РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

31.05.2021Справа № 910/3415/21
Суддя Мудрий С.М., розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Зерно-Агротрейд"

до Акціонерного товариства "Українська залізниця"

про стягнення 7 761,85 грн.

Представники сторін: не викликались.

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява товариства з обмеженою відповідальністю "Зерно-Агротрейд" до акціонерного товариства "Українська залізниця" про стягнення 7 761,85 грн. у зв`язку з втратою вантажу відповідачем під час його перевезення.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.03.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання). Надано відповідачам строк у 15 днів з дати отримання ухвали на подання відзиву.

02.04.2021 через канцелярію суду позивач подав заяву про зменшення розміру позовних вимог.

Відповідно до п. 2 ч. 2, ч. 3, 5 ст. 46 ГПК України крім прав та обов`язків, визначених у статті 42 цього Кодексу позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог - до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

До закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. У справі, що розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, зміна предмета або підстав позову допускається не пізніше ніж за п`ять днів до початку першого судового засідання у справі.

У разі подання будь-якої заяви, передбаченої пунктом 2 частини другої, частиною третьою або четвертою цієї статті, до суду подаються докази направлення копії такої заяви та доданих до неї документів іншим учасникам справи. У разі неподання таких доказів суд не приймає до розгляду та повертає заявнику відповідну заяву, про що зазначає в ухвалі.

Судом встановлено, що вищевказана заява позивача є заявою про зменшення розміру позовних вимог, та відповідає вимогам, встановленим ст. 46 ГПК України.

Враховуючи викладене, а також те, що справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження (без виклику сторін) суд прийшов до висновку про прийняття до розгляду заяви позивача про зменшення розміру позовних вимог. Суд розглядатиме позовні вимоги з урахуванням заяви позивача про зменшення розміру позовних вимог.

Ухвала Господарського суду міста Києва від 09.03.2021 отримана відповідачем 12.04.2021, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №017.

Відповідач не скористався правом на подання відзивів у строк, встановленим судом.

Зважаючи на вищезазначене, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами, відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України.

Відповідно до ст. 248 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Водночас, суд враховує, що відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

З огляду на практику Європейського суду з прав людини, критеріями розумних строків є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи «Федіна проти України» від 02.09.2010, «Смірнова проти України» від 08.11.2005, «Матіка проти Румунії» від 02.11.2006, «Літоселітіс проти Греції» від 05.02.2004 та інші).

З огляду на зазначені вище обставини, для визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті, а також виконання завдання розгляду справи по суті, розгляд справи здійснено за межами строків, встановлених Господарським процесуальним кодексом України, проте в розумні строки.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з урахуванням заяви позивача про зменшення розміру позовних вимог.

07.12.2018 між ТОВ «Зерно - Агротрейд» та Анкор Інвестмент Лімітед укладено контракт №ZAT/CROP/AGR_2018/19), відповідно до умов якого Продавець бере на себе зобов`язання продати та поставити, а Покупець прийняти та оплатити Товар, пшеницю та/або кукурудзу українського походження врожаю 2018 та/або кукурудзу українського походження врожаю 2018 та/або 209 років (далі - «Товари» та/або «Товар»), найменування, асортимент, вага/кількість, якість, одиниця виміру, ціна за одиницю виміру та загальна вартість, строки та умови поставки якого будуть визначатися в Додатках до цього контракту, які є його невід`ємною частиною.

Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

26.03.2020 заявою про прийняття в цілому пропозиції (акцепт) укладення Договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом №38234181/2020-001 ТОВ «Зерно - Агротрейд» із застосуванням електронного цифрового підпису в особі ОСОБА_1 виразило волевиявлення укласти Договір в порядку ст. 634 ЦК України.

Згідно п. 1.10 Договору Договір є укладеним з дня надання Замовнику Перевізником Інформаційного повідомлення про укладення Договору, але не раніше для введення його в дію відповідно до п. 12.1. Договору.

