ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" травня 2021 р. м.Львів Справа №909/850/20

Західний апеляційний господарський суд в складі колегії суддів:

Головуючого судді Кордюк Г.Т.

Суддів Гриців В.М.

Зварич О.В.

секретар судового засідання Матіїшин Х.В.

розглянувши апеляційну скаргу Державного підприємства Кутське лісове господарство вих. № 01-3/43 від 19.02.2021 (вх.№ 01-05/680/21 від 22.02.2021),

на рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 25.01.2021 (повний текст рішення складено 04.01.2021, суддя Малєєва О.В.),

у справі № 909/850/20

за позовом: Державної екологічної інспекції Карпатського округу, Івано-Франківська обл.., Косівський р-н., смт. Яблунів,

до відповідача: Державного підприємства "Кутське лісове господарство", м. Івано-Франківськ

про стягнення шкоди, заподіяної порушенням природоохоронного законодавства, в розмірі 593 611, 50 грн,

за участю представників:

від позивача: Галубчак Н.В. - представник;

від відповідача: не з`явились;

ВСТАНОВИВ:

29.09.2020 на розгляд Господарського суду Івано-Франківської області Державною екологічною інспекцією Карпатського округу подано позов до Державного підприємства «Кутське лісове господарство» про відшкодування шкоди завданої лісу внаслідок порушення норм лісового законодавства в сумі 593 611,50 грн.

Позовні вимоги мотивовано тим, що відповідно до чинного законодавства України в межах територій та об`єктів природно-заповідного фонду встановлено обов`язковість отримання лімітів на використання природних ресурсів та дозволів на спеціальне використання природних ресурсів. Щодо територій природно-заповідного фонду відповідний порядок урегульовано Законом України «Про природно-заповідний фонд України». Позивач в межах наданих йому повноважень, відповідно до чинного законодавства здійснив позаплановий захід державного нагляду (контролю) відповідача на підставі поданих громадянами звернень. В ході вказаного заходу було встановлено, що ДП «Кутське лісове господарство», як постійним лісокористувачем, було виписано та видано лісорубні квитки на проведення вибірково-санітарних рубок 2019 року без наявних лімітів та дозволів на спеціальне використання природних ресурсів в межах території, що входить до складу НПП Гуцульщина без вилучення, чим порушено вимоги ст. 9-1 Закону України «Про природний заповідний фонд України». Посилається на те, що відповідно до Указу Президента України від 14.05.2002 НПП Гуцульщина є об`єктом природно-заповідного фонду загальнодержавного значення. До складу НПП Гуцульщина без вилучення ввійшли лісові землі Кутського державного лісгоспу, зокрема Косівського лісництва площею 2392 га. Згідно з матеріалами лісовпорядкування 2009 року по ДП «Кутське лісове господарство» квартали та виділи, щодо яких було видано лісорубні квитки, віднесено до зони регульованої рекреації НПП Гуцульщина. При здійсненні заходу позапланового контролю представниками позивача виявлено рубку, яка є незаконною оскільки здійснена на підставі виданого з порушенням чинного законодавства дозволу. В результаті такої рубки заподіяно шкоду навколишньому природному середовищу у розмірі 593 611, 50 грн., що зафіксовано в акті позапланового заходу, який проведений в період з 15.01.2020 по 29.01.2020. Шкода підлягає повному відшкодуванню постійним лісокористувачем відповідно до приписів ст. 1166 ЦК України, ст. ст. 68, 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища». Свою позицію обґрунтовує приписами ст. ст. 16, 17, 22, 45, 46, 48, 64, 67, 69, 70, 103 Лісового кодексу України, ст. 9-1 Закону України "Про природо-заповідний фонд України", ст. ст. 5, 7, 20-2, 39, 40, 47 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища".

Відповідач ДП «Кутське лісове господарство» у відзиві на позов вказує, що всі рубки проводилися на законних підставах зі складанням всіх, передбачених законодавством документів. Вказує, що на нього, як постійного лісокористувача покладено обов`язок щодо забезпечення охорони, захисту, відтворення, підвищення продуктивності лісових засаджень, дотримання встановленого законодавством режиму використання земель. Враховуючи наведене, вказує, що він здійснював господарську діяльність шляхом оформлення лісорубних квитків на проведення санітарно-вибіркових рубок. Зазначає, що до цього часу землі ДП «Кутське лісове господарство» не вилучено і не передано до НПП «Гуцульщина», категорія земель визначена як землі лісогосподарського призначення, а тому до них не застосовується ст. 9-1 Закону України «Про природно-заповідний фонд». Згідно зі ст. 38 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» та ст. ст. 9,10 Закону України «Про рослинний світ» використання природних ресурсів здійснюється в порядку загального та спеціального використання. Водночас вибіркові санітарні рубки не відносяться до спеціального використання природних ресурсів. При цьому встановлення лімітів та нормативів під час проведення санітарно вибіркових рубок Мінприроди не може розглядатися, оскільки під час проведення даних рубок крім ліквідної деревини проводиться вирубка і неліквідної деревини. Відповідач погодив план заходів з поліпшення санітарного стану лісів з Управлінням екології та природних ресурсів при Івано-Франківській ОДА , дані заходи також було розглянуто на науково-технічній раді та проінформовано органи місцевого самоврядування про проведення даних заходів. При цьому, також посилається на те, що він не погоджується з необхідністю отримання лімітів на проведення санітарно-вибіркової рубки в кварталі 24 ділянка 27. Відтак вважає, що відсутні всі елементи, які передбачені ст. 1166 ЦК України для стягнення шкоди з відповідача.

Рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 25.01.2021 у справі №909/850/20 позовні вимоги задоволено; стягнуто на користь держави з Державного підприємства «Кутське лісове господарство» шкоду в сумі 593 611,50 грн., яка підлягає перерахуванню у фонд охорони навколишнього середовища Косівської міської територіальної громади, на території якої вчинено правопорушення; стягнуто з ДП «Кутське лісове господарство» на користь Державної екологічної інспекції Карпатського округу судовий збір в розмірі 8904,17 грн.

При винесенні даного рішення враховано те, що порубка дерев була здійснена з порушенням норм законодавчих актів, незаконно без виписаних лімітів та дозволів на використання природних ресурсів. Відповідно до чого з врахуванням положень ст. ст. 68, 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» та ст. 1166 Цивільного кодексу України з врахуванням постанови КМ України №541 від 24.07.2013 обґрунтованими визнано позовні вимоги щодо стягнення з відповідача на користь позивача 593611,50 грн. шкоди.

Відповідач ДП «Кутське лісове господарство» не погодившись з винесеним рішенням подав апеляційну скаргу в якій вказує на те, що останнє прийнято з порушенням норм чинного процесуального права - ст. ст. 2, 5, 76-79, 236, 237,238 ГПК України та норм матеріального права ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. ст. 8, 14, 19, 129 Конституції України, ст. 1166 ЦК України, ст. ст. 19, 20 Земельного кодексу України, ст. ст. 16, 17, 19 29-1, 65, 67, 69, 86 Лісового кодексу України, ст. 10 Закону України «Про рослинний світ», Порядку видачі спеціальних дозволів на використання лісових ресурсів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2007 №761 «Про врегулювання питань щодо спеціального використання лісових ресурсів» та неповним дослідженням матеріалів та обставин справи.

Скаржник вважає, що судом першої інстанції не було враховано тієї обставини, що спірні земельні відносини у питанні цільового призначення регулюються Земельним кодексом України , а не указами Президента України. Вказує, що згідно ст. 20 Земельного кодексу України у редакції на день прийняття Указу Президента України від 14.05.2002 , яку суд першої інстанції не застосував до спірних правовідносин, визначає, що внесення земель до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішень органів державної влади та місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень. Зміна цільового призначення земель, які перебувають у власності громадян або юридичних осіб, здійснюється за ініціативою власників земельних ділянок у порядку, що встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Суд першої інстанції залишив поза увагою дані планово картографічних матеріалів та таксаційних описів ДП «Кутського ЛГ» і листа Держгеокадастру від 11.02.2019 №0-9-0,25-48/105-19 загальна площа земель лісового фонду , яка є в користуванні ДП «Кутське ЛГ» становить 22930,2 га

Не надано правової оцінки запереченням відповідача про те, що станом на день розгляду справи у суді, жодного квадратного метра не вилучено з ДП «Кутське ЛГ» і не передано НПП «Гуцульщина» в постійне користування.

Окрім цього, вказує, що не досліджено питання проведення зміни цільового призначення земель, які за своєю категорією обліковуються як землі лісогосподарського призначення, а тому застосування ст. 9-1 Закону України «Про природний заповідний фонд» відносно встановлення лімітів в даному випадку вважає помилковим.

Покликається скаржник також на те, що висновок місцевого господарського суду про те, що порубка дерев визнається незаконною, якщо вчинена за дозволом, виданим із порушенням чинного законодавства, не відповідає фактичним обставинам справи і позовним вимогам , які заявлені у даній справі.

Вважає скаржник також і те,що суд першої інстанції не надав правової оцінки у контексті спірних правовідносин такому доказу у справі як листу адресованого начальнику управління екології та природних ресурсів обласної державної адміністрації від 12.02.2021 №01-3/36 зі змісту якого вбачається, що «охоронне зобов`язання за №305 від 20.05.2011 на підприємстві не зареєстровано по вхідній кореспонденції та не обліковується по матеріалах природно-заповідного фонду ДП «Кутське лісове господарство. Про дане зобов`язання як вказує скаржник йому стало відомо при розгляді справи №909/850/20.

