СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" травня 2021 р. Справа № 922/3661/20

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Білоусова Я.О., суддя Пуль О.А., суддя Шевель О.В.

за участі секретаря судового засідання Діденко Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Харківської міської ради (вх.№863 Х/2) на рішення Господарського суду Харківської області від 23.02.2021 у справі №922/3661/20 (прийняте у приміщенні Господарського суду Харківської області суддею Лавровою Л.С., повний текст рішення складено та підписано 25.02.2021)

за позовом Приватного акціонерного товариства "Концерн АВЕК та Ко", м.Харків,

до Харківської міської ради, м.Харків,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Департамент реєстрації Харківської міської ради, м.Харків,

про визнання договору оренди поновленим,

ВСТАНОВИЛА:

В листопаді 2020 року Приватне акціонерне товариство "Концерн АВЕК та Ко" звернулось до Господарського суду Харківської області з позовом до Харківської міської ради про визнання договору оренди землі від 13.12.2011 (державна реєстрація від 17.01.2012 за № 00288), укладеного між Харківською міською радою та Приватним акціонерним товариством "Концерн АВЕК та Ко" стосовно оренди земельної ділянки загальною площею 0,2268 га, що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Проспектна, 17Б, кадастровий номер земельної ділянки: :07:050:0009, поновленим на той самий строк і на тих самих умовах відповідно до ч.6 ст.33 Закону України "Про оренду землі"; визнати укладеною між Харківською міською радою та Приватним акціонерним товариством "Концерн АВЕК та Ко" додаткову угоду про поновлення дії договору оренди землі від 13.12.2011 (державна реєстрація від 17.01.2012 № 00288) у редакції позивача; скасувати рішення державного реєстратора Департаменту реєстрації Харківської міської ради Ісаєнко Ірини Анатоліївни від 28.11.2018 (індексний номер рішення 44312496) про державну реєстрацію припинення речового права (права оренди) Приватного акціонерного товариства Концерн АВЕК та Ко на земельну ділянку за адресою: м. Харків, вул. Проспектна, 17Б, площею 0,2268 га (кадастровий номер :07:050:0009), яке було прийнято на підставі акту приймання-передачі земельної ділянки до земель запасу міста серія та номер 258/18 від 28.11.2018; скасувати державну реєстрацію припинення речового права (права оренди) Приватного акціонерного товариства Концерн АВЕК та Ко на земельну ділянку за адресою: м. Харків, вул. Проспектна, 17Б, площею 0,2268 га (кадастровий номер :07:050:0009), яка була здійснена на підставі рішення державного реєстратора Департаменту реєстрації Харківської міської ради Ісаєнко Ірини Анатоліївни від 28.11.2018 (індексний номер рішення 44312496).

Рішенням Господарського суду Харківської області від 23.02.2021 позовні вимоги Приватного акціонерного товариства "Концерн АВЕК та Ко" задоволено.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що питання визнання поновленим спірного договору оренди землі вже було предметом судового розгляду в межах справи № 922/1188/19. У цій справі рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій позивачу було відмовлено у позові про визнання спірного договору оренди землі поновленим. Зазначені судові рішення були залишені без змін судом касаційної інстанції, однак із посиланням на хибність підстав відмови у позові касаційний господарський суд у складі Верховного Суду фактично вказав, що позивач має право вимагати визнання спірного договору оренди землі поновленим, але не на 772, і не на 774 календарних дні, а на 1157 календарних днів. За таких умов суд дійшов висновку, що відмова у захисті права позивача на земельну ділянку після того, як судом касаційної інстанції вже було висловлено однозначну позицію про те, як саме повинно бути захищене це право у конкретних спірних правовідносинах, не відповідатиме принципу верховенства права. Тому, суд визнав обґрунтованою вимогу позивача про визнання договору оренди землі від 13.12.2011 поновленим на той самий строк і на тих самих умовах шляхом визнання укладеною між Харківською міською радою та Приватним акціонерним товариством "Концерн АВЕК та Ко" додаткової угоди про поновлення дії договору оренди землі від 13.12.2011 (державна реєстрація від 17.01.2012 № 00288) у редакції, наданій до позовної заяви з урахуванням уточнень, заявлених представником позивача в судовому засіданні 23.02.2021.