ТОВ «Зерно - Агротрейд» зазначає, що в повні мірі ознайомлено з оприлюдненим АТ «Українська залізниця» на сторінці http:uz- cargo.com/ Договором про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом (далі - Договір) станом на день подання цієї заяви, ознайомлено з всією, необхідною для виконання Договору, та визнає всі умови Договору.

26.03.2020 повідомленням про укладення Договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом №99-38234181/2020-001 АТ «Українська залізниця» із застосуванням електронного цифрового підпису в особі ОСОБА_2 засвідчило прийняття в цілому пропозиції (акцепт) укладення Договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом та повідомлено, що Замовнику присвоєно коди:

1. відправника/одержувача:1732

2. платника НОМЕР_1 та відкрито особовий рахунок з ідентичним номером.

Код платника використовується для ідентифікації договірних відносин як номер Договору. Повідомлені коди повинні використовуватися виключно для перевезення вантажів в межах Договору між Сторонами.

Згідно п.1.1., 1.4. Договору предметом договору є організація та здійснення перевезення вантажів, надання вантажного вагону для перевезення, та інших послуг, пов`язаних з організацією перевезення вантажів у внутрішньому та міжнародному сполученнях (експорт, імпорт) у власних вагонах Перевізника, вагонах залізниць інших держав, та/або вагонах Замовника і проведення розрахунків за ці послуги.

У розумінні Договору користування вагоном не є орендою майна, а плата за користування власним вагоном Перевізника не є орендною платою.

Надання послуг за Договором може підтверджуватися накладною, накопичувальною карткою, зведеною відомістю, відомістю платити за користування вагонами, відомістю платити за подання/збирання вагонів та маневрову роботу, зведеними відомостями та іншими документами.

Відповідно до умов Договору за залізничною накладною №43230846 від 04.09.2020 (далі - накладна) відправником - ТОВ «Зерно-Агротрейд» зі станції Веселий Поділ до станції Миколаїв-Вантажний на адресу одержувача - ТОВ «Дунайська Судноплавна-Стівідерна Компанія» (ТОВ «ДССК») було відправлено вантаж пшениця насипом вагонами №58568601, 95983813, 95968186, 95798310, 95680658, 95679742, 95635512, 95621843, 95621223, 95543286, 95539631, 95532677, 95526489, 95525945, 95525408, 95392122, 95366563, 95348900, 95348744, 95303939.

Також, відповідно до залізничної накладної №43230846 від 04.09.2020 року маса вантажу визначена відправником на вагонних вагах (150 т) в загальному розмірі - 1 388 100 кг, в тому числі по вагонах (зворотній бік):

До відправки вказані вагони надійшли з вагою, зазначеною у залізничних накладних, а саме: у вагоні №95621843 - 65 тон.

05.09.2020 після прибуття вагонів на станцію Миколаїв-ОД (код станції 415103) залізницею проведено комісійне переважування маси вантажу на підставі ст. 52 Статуту залізниць України та встановлена вагова нестача у спірному вагоні: №95621843 - 1,4 тон про що складений комерційний акт №415103/100/169 від 06.09.2020.

Так, в комерційному акті №415103/100/169 від 06.09.2020 зазначено, що на підставі раніше складеного акту загальної форми №11683 від 05.09.2020 ст. Миколаїв Од. з комісією у складі ДСЗМ - ОСОБА_4 , агент комерційний - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 - ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , була проведена перевірка маси вантажу у вагоні №95621843. Фактична маса брутто вагона склала 83600 кг, тара вагона з ПД. 2000 кг. Маса вантажу нетто за ПД. 65000кг. Фактична маса вантажу нетто 63600 кг, що менше документу на 1400 кг. Зважування провадилось на справних 150-тн вагах МЧД Миколаїв (заводський №2823 повірка 27.07.2020). По прибуттю поїзда в даному вагоні виявлено по документу значиться 7 ЗПП відправника № Б106603, Б106610, Б106628, Б106604, Б106629, Б106601, Б106602. Фактично за напрямком руху поїзда справана другому та третьому розвантажувальних люках на штангах відсутні ЗПП № Б106603, Б106629. Всі інші ЗПП справні, задіяні, відповідають документу, на момент огляду просипання вантажу немає, розвантажувальні люки закриті щільно. Комерційну несправність усунено, навішено дві свинцеві пломби ст. Миколаїв к/з А121.

