УХВАЛА

м. Київ

03.06.2021Справа № 910/8861/21

Господарський суд міста Києва у складі судді Бондарчук В.В., розглянувши

позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Мережа сервісних станцій "Тідісі-Дальнобой"», м. Київ

до

1. Приватного підприємства «Транс Петроль», м. Київ,

2. Приватного підприємства «Вікінг», Житомирська обл., м. Коростень

про визнання правочинів недійсними та застосування реституції,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Мережа сервісних станцій "Тідісі-Дальнобой"» звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного підприємства «Транс Петроль» та Приватного підприємства «Вікінг» про:

- визнання недійсною угоди про реституцію від 30.05.2018 та змін до угоди про реституцію від 27.08.2018, укладеної між Приватним підприємством «Транс Петроль» та Приватним підприємством «Вікінг»;

- визнання недійсним договору купівлі-продажу №011/1501/2019 від 15.01.2019, укладеного між Приватним підприємством «Транс Петроль» та Приватним підприємством «Вікінг»;

- визнання недійсним договору купівлі-продажу №299/1211/2018 від 12.11.2018, укладеного між Приватним підприємством «Транс Петроль» та Приватним підприємством «Вікінг»;

- застосування реституції шляхом скасування в Єдиному державному реєстрі транспортних засобів реєстраційних записів права власності за Приватним підприємством «Транс Петроль» та відновлення у Єдиному державному реєстрі транспортних засобів записів права власності за Приватним підприємством «Вікінг» на транспортні засоби (за переліком, вказаним у прохальній частині позовної заяви).

Так, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення іншим учасникам справи копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Як встановлено судом, в позовних матеріалах відсутні докази відправлення відповідачам копії позовної заяви з додатками до неї.

Крім того, згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 ГПК України, до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до п.п. 1, 2 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору встановлюється у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; для позову немайнового характеру - 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Станом на 01.01.2021 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 2 270,00 грн.

При цьому, за змістом ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Ураховуючи вказані вище положення законодавства, оскільки ТзОВ «Мережа сервісних станцій "Тідісі-Дальнобой"» заявлено 4 (чотири) вимоги немайнового характеру, позивачу необхідно сплатити судовий збір у розмірі 9 080,00 грн.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів позовної заяви, ТзОВ «Мережа сервісних станцій "Тідісі-Дальнобой"» не сплачено судовий збір за подання даного позову до Господарського суду міста Києва, що є підставою для залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до ч. 2 ст. 164 ГПК України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 91 ГПК України, письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Відповідно до ч.ч. 4, 5 ст. 91 ГПК України, копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Суд зазначає, що відповідно до пункту 5.27 Національного стандарту України ДСТУ 4163-2003 «Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації» (затв. Наказом Держспоживстандарту України від 07.04.2003 № 55) відмітку про засвідчення копії документа складають зі слів «Згідно з оригіналом», назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціали та прізвища, дати засвідчення копії і проставляють нижче реквізиту «підпис». Така відмітка проставляється на кожному аркуші засвідченої копії документа.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, копії доказів, доданих до позовної заяви, не відповідають вищевказаним вимогам, оскільки не містять назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища та, дати засвідчення копії.

Отже, судом встановлено, що позовну заяву подано до суду без додержання ст. 164 ГПК України, відповідно позивачу слід усунути вказані недоліки позовної заяви шляхом надання документів, що підтверджують відправлення відповідачам копії позовної заяви і доданих до неї документів, доказів сплати судового збору у розмірі 9 080,00 грн, а також доказів, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, засвідчених належним чином.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 174 ГПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статті 164 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Згідно із ч. 2 ст. 174 ГПК України, в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

За таких обставин, позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Мережа сервісних станцій "Тідісі-Дальнобой"» підлягає залишенню без руху.

Суд звертає увагу позивача на те, що відповідно до ч. 4 ст. 174 ГПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Керуючись ст. 174, ч. 2 ст. 232, ст. 233, ст. 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Мережа сервісних станцій "Тідісі-Дальнобой"» до Приватного підприємства «Транс Петроль» та Приватного підприємства «Вікінг» про визнання правочинів недійсними та застосування реституції залишити без руху.

Встановити Товариству з обмеженою відповідальністю «Мережа сервісних станцій "Тідісі-Дальнобой"» строк для усунення недоліків позовної заяви протягом десяти днів з дня вручення даної ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Суддя В.В. Бондарчук