Стосовно позовних вимог, пов`язаних із державною реєстрацією прав, суд зазначив, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 2 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. З наведеного випливає, що державна реєстрація не є способом набуття чи припинення права власності або іншого речового права. Вона виступає лише засобом підтвердження фактів набуття чи припинення права власності на нерухоме майно або інших речових прав на нього. Таким чином, як зазначено судом, державна реєстрація припинення речового права оренди позивача, проведена 28.11.2018 на підставі рішення державного реєстратора Департаменту реєстрації Харківської міської ради Ісаєнко Ірини Анатоліївни (індексний номер рішення 44312496), була безпідставною, адже була здійснена в умовах чинного (такого, що вважається поновленим) договору оренди відповідної земельної ділянки та на підставі акту приймання-передачі ділянки, який позивачем не підписаний, в зв`язку з чим позовні вимоги про скасування відповідного рішення державного реєстратора та державної реєстрації припинення права оренди визнано обґрунтованими.

Харківська міська рада з рішенням суду першої інстанції не погодилась та звернулась до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду Харківської області від 23.02.2021 у справі №922/3661/20 скасувати, та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Скарга обґрунтована тим, що матеріали справи не містять доказів звернення концерну до ради з листом-повідомленням про намір продовження договору у встановлений строк (не пізніше ніж за місяць до закінчення строку дії договору). Але суд першої інстанції залишив поза увагою цю обставину. Враховуючи те, що орендар земельної ділянки не виконав свій обов`язок щодо завчасного повідомлення орендодавця до закінчення строку дії договору про намір його поновити шляхом направлення проекту додаткової угоди (невиконання орендарем ч.3 ст.33 Закону України «Про оренду землі»), відсутні підстави для застосування ч.6 ст.33 Закону України «Про оренду землі», як продовження процедури поновлення договору

24.05.2021 до суду від ПрАТ "Концерн АВЕК та Ко" надійшло клопотання про зупинення провадження у справі (вх.№5865), в якому позивач просить зупинити провадження у справі до завершення перегляду Великою Палатою Верховного Суду справи №903/1030/19 у подібних правовідносинах.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав клопотання про зупинення провадження у справі.

Представник відповідача у судовому засіданні проти клопотання позивача про зупинення провадження у справі заперечував.

Представник третьої особи у судовому засіданні залишив клопотання позивача про зупинення провадження у справі на розсуд суду.

Колегія суддів, розглянувши клопотання позивача про зупинення провадження у справі, вирішила залишити його без розгляду, з огляду на наступне.

Згідно з п.7 ч.1 ст.228 ГПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

Відповідно до ст.118 ГПК України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Частиною 1 ст.273 ГПК України унормовано, що апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції розглядається протягом шістдесяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 24.03.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Харківської міської ради на рішення Господарського суду Харківської області від 23.02.2021 у справі №922/3661/20, призначено справу до розгляду. Встановлено учасникам справи строк до 09.04.2021 для подання відзивів на апеляційну скаргу з доказами їх надсилання учасникам справи. Встановлено учасникам справи строк до 14.04.2021 для подання заяв, клопотань, тощо.

Враховуючи законодавчо обмежені строки щодо розгляду скарги на рішення суду (строк розгляду апеляційної скарги Харківської міської ради спливає 24.05.2021), встановлений судом строк для подання заяв, клопотань, тощо до 14.04.2021, подання позивачем клопотання про зупинення провадження у справі лише 24.05.2021, колегія суддів залишає клопотання без розгляду.

Представник відповідача у судовому засіданні підтримав вимоги апеляційної скарги та просив суд її задовольнити.