Обґрунтовуючи позов, позивач посилається на те, що відповідач в порушення норм чинного законодавства України не забезпечив збереження вантажу під час перевезення, у зв`язку з чим вагони №95621843 з вантажем (пшениця), прибули з недостачею.

Звертаючись з даним позовом до суду, позивач просить стягнути з відповідача збитки, які виникли у зв`язку із незбереженням вантажу при перевезенні в розмірі 5 989,93 грн. з урахуванням заяви позивача про зменшення розміру позовних вимог.

Відповідно до статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

За змістом статті 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Згідно зі статтею 623 ЦК України боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобов`язання, доказується кредитором.

Стаття 224 ГК України зобов`язує учасника господарських відношень, який порушив господарські зобов`язання або встановлені вимоги, які стосуються здійснення господарської діяльності, відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушені. Під збитками розуміються витрати, здійсненні уповноваженою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не отримані їй доходи, які уповноважена сторона отримала б у разі належного виконання зобов`язання або дотримання правил здійснення господарської діяльності іншою стороною.

Як встановлено судом, позивачем заявлено до стягнення з відповідача 5 989,93 грн. збитків, які виникли у зв`язку з незбереженням 1400 кг при його перевезенні у вагоні №95621843 за залізничною накладною №43230846 від 04.09.2020

Відповідно до статті 909 ЦК України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Згідно з ч. 5 статті 307 ГК України умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб`єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами. Сторони можуть передбачити в договорі також інші умови перевезення, що не суперечать законодавству, та додаткову відповідальність за неналежне виконання договірних зобов`язань.

Відповідно до статті 2 Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №457 від 06.04.1998, Статут залізниць України (далі - Статут) визначає обов`язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, організацій, установ і громадян, які користуються залізничним транспортом. Статутом регламентуються порядок укладання договорів, організація та основні умови перевезення вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти, основні положення експлуатації залізничних під`їзних колій, а також взаємовідносини залізниць з іншими видами транспорту.

Дія Статуту поширюється на перевезення залізничним транспортом вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти, у тому числі на перевезення вантажів, навантаження і розвантаження яких відбувається на залізничних під`їзних коліях незалежно від форм власності, які не належать до залізничного транспорту загального користування (ст. 3 Статуту).

Відповідно до статті 6 Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 №457 (далі - Статут), накладна - основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача.

Укладення договору перевезення вантажу шляхом складання транспортної накладної передбачено також ч. 2 статті 307 Господарського кодексу України.

Згідно із ч. 2 статті 924 ЦК України перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятих до перевезення вантажу, багажу, пошти у розмірі фактичної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини.

Статтею 105 Статуту визначено, що залізниці, вантажовідправники, вантажоодержувачі, пасажири, транспортні, експедиторські і посередницькі організації та особи, які виступають від імені вантажовідправника і вантажоодержувача, несуть матеріальну відповідальність за перевезення у межах і розмірах, передбачених цим Статутом та окремими договорами.

Відповідно до ст. 113 Статуту за незбереження (втрату, нестачу, псування і пошкодження) прийнятого до перевезення вантажу, багажу, вантажобагажу залізниці несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача, псування, пошкодження виникли з не залежних від них причин.

