наявні у справі, апеляційний суд робить висновок, що суд першої інстанції дав належну оцінку доказам по справі та виніс законне обґрунтоване рішення, яке відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам і матеріалам справи.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновку місцевого господарського суду з огляду на вищевикладене.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає, що скаржник не довів обґрунтованість своєї апеляційної скарги, докази на підтвердження своїх вимог суду не надав, апеляційний суд погоджується із рішенням господарського суду міста Києва від 21.01.2021 у справі № 910/13281/20 у оскаржуваній частині, отже підстав для його скасування або зміни в межах доводів та вимог апеляційної скарги не вбачається.

Відповідно до приписів ст. 129 ГПК України судові витрати по сплаті судового збору за звернення з апеляційною скаргою покладаються на апелянта.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 129, 252, 263, 269, 270, 273, 275, 276, 281-285 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В :

1. Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця Вацета Олександра Олександровича на рішення господарського суду міста Києва від 21.01.2021 у справі № 910/13281/20 залишити без задоволення.

2. Рішення господарського суду міста Києва від 21.01.2021 у справі № 910/13281/20 залишити без змін.

3. Судові витрати зі сплати судового збору за подачу апеляційної скарги покласти на апелянта.

4. Матеріали справи №910/13281/20 повернути до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання її повного тексту.

Повний текст судового рішення складено 26.05.2021.

Головуючий суддя М.А. Руденко

Судді М.А. Дідиченко

О.І. Поляк