Відповідно до цього, просить рішення місцевого господарського суду скасувати та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог повністю; витрати, пов`язані з розглядом справи просить покласти на позивача.

Позивача Державна екологічна інспекція Карпатського округу у відзиві заперечує доводи апеляційної скарги вказуючи на те, що суд першої інстанції при винесенні рішення не припустився порушень норм ні матеріального ні процесуального права, повно та об`єктивно дослідив докази та встановив обставини справи. Національний природний парк «Гуцульщина» створений відповідно до Указу Президента України від 14.05.2002 №465/2002 є об`єктом природно-заповідного фонду загальнодержавного значення. Загальна площа парку становить 32271 га земель, у тому числі 7606 га земель, що мають бути надані парку в постійне користування та 24665га земель , що включаються до його складу без вилучення у землекористувачів. Факт передачі лісового фонду ДП «Кутське лісове господарство» до НПП «Гуцульщина» підтверджено актом приймання-передачі матеріальних цінностей від 23.08.2002, нотаріально засвідченою заявою від 24.07.2009 про надання згоди ДП «Кутське лісове господарство» щодо припинення права користування земельними ділянками та передачу в постійне користування НПП «Гуцульщина» 6790 га, що відповідає площі, яка мала бути надана у постійне користування НПП «Гуцульщина» з вилученням з Кутського державного лісгоспу згідно додатку 1 до указу Президента України від 14.05.2002 №456/2002 з метою збереження, відтворення та раціонального використання типових і унікальних природних комплексів Покутських Карпат, що мають важливе природоохоронне , наукове, естетичне, рекреаційне та оздоровче значення. Щодо ненадання правової оцінки листу адресованому начальнику управління екології та природних ресурсів обласної державної адміністрації від 12.02.2021 №01-3/36, який відповідач додав до апеляційної скарги то даний лист створений після винесення рішення у даній справі , що відповідно виключає можливість дослідження судом першої інстанції вказаного листа. Посилання відповідача , що у вхідній кореспонденції не зареєстроване «охоронне зобов`язання» та не обліковується таке по матеріалах природно-заповідного фонду ДП «Кутське ЛГ» вважає необґрунтованим та спростовується наявними у матеріалах справи доказами, які належно та повно досліджено судом. Вказує, що дане охоронне зобов`язання зареєстроване в Державному управлінні охорони навколишнього природного середовища в Івано-Франківській області 20.05.2011 за №305. Окрім того, як встановлено судом із наявних у справі доказів, відповідач виготовив матеріали лісовпорядкування 2009 по ДП «Кутське лісове господарство», згідно яких квартали №21, виділ №9 на площі 2,0 га, кварталі №22 виділ 12 площа 1,0 га, квартал №21 виділ 3 площа 3,0 га, квартал №21 виділ 9 площа 2,0 га. та у кварталі №21 виділ 13 на площі 2,0 га Косівського лісництва віднесено до зони регульованої рекреації національного парку «Гуцульщина». Вказує, що обов`язок щодо проведення відмежування заповідного об`єкта лежить на землекористувачу - в даному випадку на ДП «Кутське лісове господарство» . Однак, останнім не вжито заходів щодо відмежування заповідного об`єкта в натурі та не отримано державного акту на право постійного користування земельною ділянкою. Відповідачем не доведено відсутності вини у порубці лісу на основі лісорубних квитків , виписаних з порушенням вимог законодавства, не спростовано суму шкоди та не надано доказів на підтвердження своїх заперечень. Відповідно до цього, просить рішення місцевого господарського суду залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

25.03.2021 в канцелярію суду від відповідача (скаржника) поступила відповідь на відзив на апеляційну скаргу, згідно якої просить рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 25.01.2021 у даній справі скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог повністю.

18.05.2021 в канцелярію суду від представника скаржника поступило клопотання, згідно якого останній просить перенести розгляд даної справи через неможливість бути присутнім на засіданні по стану здоров`я. Дане клопотання підписано головним лісничим ДП «Кутське ЛГ» Пліхтяком П.П. До даного клопотання долучено довіреність №01-3/94 від 05.05.2021 яка видана головному лісничому Пліхтяку П.П. на представлення інтересів ДП «Кутське лісове господарство».

Згідно вимог ч.ч. 3-4 ст. 131-2 Конституції України встановлено, що виключно адвокат здійснює представництво іншої особи в суді, а також захист від кримінального обвинувачення. Законом можуть бути визначені винятки щодо представництва в суді у трудових спорах, спорах щодо захисту соціальних прав, щодо виборів та референдумів, у малозначних спорах, а також стосовно представництва малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена.