Статтею 52 Статуту, встановлено, що на станціях призначення залізниця зобов`язана перевірити масу, кількість місць і стан вантажу, зокрема, у разі прибуття вантажу з ознаками недостачі, псування або пошкодження під час перевезення на відкритому рухомому складі або у критих вагонах без пломб, якщо таке перевезення передбачене Правилами перевезення вантажів.

Статтею 110 Статуту передбачено, що залізниця несе відповідальність за збереження вантажу від часу його прийняття для перевезення і до моменту видачі одержувачу або передачі згідно з Правилами іншому підприємству.

У відповідності до ст. 129 Статуту, обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць. Комерційний акт складається для засвідчення таких обставин: а) невідповідності найменування, маси і кількості місць вантажу, багажу чи вантажобагажу натурою з даними, зазначеними у транспортних документах; б) у разі виявлення вантажу, багажу чи вантажобагажу без документів або документів без вантажу, багажу чи вантажобагажу; в) псування, пошкодження вантажу, багажу і вантажобагажу; г) повернення залізниці вкраденого вантажу, багажу або вантажобагажу.

Залізниця зобов`язана скласти комерційний акт, якщо вона сама виявила зазначені вище обставини або якщо про існування хоча б однієї з них заявив одержувач або відправник вантажу, багажу чи вантажобагажу. В усіх інших випадках обставини, що виникли в процесі перевезення вантажу, багажу і вантажобагажу і які можуть бути підставою для матеріальної відповідальності, оформляються актами загальної форми. Порядок складання комерційних актів та актів загальної форми встановлюється Правилами.

Як свідчать матеріали справи, складений комерційний акт №415103/100/169 від 06.09.2020 року за своєю формою та змістом відповідає вимогам Статуту залізниць України та Правил складення актів, затверджених наказом Міністерства транспорту України № 334 від 28.05.2002, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 08.07.2002 за № 567/6855, а тому визнається судом належним та допустимим доказом на підтвердження факту невідповідності маси, зазначеній у накладній № 43230846 від 04.09.2020 року, фактичній масі вантажу, який перевозився у вагоні №95621843.

Відповідно до ч. 3 статті 314 ГК України за шкоду, заподіяну при перевезенні вантажу, а саме, у разі втрати або недостачі вантажу, перевізник відповідає в розмірі вартості вантажу, який втрачено або якого не вистачає.

Положеннями Статуту визначено, що залізниця відшкодовує фактичні збитки, що виникли з її вини під час перевезення вантажу, зокрема, за втрату чи недостачу - у розмірі дійсної вартості втраченого вантажу чи його недостачі (ч. 1 ст. 114 Статуту).

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 133 Статуту залізниці передача іншим організаціям або громадянам права на пред`явлення претензій та позовів не допускається, за винятком випадків передачі такого права вантажовідправником вантажоодержувачу або вантажоодержувачем вантажовідправнику, а також вантажовідправником або вантажоодержувачем вищій організації або уповноваженій особі, яка виступає від їх імені.

Передача права на пред`явлення претензій і позовів засвідчується переуступним підписом на документі (накладній, вантажній, багажній квитанції), а для уповноваженої особи - довіреністю, оформленою згідно із законодавством.

Вантажовідправником по залізничній накладній №43230846 є ТОВ «Зерно-Агротрейд», вантажоодержувачем - ТОВ «ДССК».

Судом встановлено, що вищезазначена накладна засвідчена переуступними підписами керівника та головного бухгалтера ТОВ «ДССК» ( ОСОБА_9 та ОСОБА_10) та скріплена печаткою ТОВ «ДССК».

Відповідно до переуступних підписів, право на пред`явлення претензій та позову надано ТОВ «Зерно-Агротрейд».

Вартість вантажу визначається на підставі загальної суми рахунка або іншого документа відправника, який підтверджує кількість і вартість відправленого вантажу (ст. 115 Статуту).

