ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

"31" травня 2021 р. Справа№ 15/471-б

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Остапенка О.М.

суддів: Сотнікова С.В.

Копитової О.С.

розглянувши матеріали апеляційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу господарського суду міста Києва від 24.03.2021 року

у справі № 15/471-б (суддя Пасько М.В.)

за заявою Відкритого акціонерного товариства "Енергопостачальна

компанія "Одесаобленерго"

до Української державної корпорації "Укрзакордоннафтогазбуд"

про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду міста Києва від 24.03.2021 року у справі №15/471-б задоволено заяву ліквідатора УДК "Укрзакордоннафтогазбуд" та зобов`язано Сквирського О.Я. передати/надати ліквідатору банкрута арбітражному керуючому Голінному А.М.:

1) передати всю наявну бухгалтерську та іншу документацію банкрута (в тому числі й первинну та іншу документацію, якою підтверджена: 1) дебіторська заборгованість банкрута відображена в балансі станом на 31.12.2012 року, на загальну суму 116,4 тис. грн.; 2) дебіторська заборгованість за розрахунками з бюджетом на загальну суму 161,3 тис. грн., інша поточна дебіторська заборгованість на загальну суму 30,4 тис. грн.), його структурних підрозділів, печатки, штампи, матеріальні та інші цінності банкрута, його структурних підрозділів;

2) надати письмову інформацію (з посиланням на підтверджуючі документи) про:

- структурні підрозділи (філії) банкрута та їх останніх керівників (з контактними даними, адресами проживання, номерами телефонів, тощо), в тому числі й із зазначенням тих структурних підрозділів, які не були ліквідовані станом на 18.06.2013 року;

- останнє місцезнаходження (місце зберігання) документації, печаток, матеріальних та інших цінностей банкрута, його структурних підрозділів та особу (осіб) (в тому числі й матеріально відповідальних), у віданні яких вони перебували, в тому числі й станом на 18.06.2013 року;

- розшифрування відомостей балансу банкрута станом на 31.12.2012 року підписаного ОСОБА_1 в якості голови правління банкрута в частині:

1) основних засобів банкрута на кінець звітного періоду, рядків "031" та "030" основні засоби первісна вартість "7 923,3 тис. грн." та залишкова вартість "2811,7 тис. грн." із зазначенням чіткого переліку основних засобів, які відображені в балансі з визначеною вказаною загальною балансовою вартістю;

2) дебіторської заборгованість банкрута на загальну суму чистої реалізаційної вартості - 116,4 тис. грн., дебіторської заборгованості за розрахунками з бюджетом на загальну суму 161,3 тис. грн., інша поточна дебіторська заборгованість на загальну суму 30,4 тис. грн. із зазначенням чіткого переліку дебіторів, підстави виникнення заборгованості, посиланням на підтверджуючі документи, ідентифікаційні дані дебіторів, тощо.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою місцевого господарського суду, ОСОБА_1 звернувся до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду міста Києва від 24.03.2021 року у справі №15/471-б та прийняти нове рішення, яким заяву ліквідатора банкрута залишити без задоволення.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.05.2021 року вказану апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Остапенко О.М., судді: Сотніков С.В., Копитова О.С.

Розглянувши апеляційну скаргу та додані до неї документи, апеляційний суд дійшов висновку, що вона має бути залишена без руху з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 6 ст. 12 ГПК України, господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

21.04.2019 року набрав чинності Кодекс України з процедур банкрутства від 18.10.2018 року №2597-VIII, який введено в дію 21.10.2019 року.

Так, статтею 258 ГПК України встановлено вимоги до форми і змісту апеляційної скарги, відповідно до частини третьої якої до апеляційної скарги додаються, зокрема, докази сплати судового збору та надсилання копії скарги іншій стороні у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України „Про судовий збір", судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

За подання до господарського суду апеляційної скарги на ухвалу суду судовий збір сплачується у розмірі 1 прожитковий мінімум для працездатних осіб (пп. 7 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України „Про судовий збір" № 3674-VI).