Відповідно до п.11 р. XV Конституції України «Перехідні положення», - представництво відповідно до пункту 3 частини першої статті 131-1 та статті 131-2 цієї Конституції виключно прокурорами або адвокатами у Верховному Суді та судах касаційної інстанції здійснюється з 1 січня 2017 року; у судах апеляційної інстанції - з 1 січня 2018 року; у судах першої інстанції - з 1 січня 2019 року.

Згідно вимог ч.3 ст. 56 ГПК України юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

Частиною 1 ст. 58 ГПК України встановлено, що представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Вивчивши клопотання представника відповідача про відкладення розгляду справи в сукупності з довіреністю виданої підприємством відповідача на головного лісничого Пліхтяка П.П. з вищенаведеними положеннями законодавства, судова колегія відхиляє таке з огляду на те, що відсутніми є докази про те, що Пліхтяк П.П. має статус адвоката чи діє в порядку самопредставництва на підставі положення, статуту, трудового договору.

Представник позивача в судовому засіданні 18.05.2021 заперечив доводи апеляційної скарги з мотивів, наведених у відзиві, просить рішення місцевого господарського суду залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

Вивчивши матеріали та обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази в сукупності з апеляційною скаргою та відзивом на неї, заслухавши пояснення представника позивача, судова колегія Західного апеляційного господарського суду прийшла до висновку про відповідність рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 25.01.2021 у справі №909/850/20 нормам чинного законодавства, матеріалам та обставинам справи, виходячи з наступного.

Указом Президента України від 14.05.2002 № 456/2002 створено на території Косівського району Івано-Франківської області національний природний парк "Гуцульщина" (надалі - «НПП «Гуцульщина») i підпорядковано його Міністерству екології та природних ресурсів України; встановлено площу земель НПП «Гуцульщина» 32271 гектара, в тому числі 7606 гектарів земель, що мають бути надані йому в постійне користування, та 24665 гектарів земель, що включаються до його складу без вилучення у землекористувачів. До переліку землекористувачів віднесено також Кутський державний лісгосп Державного комітету лісового господарства України. На його території землі площею 6790 га мають бути надані у постійне користування НПП «Гуцульщина», землі площею 14772 га включено до складу НПП "Гуцульщина" без вилучення.

На виконання Указу Президента підписано акт приймання-передачі матеріальних цінностей від 23.08.2002, який затверджено Міністром екології та природних ресурсів України 20.09.2002. Згідно з актом директори відповідних лісгоспів передали, а директор НПП «Гуцульщина» прийняв лісовий фонд площею 21 562 га, в тому числі квартали 21, 22 Косівського лісництва Кутського лісгоспу (додаток № 2 до акту), які включаються до складу НПП «Гуцульщина» без вилучення.

Державне управління охорони навколишнього природного середовища в Івано-Франківській області видало охоронне зобов`язання від 20.05.2011 № 305. Відповідно до ст. 53 Закону України «Про природно-заповідний фонд України» передано під охорону землекористувачу ДП «Кутське лісове господарство» (надалі «ДП «Кутське ЛГ») в особі директора ОСОБА_1 заповідний об`єкт НПП «Гуцульщина» (землі без вилучення) 14772 га загальнодержавного значення з метою збереження, відтворення та раціонального використання типових і унікальних природних комплексів та об`єктів Покутських Карпат, що мають особливу природоохоронну, оздоровчу, історико-культурну, наукову, освітню, рекреаційну та естетичну цінність. Заповідний об`єкт розташований в Косівському районі, ДП «Кутське ЛГ» і входить до складу природно-заповідного фонду, який охороняється як національне надбання і складовою частиною світової системи природних територій та об`єктів, що перебувають під особливою охороною. Землекористувач бере під охорону вищеназваний заповідний об`єкт і зобов`язується зберігати його та дотримуватися екологічних вимог при використанні природних ресурсів згідно зі ст. 40 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», а також провести відмежування заповідного об`єкта в натурі, встановлення єдиних державних знаків та аншлагів, нанесення на планово-картографічні матеріали. На території НПП «Гуцульщина» заповідний режим встановлено відповідно до Положення «Про НПП «Гуцульщина», яке затверджено наказом Міністра екології та природних ресурсів України від 17.07.2002 № 271. Передав під охорону представник Держуправління охорони навколишнього природного середовища в Івано-Франківській області начальник Бойко М.; взяв під охорону директор ДП «Кутське ЛГ» Фальбійчук Ю. Охоронне зобов`язання зареєстровано в Державному управлінні охорони навколишнього природного середовища в Івано-Франківській області за № 305.

Згідно з наказом Міністерства екології та природних ресурсів України від 17.07.2002 № 271 (в редакції наказу від 13.11.2019 № 377) затверджено Положення про НПП "Гуцульщина" (далі «Положення»).