Відповідно до додатку №53 від 02.09.2020 до контракту №ZAT/CROP/AGR_2018/19 від 07.12.2018 та Інвойсу №ЗАТ00000421 від 10.09.2020 ціна товару за 1 тону - 199,50 доларів США.

Відповідно до ч. 2 ст. 114 Статуту, недостача маси вантажу, за яку відшкодовуються збитки, в усіх випадках обчислюється з урахуванням граничного розходження визначення маси вантажу і природної втрати вантажу під час перевезення.

Згідно із ст. 27 Правил видачі вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21 листопада 2000 року №644, вантаж вважається доставленим без утрати, якщо різниця між масою, вказаною в пункті відправлення в залізничній накладній, та масою, визначеною на станції призначення, не перевищує норми природної втрати і граничного розходження у визначенні маси нетто.

При видачі вантажів, маса яких унаслідок їх властивостей зменшується при перевезенні, норма недостачі (сума норми природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто) становить: 1) 2 % маси, зазначеної в перевізних документах: вантажі рідкі або здані до перевезення в сирому (свіжому) або у вологому стані; руда марганцева і хромова; кварцити у подрібненому стані (фракції 0 - 6 мм); мідний купорос; хімічна сировина навалом; солі; фрукти свіжі; овочі свіжі; шкіра оброблена і мокросолона; тютюн; м`ясо свіже; 2) 1,5 % маси, зазначеної в перевізних документах: вугілля деревне; будівельні матеріали; кварцити в кусках; жири; риба солона; мінеральні добрива; 3) 1 % маси, зазначеної в перевізних документах: мінеральне паливо; кокс; руда залізна; вовна немита; мило; м`ясо морожене; птиця бита всяка; копченості м`ясні всякі; 4) 0,5 % маси всіх інших вантажів.

Суд зазначає, що позивачем вірно обрано норму недостачі 0,5 %.

Норми недостачі або надлишку маси вантажів розраховуються:

- від маси брутто - для вантажів, які перевозяться в тарі й упаковці;

- від маси нетто - для вантажів, які перевозяться без тари й упаковки.

Станом на 03.03.2021 офіційний курс долара США - 27,93 грн.

1 тонна Товару - 199,50 доларів США.

Розрахунок збитків:

65000 кг х 0,5% = 325 кг. (маса Товару, яка унаслідок їх властивостей зменшується при перевезенні).

1400 - 325 = 1075 кг.

Сума збитків: 1,075х199,5х27,93= 5 989,94 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 237 ГПК України при ухваленні рішення суд не може виходити у рішенні за межі позовних вимог.

Також статтею 111 Статут залізниці визначено вичерпний перелік підстав, за яких залізниця звільняється від відповідальності за втрату, недостачу, псування або пошкодження вантажу.

Суд зазначає, що жодна з підстав, що передбачена ст. 111 Статуту залізниці, яка може слугувати підставою для звільнення залізниці від відповідальності за втрату, недостачу, псування або пошкодження вантажу не підлягає застосуванню в даних правовідносинах, що склалися між сторонами.

Враховуюче вищезазначене, суд вважає позовні вимоги щодо стягнення з відповідача збитків у вигляді нестачі у розмірі 5 989,93 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Частинами 3, 4 статті 13 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі ст. 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до статті 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Судовий збір згідно ст. 129 Господарського процесуального кодексу України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись ч. 3,4 ст. 13, ч.1 ст. 73, ст.ст. 79, 123, 129, 236-238, 240-241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Акціонерного товариства "Українська залізниця" (03150, м. Київ, вул. Єжи Гедройця (Тверська), 5, ) на Товариства з обмеженою відповідальністю "Зерно-Агротрейд" (04071, м. Київ, вул. Ярославська, 58, ) збитки в розмірі 5 989 (п`ять тисяч дев`ятсот вісімдесят дев`ять) грн. 93 коп. та судовий збір в розмірі 2 270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн. 00 коп.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Відповідно до ч. 1, 2 статті 241 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СуддяС.М. Мудрий