Представник позивача у судовому засіданні просив рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Представник третьої особи - Департаменту реєстрації Харківської міської ради у судовому засіданні підтримала апеляційну скаргу та просила суд її задовольнити.

Дослідивши матеріали справи, викладені в апеляційній скарзі доводи та вимоги, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду встановила.

Як свідчать матеріали справи та встановлено судом першої інстанції, 13.12.2011 на підставі рішення Харківської міської ради від 25.11.2009 за № 281/09 Про надання юридичним та фізичним особам у користування земельних ділянок для експлуатації та обслуговування будівель та споруд між Харківською міською радою та ПрАТ "Концерн АВЕК та Ко" було укладено договір оренди землі, відповідно до умов якого позивачу була надана в оренду земельна ділянка, яка знаходиться за адресою: місто Харків, вулиця Проспектна, 17-Б загальною площею 0,2268 га з кадастровим номером :07:050:0009 для експлуатації та обслуговування торговельного майданчика з продажу непродовольчих товарів.

Відповідно до п.3 договору на земельній ділянці знаходяться об`єкти нерухомого майна нежитлові будівлі літ.«А-2», літ.«Б-2», літ.«В-2», літ.«Г-2», літ.«Д-2».

Згідно з п.8 договору договір укладено строком до 31.12.2012. Після закінчення строку дії договору орендар має переважене право на поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен за 90 днів до закінчення строку дії договору повідомити орендодавця про намір продовжити його дію листом - повідомленням.

Земельна ділянка передається в оренду для експлуатації та обслуговування торговельного майданчика по продажу непродовольчих товарів. Цільове призначення земельної ділянки землі житлової та громадської забудови. Умови збереження стану об`єкта оренди забороняється самовільна забудова земельної ділянки (пункти 15-17 договору).

За умовами п.21 договору після припинення дії договору орендар за актом приймання-передачі повертає орендодавцеві земельну ділянку у стані, не гіршому порівняно з тим, у якому він одержав її в оренду за актом приймання-передачі.

Підпунктом а) п.37 договору передбачено, що дія договору припиняється у разі закінчення строку, на який його було укладено.

Договір зареєстровано в Управлінні Держкомзему у м. Харків в Державному реєстрі земель 17.01.2012 за № 00288. Запис про право оренди позивача на підставі договору внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 02.04.2013 за № 665093.

У подальшому сторонами було укладено та зареєстровано додаткові угоди до договору, а саме:

- від 27.12.2012 (право оренди як речове право зареєстровано 22.04.2013) про поновлення дії договору до 01.09.2013;

- від 30.04.2014 (право оренди як речове право зареєстровано 23.06.2014) про поновлення дії договору до 01.09.2014;

- від 22.12.2014 (право оренди як речове право зареєстровано 27.01.2015) про поновлення дії договору до 01.08.2015;

- від 18.08.2016 (право оренди як речове право зареєстровано 05.09.2016), відповідно до пункту 8 якої строк дії договору встановлено до 01.10.2018. Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк; у цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за місяць до закінчення строку дії договору повідомити орендодавця про намір продовжити його дію листом-повідомленням.

30.10.2018 на адресу позивача від Департаменту земельних відносин Виконавчого комітету Харківської міської ради надійшов лист від 26.10.2018 за № 7287/0/225-18 про необхідність підписання актів приймання-передачі спірної земельної ділянки до земель запасу міста.

У відповідь позивач листом від 05.11.2018 за №572 повідомив відповідача про те, що з метою використання свого переважного права поновлення договору оренди на новий строк, орендарем було подано лист-повідомлення 27-06-2018, за три місяці до спливу строку дії договору, про намір продовжити його дію. 11.10.2018 ПрАТ "Концерн АВЕК та Ко" були подані усі необхідні документи для поновлення договору оренди на новий строк. Крім того, позивач повідомив, що на земельній ділянці знаходиться об`єкт нерухомості. Оплата орендних платежів виконується в повному обсязі згідно з умовами договору, в зв`язку з чим відсутні правові підстави для підписання актів приймання-передачі земельної ділянки.