НПП "Гуцульщина" є об`єктом природно-заповідного фонду загальнодержавного значення. Парк розташований на території Косівського району Івано-Франківської області (п. 1.1). Загальна площа парку становить 32271 га земель, в тому числі: 7606га земель, що мають бути надані йому в постійне користування та 24665 га земель, що включаються до його складу без вилучення у землекористувачів (п. 1.6). Парк створено з метою збереження, відтворення і раціонального використання типових та унікальних природних комплексів Покутських Карпат, що мають важливе природоохоронне, наукове, естетичне, освітнє, рекреаційне та оздоровче значення (п. 2.1).

Перелік заходів з поліпшення санітарного стану лісів по ДП «Кутський ЛГ» на І півріччя 2019 році в межах НПП «Гуцульщина» без вилучення та на 2019 рік погоджено директором ДСЛП «Івано-Франківськлісозахист», начальником Івано-Франківського обласного управління лісового та мисливського господарства та начальником Управління екології та природних ресурсів обласної державної адміністрації. Крім того, на нараді консультативно науково-технічної ради по ДП «Кутське ЛГ» погоджено набір ділянок на проведення заходів по поліпшенню санітарного стану лісів на його території.

Обставинами справи встановлено, що відповідачем було видано лісорубні квитки від 09.07.2019 № 50 в кварталі 21 виділ 9, квартал 22 виділ 12 Косівського лісництва, від 15.10.2019 № 78 в кварталі 21 виділи 3, 9 Косівського лісництва, від 29.11.2019 № 90 в кварталі 21 виділ 13 Косівського лісництва. У вказаних лісорубних квитках передбачена система рубок рубки формування і оздоровлення лісів, санітарні; спосіб рубки вибірково санітарна, на підставі переліку заходів з поліпшення санітарного стану лісів на 2019 рік; рубати в рахунок заходів з формування і оздоровлення лісів відповідно до завдань 2019 року. До вказаних лісорубних квитків додано план-схеми, матеріально-грошові оцінки лісосік, перелік дерев лісосік, дефектні відомості.

В проекті організації та розвитку лісового господарства ДП «Кутське ЛГ» інвентаризаційний № 48/02 прим.№1, щодо кварталів 21, 22 Косівського лісництва міститься відмітка про віднесення цих територій до національних природних парків (зона регульованої рекреації).

У матеріально-грошових оцінках лісосік, складених лісничим ДП «Кутський лісгосп» на проведення спірних рубок, категорія лісів зазначена «природоохоронні».

На підставі поданих фізичним особами звернень погоджено проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) щодо ДП «Кутське ЛГ» (погодження від 23.12.2019 № 2987/0/45-19ПЗ, від 24.12.2019 № 3048/0/45-19ПЗ). Відповідно до наказу Державної екологічної інспекції Карпатського округу від 15.01.2020 № 31 направлено відповідних спеціалістів для здійснення позапланового заходу нагляду (контролю) за дотриманням вимог природоохоронного законодавства на території лісового фонду Косівського та Космацького лісництв ДП «Кутське ЛГ».

За результатами проведення відповідного заходу державного нагляду (контролю) складено акт від 29.01.2020 № 17 (а.с.26-38).

У акті встановлено, що ДП «Кутське ЛГ» відповідно до лісорубних квитків від 09.07.2019 № 50, від 15.10.2019 № 78, від 29.11.2019 № 90 проведено вибірково-санітарні рубки. В ході перевірки було проведено контрольний перелік пнів зрубаних дерев в кварталах 21 та 22, де були проведені такі рубки. Встановлено, що такі санітарно-вибіркові рубки проведено на територіях, на яких здійснюється спеціальне використання лісових ресурсів. Вказує, що вищевказана ділянка в рубку призначена з порушенням ст. 9-1 Закону України «Про природно-заповідний фонд України», ст. 12, 40 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» та Інструкції про застосування порядку встановлення лімітів на використання природних ресурсів у межах територій та об`єктів природно-заповідного фонду загальнодержавного значення, а саме без відповідного ліміту на проведення рубок на території ПЗФ загальнодержавного, що затверджується центральним органом виконавчої влади що забезпечує формування і реалізацію державної політики у сфері охорони навколишнього природного середовища, а також без відповідного дозволу що видається органом виконавчої влади з питань охорони навколишнього природного середовища.

До акту додано розрахунок розміру шкоди, завданої лісу незаконною та пошкодженням дерев на території лісового фонду Косівського лісництва ДП «Кутське ЛГ» рубкою у розмірі 593 611, 50 грн та перелікові відомості обліку пнів зрубаних дерев на території лісового фонду кварталу № 21, виділи 3, 9, 13; квартал 22, виділ 12.

Як зазначає, місцевий господарський суд, сторони визнали той факт, що вказані рубки проведені на земельних ділянках, які включені складу НПП «Гуцульщина» без вилучення у землекористувачів.

У завданні на виконання робіт з розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок НПП «Гуцульщина» вказано цільове призначення земельних ділянок (на момент складення проекту землеустрою - для ведення лісового господарства і пов`язаних з ним послуг; категорія земель землі лісогосподарського призначення).