Зазначене положення стосується подання апеляційних і касаційних скарг на всі без винятку ухвали господарського суду, які підлягають оскарженню, незалежно від того, чи передбачено Законом №3674-VІ справляння судового збору за подання тих заяв, за результатами розгляду яких виносяться відповідні ухвали (правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 29.05.2018 року у справі № 915/955/15 та в подальшому знайшла своє відображення у постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 24.07.2020 року у справі №911/4241/15).

Згідно абзацу 4 статті 7 Закону України „Про Державний бюджет України на 2021 рік" з 1 січня 2021 року встановлено прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць у розмірі 2 270 гривень.

Скаржником в апеляційному порядку оскаржується ухвала господарського суду міста Києва від 24.03.2021 року про зобов`язання ОСОБА_1 передати документи, а відтак за подання даної апеляційної скарги апелянтами мало бути сплачено судовий збір у сумі 1 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме 2 270,00 грн.

Але, як вбачається із апеляційної скарги, скаржником, в порушення ст.258 ГПК України, не подано жодних доказів сплати судового збору за подання апеляційної скарги у даній справі, як і не зазначено про такі документи в додатках до скарги.

Крім того, згідно ст. 259 ГПК України особа, яка подає апеляційну скаргу, надсилає іншим учасникам справи копію цієї скарги і доданих до неї документів, які у них відсутні, листом з описом вкладення.

Отже, надіслання копії апеляційної скарги з доданими до неї документами іншим учасникам справи листом з описом вкладення є обов`язком заявника апеляційної скарги.

Згідно положень статей 73, 76, 77 ГПК України, належним та допустимим доказом надсилання іншому учаснику справи копії апеляційної скарги з додатками може вважатися розрахунковий документ встановленої форми, що підтверджує надання послуг поштового зв`язку (касовий чек, розрахункова квитанція тощо) з надіслання адресату листа з описом вкладення, поданий в оригіналі або в належним чином засвідченій копії.

Згідно ч. 1 ст. 41 ГПК України, у справах позовного провадження учасниками справи є сторони та треті особи.

У справах про банкрутство склад учасників справи визначається Законом України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (ч. 5 ст. 41 ГПК України).

За приписами ст. 1 Кодексу України з процедур банкрутства сторони у справі про банкрутство - конкурсні кредитори (представник комітету кредиторів), забезпечені кредитори, боржник (банкрут); учасники у справі про банкрутство - сторони, арбітражний керуючий, державний орган з питань банкрутства, Фонд державного майна України, представник органу місцевого самоврядування, представник працівників боржника, уповноважена особа засновників (учасників, акціонерів) боржника, а також у випадках, передбачених цим Кодексом, інші учасники справи про банкрутство, щодо прав або обов`язків яких існує спір.

Згідно абз. 5 ч. 6 ст. 48 Кодексу України з процедур банкрутства під час проведення процедур банкрутства інтереси всіх кредиторів представляє комітет кредиторів, утворений відповідно до цього Кодексу.

Як вбачається з додатків до апеляційної скарги, її копію направлено ліквідатору банкрута арбітражному керуючому Голінному А.М., що підтверджується описом вкладення та накладною відділення поштового зв`язку.

Однак, всупереч вищенаведених положень ГПК України скаржником не надано доказів направлення копії апеляційної скарги всім кредиторам у справі або комітету кредиторів у разі його створення.

Частиною 2 статті 260 ГПК України передбачено, що до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу.

У свою чергу, частина 1 ст. 174 ГПК України містить положення, відповідно до якого суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити) (ч. 2 ст. 174 ГПК України).

Окрім того, згідно ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день (ч. 4 ст. 116 ГПК України).

Оскаржувана ухвала не містить у собі дату підписання повного її тексту, відтак останнім днем подання апеляційної скарги на ухвалу господарського суду міста Києва від 24.03.2021 року є 05.04.2021 року (03.04.2021, 04.04.2021 - вихідні дні).

Проте, скаржник звернувся до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою на вищевказану ухвалу місцевого господарського суду 13.05.2021 року, що вбачається з відомостей зазначених на конверті, тобто з пропуском десятиденного процесуального строку на її апеляційне оскарження.