Листом від 04.12.2018 за № 8338/0/225-18 Департамент земельних відносин Виконавчого комітету Харківської міської ради повідомив позивача, що спірна земельна ділянка зарахована до земель запасу міста на підставі акту приймання № 258/18 від 28.11.2018, інше речове право номер запису 665093 від 02.04.2013 припинено 28.11.2018.

Позивач зазначає, що 31.01.2019 він звернувся до відповідача з листом № 80 та просив надати документи, які підтверджують, зокрема, передачу земельної ділянки з кадастровим номером :07:050:0009 площею 0,2268 га по вул. Проспектній, 17-Б у м. Харкові до земель запасу міста Харкова. На вказаний лист відповідачем позивачу надана відповідь від 27.02.2019 №1355/0/225-19 про те, що спірна земельна ділянка зарахована до земель запасу міста 28.11.2018. Державна реєстрація припинення речового права оренди позивача була проведена 28.11.2018 на підставі рішення державного реєстратора Департаменту реєстрації Харківської міської ради Ісаєнко Ірини Анатоліївни (індексний номер рішення 44312496) на підставі акту приймання-передачі земельної ділянки до земель запасу міста серія та номер 258/18 від 28.11.2018, який позивачем не підписувався.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 26.06.2019 у справі №922/1188/19 за позовом ПрАТ "Концерн АВЕК та Ко" до Харківської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Департамент реєстрації Харківської міської ради, про визнання поновленим договору оренди землі від 13.12.2011 (державна реєстрація від 17.01.2012 № 00288), залишеним без змін постановою Східного апеляційного господарського суду від 12.11.2019 та постановою Верховного Суду від 25.08.2020, у задоволенні позову відмовлено.

Як встановлено судом в межах справи №922/1188/19, із змісту останньої додаткової угоди до договору оренди землі, укладеної 18.08.2016 вбачається, що його було укладено строком до 01.10.2018, тобто на строк 772 дні, проте, в клопотанні № 618 від 11.10.2018 позивач просив поновити його дію на новий строк, а саме, до 01.10.2025, починаючи з 01.10.2018, тобто строком на 6 років, та просив укласти відповідну додаткову угоду, що не відповідає вимогам ч.6 ст.33 Закону України "Про оренду землі". Відтак, з матеріалів справи вбачається, що позивач просив і поновити, і одночасно внести зміни у вказаний договір оренди щодо строку його дії, що суперечить положенням ст.33 Закону України "Про оренду землі". Однак, позивачем не подано суду першої інстанції доказів звернення до відповідача з пропозицією внести зміни в договір оренди землі під час укладання додаткової угоди щодо поновлення строку його дії на 6 років, а також доказів подальшого узгодження таких змін з відповідачем. Із змісту листа відповідача від 26.10.2018 № 7287/0/225-18 (надісланого протягом одного місяця після закінчення строку договору) вбачається позиція орендодавця, яка полягає у тому, що відповідач заперечував щодо поновлення договору. Вказаний лист відповідача за своїм змістом та правовою природою є нічим іншим, як лист-повідомлення про заперечення орендодавця у поновленні договору оренди землі, що повністю узгоджується з ч.6 ст.33 Закону України Про оренду землі. Аналіз змісту переписки між сторонами свідчить також про те, що між ними не було досягнуто також згоди стосовно переважного права на поновлення договору оренди землі, порядок оформлення якого передбачений ч. 1-5 Закону України Про оренду землі. Проте, судом встановлено, що позивачем не виконані вимоги ч.ч. 6-8, 11 статті 33 Закону України Про оренду землі, оскільки останній не звертався до відповідача у досудовому порядку з вимогою про укладення додаткової угоди до договору оренди землі, у зв`язку з чим з матеріалів справи не вбачається відмови, а також наявного зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі, що може бути оскаржено в суді. Крім того, в матеріалах справи міститься лист відповідача від 26.10.2018 № 7287/0/225-18, надісланий на адресу позивача протягом одного місяця після закінчення строку договору, з якого чітко вбачається позиція орендодавця, яка полягає у тому, що відповідач заперечував щодо поновлення договору оренди землі, у зв`язку з чим, вказаний лист відповідача за своїм змістом та правовою природою є нічим іншим, як листом-повідомленням про заперечення орендодавця у поновленні договору оренди землі, що повністю узгоджується з ч. 6 ст. 33 Закону України Про оренду землі.