Відтак, позивач звертався до відповідача з вимогою відшкодувати шкоду в розмірі 593 611,50 грн, що підтверджується претензією від 18.02.2020 № 06-09/257, яка вручена відповідачу, згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення № 823).

Крім того, позивач на підставі матеріалів проведеної перевірки звертався до Косівського ВП ГУ НП в Івано-Франківській області про виявлення порушень, які мають ознаки кримінального правопорушення, що підтверджується заявою від 04.02.2020 № 02.5-12/170.

При перегляді рішення місцевого господарського суду в апеляційному порядку, судова колегія Західного апеляційного господарського суду керувалась наступним:

У відповідності до вимог пунктів в, е, ч.1 ст. 19 Земельного кодексу України (в редакції станом на 14.05.2002- створення НПП «Гуцульщина») за цільовим призначенням виділялись, зокрема, такі категорії земель, як землі природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення, землі лісового фонду. До земель природно-заповідного фонду включались природні території та об`єкти, в тому числі національні природні парки (ст. 44 Земельного кодексу України).

Частиною 2 ст. 20 Земельного кодексу України визначено, що зміна цільового призначення земель провадиться органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, які приймають рішення про передачу цих земель у власність або надання у користування, вилучення (викуп) земель і затверджують проекти землеустрою або приймають рішення про створення об`єктів природоохоронного та історико-культурного призначення.

Згідно ст. 54 Закону України «Про природно-заповідний фонд України» ( станом на 14.05.2002 - створення НПП «Гуцульщина») було визначено, що зміна меж , категорії та скасування статусу територій та об`єктів природно-заповідного фонду провадиться відповідно до ст. 51-53 цього Закону.

Статтею 52 Закону України «Про природно-заповідний фонд України» встановлено, що в установленому порядку розробляються Проекти створення територій та об`єктів природно-заповідного фонду, які передаються органам, уповноваженим приймати рішення про створення чи оголошення територій та об`єктів природно-заповідного фонду. Рішення про створення національних природних парків приймаються Президентом України. Ділянки землі та водного простору з усіма природними ресурсами та об`єктами вилучаються з господарського використання і надаються національним природним паркам у порядку, встановленому цим Законом та іншими актами законодавства України; до складу територій національних природних парків можуть включатися ділянки землі інших землевласників та землекористувачів.

З огляду на наведене вбачається, що зміна цільового призначення земельних ділянок , які включаються до складу територій національних природних парків без вилучення у землекористувачів, здійснюється без виготовлення і затвердження проектів землеустрою і пов`язується з прийняттям Президентом України рішення про створення національного природного парку.

Згідно вимог ч.2 ст. 20 Земельного кодексу України передбачено, що виготовлення і затвердження проектів землеустрою вимагається у випадку вилучення земель.

Відтак враховуючи обґрунтованим є висновок місцевого господарського суду про те, що зміна цільового призначення земельних ділянок, на яких проведена спірна рубка і які включені до НПП «Гуцульщина» без вилучення у землекористувачів, відбулось на підставі Указу Президента України від 14.05.2002 №456/2002. Відповідно до цього, необґрунтованим та безпідставним є посилання відповідача на те, що суд першої інстанції не врахував положення ст. 20 Земельного кодексу України. При цьому слід зазначити, що місцевим господарським судом вірно відмічено, той факт, що в ряді документів значиться інша категорія земель, не спростовує зміни їх цільового призначення в силу прямих вказівок закону.

Згідно вимог ст. 36 Лісового кодексу України (станом на 14.05.2002 - створення НПП «Гуцульщина») передбачено, що ліси України за екологічним і господарським значенням поділяються на першу і другу групи. До першої групи належать ліси, що виконують переважно природоохоронні функції. До першої групи належать також ліси на територіях природно-заповідного фонду (заповідники, національні природні парки, пам`ятки природи, заповідні урочища, регіональні ландшафтні парки, ліси, що мають наукове або історичне значення (включаючи генетичні резервати), лісо плодові насадження і субальпійські деревні та чагарникові угрупування

Статтею 37 Лісового кодексу України встановлено, що під час поділу лісів на групи та віднесення до категорій захисності визначаються межі земель, зайнятих лісами кожної групи та категорії захисності. Порядок ведення господарства залежно від груп лісів і категорій захисності, використання лісових ресурсів і користування земельними ділянками лісового фонду для потреб мисливського господарства, культурно-оздоровчих, рекреаційних, спортивних і туристичних цілей та проведення науково-дослідних робіт визначається Кабінетом Міністрів України.

Як вірно відмічено, місцевим господарським судом, що на час проведення спірних рубок, статтею 100 Лісового кодексу України було передбачено, що порядок охорони, захисту, використання та відтворення лісів на землях природно-заповідного фонду визначається відповідно до Закону України «Про природно-заповідний фонд України», цього Кодексу та інших актів законодавства.