Одночасно апелянтом заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Відповідно до ч. 2 ст. 256 ГПК України учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, зокрема, ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Згідно ч. 1 ст. 119 ГПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Клопотання про відновлення строку подання апеляційної скарги з огляду на приписи статті 119 ГПК повинно містити обґрунтування поважності причин пропуску такого строку (за необхідності - з посиланням на відповідні докази, які подаються апеляційному господарському суду на загальних підставах).

Згідно з ч. 3 ст. 256 ГПК України строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 261 цього Кодексу.

Так, в обґрунтування поданої заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження останній посилається на те, що він не є учасником провадження у справі, а зі змістом оскаржуваної ухвали ознайомився лише 05.05.2021 року при ознайомленні з матеріалами справи, що підтверджується наявною в матеріалах справи розпискою на відповідному клопотанні.

Водночас, судом апеляційної інстанції встановлено, що в матеріалах справи міститься зворотне поштове повідомлення про вручення поштового відправлення (т. 1 мат.оск., арк.с.24), яке свідчить про отримання апелянтом оскаржуваної ним ухвали ще 30.03.2021 року.

Отже, наявність вказаного доказу по справі спростовує твердження скаржника про те, що він дізнався про оскаржувану ухвалу лише 05.05.2021 року.

Таким чином, апеляційний господарський суд приходить до висновку про те, скаржником у заяві не наведено жодних об`єктивно непереборних обставин, що не залежали від його волевиявлення та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення такої процесуальної дії, як звернення до суду з апеляційною скаргою, оскільки скаржником не надано та не зазначено жодної поважної причини неможливості подання апеляційної скарги в передбачені законодавством строки.

Пропуск процесуального строку - це юридичний факт, який настає внаслідок бездіяльності уповноваженої особи в момент настання (або закінчення) цього строку з поважних причин чи з причини, що не можуть бути визнані такими, і такий, що породжує відповідні правові наслідки.

Господарський процесуальний кодекс України не пов`язує право суду відновити пропущений процесуальний строк лише з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку. Отже, у кожному випадку суд повинен з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінити доводи, що наведені на обґрунтування клопотання про його відновлення, та зробити мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку.

Доступ до правосуддя в контексті п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та прецедентної практики Європейського суду з прав людини не може бути абсолютним і підлягає державному регулюванню й обмеженню. Кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема й процесуальні заборони та обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Доступ до правосуддя здійснюється шляхом точного, послідовного і неухильного дотримання процесуального алгоритму, що передбачений Господарським процесуальним кодексу України.

Таким чином, дослідивши подану заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали господарського суду міста Києва від 24.03.2021 року у справі №15/471-б, суд апеляційної інстанції визнав наведені в ній доводи та причини в її обґрунтування неповажними та такими, що суперечать дійсним обставинам справи.

Згідно п. 3 ст. 260 ГПК України апеляційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 256 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції із заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

За таких обставин, апеляційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу господарського суду міста Києва від 24.03.2021 року у справі №15/471-б підлягає залишенню без руху у зв`язку з неподанням доказів сплати судового збору у встановленому законом порядку і розмірі та доказів відправлення іншим учасникам провадження у справі копії цієї скарги і доданих до неї документів, а також визнанням причин пропуску строку на подання апеляційної скарги неповажними, з визначенням строку для усунення недоліків апеляційної скарги.

Враховуючи вищевикладене та керуючись статтями 234, 255, 256, 258, 259, 260 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд -

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу господарського суду міста Києва від 24.03.2021 року у справі №15/471-б залишити без руху.

2. Надати ОСОБА_1 строк не більше десяти днів з дня отримання копії даної ухвали для усунення недоліків апеляційної скарги, зазначених у мотивувальній частині ухвали.

3. Попередити скаржника про передбачені ч. 4 ст. 174 та ч. 4 ст. 260 ГПК України наслідки невиконання вимог зазначеної ухвали суду у встановлений пунктом 2 її резолютивної частини строк.

4. Копію ухвали надіслати учасникам провадження у справі.

Головуючий суддя О.М. Остапенко

Судді С.В. Сотніков

О.С. Копитова