Суд касаційної інстанції у справі №922/1188/19 зазначив, що повноваження готувати та підписувати від імені відповідача відповідні акти приймання-передачі земельних ділянок, висловлювати заперечення стосовно поновлення договору за частиною шостою статті 33 Закону має лише Рада (колегіальний орган місцевого самоврядування). За нормою частини шостої статті 33 Закону у редакції, яка застосовується до спірних правовідносин, термін "той самий строк" для договору оренди землі, дія якого поновлювалась шляхом укладення додаткової угоди, означає строк, який необхідно обраховувати з наступного дня після відповідної календарної дати закінчення строку договору оренди (до його поновлення) і який спливає у дату, вказану у додатковій угоді або визначену відповідно до її положень. Таким чином у спірних правовідносинах договір було поновлено на строк 1157 дні з 02.08.2015 (наступний день після дати припинення дії договору за умовами додаткової угоди від 22.12.2014) до 01.10.2018 (дата припинення дії договору за умовами додаткової угоди від 18.08.2016).

Колегія суддів дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, правильність застосування місцевим господарським судом норм процесуального та матеріального права в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги виходячи з наступного.

Предметом спору у цій справі є поновлення договору оренди землі відповідно до приписів частини шостої статті 33 Закону України "Про оренду землі".

Оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі (статті 1, 2 Закону України Про оренду землі).

Відповідно до ч.1 ст.6 Закону України "Про оренду землі" орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі.

Законом України "Про оренду землі" визначено умови укладення, зміни, припинення і поновлення договору оренди землі.

Статтею 792 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов`язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

За змістом статей 13 та 19 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства, а строк дії договору оренди землі визначається за згодою сторін, але не може перевищувати 50 років.

Статтею 33 Закону України "Про оренду землі" (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) регламентовано поновлення договору оренди землі на новий строк як у випадку реалізації переважного права орендаря перед іншими особами (частини 1 5 цієї норми), так і у випадку, коли орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди (частина 6 цієї норми).

Позивачем у даній справі заявлено вимогу про визнання договору оренди землі поновленим на той самий строк і на тих самих умовах відповідно до частини 6 статті 33 Закону України "Про оренду землі".

Частиною шостою статті 33 Закону України "Про оренду землі" визначено, що у разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. У цьому випадку укладання додаткової угоди про поновлення договору оренди землі здійснюється із: власником земельної ділянки (щодо земель приватної власності); уповноваженим керівником органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування без прийняття рішення органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної або комунальної власності).

Керівник органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який уповноважений підписувати додаткову угоду до договору оренди землі щодо земельної ділянки державної або комунальної власності, визначається рішенням цього органу (частина 7 статті 33 Закону України Про оренду землі).

Додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов`язковому порядку (частина 8 вказаної статті).

Відповідно до частини 11 статті 33 Закону України Про оренду землі відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено в суді.

Аналіз норм земельного та цивільного законодавства дає підстави для висновку, що частиною 6 статті 33 Закону України "Про оренду землі" було визначено алгоритм дій орендаря та орендодавця за наявності наміру поновити договір оренди землі та визначено певні правові запобіжники для захисту орендаря як більш уразливої сторони в цих правовідносинах від умисного й безпідставного ухилення орендодавця від продовження орендних правовідносин за відсутності для цього підстав та за наявності добросовісної поведінки орендаря.