Згідно з п. 30 Порядку поділу лісів на групи, віднесення їх до категорій захисності та виділення особливо захисних земельних ділянок лісового фонду, затвердженого постановою КМУ від 27.07.1995 №557, до лісів спеціального цільового призначення, в тому числі до лісів національних природних парків належать ліси територій природно-заповідного фонду, створені або оголошені в порядку, встановленому Законом України "Про природно-заповідний фонд України".

Порядок поділу лісів на категорії та виділення особливо захисних лісових ділянок, затверджений постановою КМУ від 16.05.2007 №733, передбачає, що лісові ділянки, розташовані в межах територій та об`єктів природно-заповідного фонду відносяться до лісів природоохоронного, наукового, історико-культурного призначення (п. 5).

В наявному в матеріалах справи проекті організації та розвитку лісового господарства ДП «Кутське ЛГ» інвентаризаційний № 48/02 прим.№1, щодо кварталів 21, 22 Косівського лісництва міститься відмітка про віднесення цих територій до національних природних парків (зона регульованої рекреації).

У матеріально-грошових оцінках лісосік, складених лісничим ДП «Кутський лісгосп» на проведення спірних рубок, категорія лісів визначена «природоохоронні».

У відповідності до вимог ч.5 ст. 53 Закону України «Про природно-заповідний фонд України» встановлено, що території та об`єкти природно-заповідного фонду або їх частини, що створюються чи оголошуються без вилучення земельних ділянок, що вони займають, передаються під охорону підприємствам, установам, організаціям і громадянам органами центрального органу виконавчої влади в галузі охорони навколишнього природного середовища з оформленням охоронного зобов`язання.

Відповідно на виконання вимог вищевказаного закону Державним управлінням охорони навколишнього природного середовища в Івано-Франківській області видано охоронне зобов`язання №305 від 20.05.2011, яке підписано та скріплено печаткою директором ДП «Кутське лісове господарство» Ю.Фальбійчуком. Відповідно до цього посилання скаржника в апеляційній скарзі на те, що у вхідній кореспонденції не зареєстроване вище вказане охоронне зобов`язання та не обліковується по матеріалах природно-заповідного фонду ДП «Кутське ЛГ» відповідно до чого є недійсним, судовою колегією апеляційного суду визнається необґрунтованим, оскільки такі наслідки не передбаченні чинним законодавством.

Згідно з охоронним зобов`язанням землекористувачу ДП «Кутське ЛГ» передано під охорону заповідний об`єкт загальнодержавного значення Національний природний парк «Гуцульщина» (землі без вилучення), площею 14772 га, який входить до складу природно-заповідного фонду України, який охороняється, як національне надбання і є складовою частиною світової системи природних територій та об`єктів, що перебувають під особливою охороною.

Дане охоронне зобов`язання зареєстроване в Державному управлінні охорони навколишнього природного середовища в Івано-Франківській області 20.05.2011 за №305. Окрім цього, як вбачається з матеріалів справи і встановлено судом першої інстанції, відповідач виготовив матеріали лісовпорядкування 2009 по ДП «Кутське лісове господарство», згідно яких квартали №21, виділ №9 на площі 2,0 га, кварталі №22 виділ 12 площа 1,0 га, квартал№21 виділ 3 площа 3,0 га, квартал №21 виділ 9 площа 2,0 га та у кварталі №21, виділ 12 на площі 2,0 га Косівського лісництва віднесено до зони регульованої рекреації національного природного парку «Гуцульщина».

На території Національного парку «Гуцульщина» заповідний режим встановлено відповідно до Положення «Про національний природний парк «Гуцульщина», затвердженого наказом Міністерства екології та природних ресурсів України №2741 від 17.07.2002.

В свою чергу слід зазначити, що як в суді першої так і апеляційної інстанції відповідач заперечуючи проти дійсності охоронного зобов`язання, посилається на Інструкцію щодо оформлення охоронних зобов`язань на території та об`єкти природно-заповідного фонду, яка затверджена згідно з наказом Міністерства екології та природних ресурсів України 25.02.2013 №62, тобто після видачі охоронного зобов`язання відповідачу, а тому така не підлягає застосуванню в даному випадку.

Відповідачем було видано лісорубні квитки від 09.07.2019 № 50 в кварталі 21 виділ 9, квартал 22 виділ 12 Косівського лісництва, від 15.10.2019 № 78 в кварталі 21 виділи 3, 9 Косівського лісництва, від 29.11.2019 № 90 в кварталі 21 виділ 13 Косівського лісництва. У вказаних лісорубних квитках передбачена система рубок рубки формування і оздоровлення лісів, санітарні; спосіб рубки вибірково санітарна, на підставі переліку заходів з поліпшення санітарного стану лісів на 2019 рік; рубати в рахунок заходів з формування і оздоровлення лісів відповідно до завдань 2019 року. До вказаних лісорубних квитків додано план-схеми, матеріально-грошові оцінки лісосік, перелік дерев лісосік, дефектні відомості.