Як свідчать матеріали справи, в редакції додаткової угоди до договору оренди землі від 18.08.2016 договір було укладено строком до 01.10.2018 із зазначенням про наявність переважного права поновлення його на новий строк за умови повідомлення орендарем за місяць до закінчення строку договору про намір продовжити його дію листом-повідомленням.

Отже, договір не містить положень про автоматичну пролонгацію договірних правовідносин, а його поновлення відбувалося між сторонами кожного разу на інший період (строк).

У даній справі позивачем пропонується поновити строк дії договору до 01.12.2021, тобто на тих самих умовах і на той самий строк, що і у додатковій угоді від 18.08.2016 (з урахуванням висновків суду касаційної інстанції, викладених у постанові від 25.08.2020 у справі №922/1188/19).

Проте, колегія суддів зазначає, що матеріали справи не містять доказів направлення відповідачу проекту додаткової угоди, що унеможливлює підтвердження виконання позивачем умов, необхідних для захисту його прав у спосіб, встановлений чинним законодавством.

Позивач у позовній заяві посилається на те, що додаткова угода до договору оренди землі у ситуаціях унормованих ч.6 ст.33 Закону України Про оренду землі не має правовстановлюючого характеру. Настання двох передбачених ч.6 ст.33 Закону України Про оренду землі юридичних фактів (користування орендарем земельною ділянкою після закінчення строку оренди і відсутність протягом одного місяця заперечення орендодавця проти такого користування) є необхідною і абсолютно достатньою правовою підставою для автоматичного, без вчинення будь-яких додаткових дій, поновлення договірного орендного правовідношення зі зворотнім ефектом у часі від дати закінчення строку договору. Подальше укладення чи неукладення відповідної додаткової угоди саме по собі не має жодного впливу на вже поновлені договірні орендні правовідносини, а орендодавець після спливу визначеного ч.6 ст.33 Закону України Про оренду землі місячного строку безповоротно позбавлений висловити передбачені цією нормою закону заперечення проти поновлення договору і вимагати повернення відповідної земельної ділянки з тих підстав, що договір оренди щодо неї закінчився.

З матеріалів справи вбачається, що позивач, ПрАТ Концерн АВЕК та Ко просить визнати договір оренди землі від 13.12.2011 поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, однак не надавав відповідачу проекту додаткової угоди.

Отже, ПрАТ Концерн АВЕК та Ко не було дотримано процедур, передбачених частиною 6 статті 33 Закону України Про оренду землі щодо надання орендодавцю проекту додаткової угоди до договору оренди землі від 13.12.2011 для підписання.

Колегія суддів зазначає, що при застосуванні норм статті 33 Закону України Про оренду землі слід враховувати, зокрема, принципи свободи договору в регулюванні відносин оренди землі та відсутності встановленого законодавством обов`язку укладення договору оренди землі для певних категорій суб`єктів господарювання, органів державної влади чи місцевого самоврядування.

Вимога про поновлення договору оренди землі на той самий строк, визнання у судовому порядку укладеною додаткову угоду про поновлення договору може бути заявлена саме у випадку, якщо орендодавець відмовився або зволікає її підписати, але не у випадку відсутності проекту додаткової угоди.

Колегія суддів зазначає, що ПрАТ Концерн АВЕК та Ко не було здійснено дій, направлених на поновлення договору оренди землі, а саме не було направлено Харківській міській раді проекту додаткової угоди до договору оренди землі, що в силу положень ч.6 ст.33 Закону України Про оренду землі є обов`язковим елементом дотримання механізму поновлення договору оренди землі.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, послався на те, що питання визнання поновленим спірного договору оренди землі вже було предметом судового розгляду в межах справи №922/1188/19, і у цій справі Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду фактично вказав, що позивач має право вимагати визнання спірного договору оренди землі поновленим, але не на 772, і не на 774 календарних дні, а на 1157 календарних днів.

Проте, колегія суддів вважає дані посилання місцевого господарського суду помилковими, з огляду на те, що касаційним судом у постанові від 25.08.2020 у справі №922/1188/19, серед іншого також зазначено про те, що якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення дії договору оренди і орендодавець не надав заперечень стосовно поновлення цього договору протягом одного місяця після його закінчення, орендар має право звернутися із вимогою про визнання укладеною угоди про поновлення договору на тих самих умовах і на той самий строк. Орендодавець, у свою чергу, в будь-який час до укладення додаткової угоди стосовно поновлення договору на той самий строк і на тих самих умовах може звернутися із вимогою про звільнення земельної ділянки.

Тобто, касаційним судом зазначено про право відповідача після закінчення строку дії договору та до укладення додаткової угоди про поновлення договору оренди вимагати звільнення земельної ділянки, що спростовує доводи позивача про те, що подальше укладення чи неукладення відповідної додаткової угоди саме по собі не має жодного впливу на вже поновлені договірні орендні правовідносини.

Враховуючи відсутність доказів направленого позивачем відповідачу проекту додаткової угоди до договору оренди землі, відсутні підстави вважати, що відповідач зволікав в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі та, як наслідок, відсутні підстави поновлення договору оренди землі на підставі частини шостої статті 33 Закону України Про оренду землі, у зв`язку з чим колегія суддів, дійшла висновку про необґрунтованість позовних вимог в цій частині та відмову у їх задоволенні, в зв`язку з чим рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню.

Відповідно до ст.31 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі припиняється в разі, зокрема закінчення строку, на який його було укладено.

Пунктом 21 договору оренди землі від 13.12.2011 передбачено, що після припинення дії договору орендар за актом приймання-передачі повертає орендодавцеві земельну ділянку у стані, не гіршому порівняно з тим, у якому він одержав її в оренду за актом приймання-передачі.

Відповідно до додаткової угоди від 18.08.2016 до договору оренди землі строк дії договору встановлено до 01.10.2018.

За таких обставин, враховуючи те, що строк дії договору оренди землі від 13.12.2011, з урахуванням додаткової угоди від 18.08.2016, припинився 01.10.2018, ПрАТ Концерн АВЕК та Ко не було здійснено дій, направлених на поновлення договору оренди землі у встановленому законом порядку, земельна ділянка загальною площею 0,2268 га з кадастровим номером :07:050:0009, яка знаходиться за адресою: місто Харків, вулиця Проспектна, 17-Б, правомірно була зарахована до земель запасу міста 28.11.2018, в зв`язку з чим позовні вимоги в частині скасування рішення державного реєстратора Департаменту реєстрації Харківської міської ради Ісаєнко Ірини Анатоліївни від 28.11.2018 (індексний номер рішення 44312496) про державну реєстрацію припинення речового права (права оренди) Приватного акціонерного товариства Концерн АВЕК та Ко на спірну земельну ділянку та скасування державної реєстрації припинення речового права (права оренди) Приватного акціонерного товариства Концерн АВЕК та Ко на земельну ділянку є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного колегія суддів вважає, що судом першої інстанції неправомірно було задоволено позовні вимоги, в зв`язку з чим рішення суду підлягає скасуванню, з прийняттям нового рішення у справі про відмову у задоволенні позову.

Згідно зі ст.236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про задоволення апеляційної скарги та скасування рішення Господарського суду Харківської області від 23.02.2021 у справі №922/3661/20 як такого, що ухвалене з неправильним застосуванням норм матеріального права.

Керуючись статтями 269, 270, п.2 статті 275, п.4 ч.1 ст.277, статтями 281-284 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Харківської міської ради задовольнити.

Рішення Господарського суду Харківської області від 23.02.2021 у справі №922/3661/20 скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строки оскарження до Верховного Суду передбачені статтями 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 01.06.2021.

Головуючий суддя Я.О. Білоусова

Суддя О.А. Пуль

Суддя О.В. Шевель