Стаття 100 Лісового кодексу України регулює особливості охорони, захисту,використання та відтворення лісів на землях природно-заповідного фонду, згідно якої порядок охорони, захисту, використання та відтворення лісів на землях природно заповідного фонду визначається відповідно до Закону України «Про природно-заповідний фонд України» , цього Кодексу та інших актів законодавства.

Згідно з ч.15 ст. 9-1 Закону України «Про природно-заповідний фонд» (в редакції на час видання лісорубних квитків) встановлено, що проведення рубок формування і оздоровлення лісів, інших видів рубок здійснюється в межах затверджених планів та на підставі рішень науково-технічних рад установ природно-заповідного фонду згідно з лімітом на використання природних ресурсів на підставі дозволів.

Пунктом 2 Правил поліпшення якісного складу лісів, які затверджені постановою КМ України від 12.05.2007 №724 (в редакції, чинній на час видачі вищевказаних лісорубних квитків) до рубок формування і оздоровлення лісів відносяться санітарні рубки. Санітарні рубки спрямовують на оздоровлення та посилення біологічної стійкості лісів, запобігання їх захворюванню і пошкодженню (п.19 вказаних правил). Вимоги до проведення санітарних рубок визначені Санітарними правилами в лісах України, які затверджені постановою КМ України від 27.07.1995 №555.

Заходи з поліпшення санітарного стану лісів у межах природно-заповідного фонду здійснюються відповідно до Закону України Про природно заповідний фонд України» , інших актів законодавства щодо збереження пралісів і старовікових насаджень та цих правил (п.5 Санітарних правил в лісах України, в редакції, чинній на час видачі лісорубних квитків).

Відповідно до цього, судова колегія апеляційного суду погоджується з висновком місцевого господарського суду про те, що при здійсненні санітарних рубок у природно-заповідному фонді, зокрема і спірних рубок в НПП «Гуцульщина» слід застосовувати положення ч.15 ст. 9-1 Закону України «Про природно-заповідний фонд України».

Враховуючи вищенаведене вбачається що санітарні рубки не відносяться до спеціального використання лісових ресурсів, однак це не виключає застосування до їх проведення вимог , передбачених в ч.15 ст. 9-1 Закону України «Про природно-заповідний фонд України».

Місцевим господарським судом вірно вказано до відповідно до ч.4 п.48 Положення про Міністерство екології та природних ресурсів України, затвердженого постановою КМУкраїни №32 від 21.05.2015 (в редакції станом на час видачі лісорубного квитка від 09.07.2019) Мінприроди відповідно до покладених на нього завдань встановлював ліміти на використання природних ресурсів у межах територій та об`єктів природно-заповідного фонду загальнодержавного значення

Відтак враховуючи вищезазначене , чинне законодавство визначає обов`язковість та необхідність отримання лімітів на використання природних ресурсів у межах територій та об`єктів природно заповідного фонду.

Отже, вищезазначені посилання на норми законодавчих актів спростовують необґрунтовані посилання відповідача на законність видачі лісорубних квитків від 09.07.2019 №520 (серія Ф ЛРК 006775); від 15.10.2019 №78 (серія ІФ ЛРК 006803); від 29.11.2019 №90 (серія Ф ЛРК 006815), адже видача таких лісорубних квитків без наявних лімітів та дозволів на спеціальне використання природних ресурсів в межах територій, що входить до складу НПП «Гуцульщина» без вилучення, є прямим порушенням вимог ст. 9-1 Закону України «Про природно-заповідний фонд України».

У відповідності до вимог ст. ст. 68, 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» порушення законодавства України про охорону навколишнього природного середовища тягне за собою встановлену цим законом та іншим законодавством України дисциплінарну, адміністративну, цивільну і кримінальну відповідальність. Підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі.

Як вірно відмічено місцевим господарським судом те що відшкодування шкоди, заподіяної порушенням природоохоронного законодавства, за своєю правовою природою є відшкодуванням позадоговірної шкоди.

Згідно ч.ч.1-2 ст. 1166 ЦК України встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдана не з її вини.

Враховуючи , що дана рубка була здійснена з порушенням норм законодавчих актів , тобто незаконно без виписаних лімітів та дозволів, то встановлення ліквідності, категорії її придатності, дослідження складу деревини не спростовує факту видачі лісорубних квитків з порушенням законодавства та не спростовує факту незаконності рубки та нанесення шкоди об`єктам природно-заповідного фонду.

Відповідачем не доведено відсутності вини у порубці лісу на основі лісорубних квитків , виписаних з порушенням вимог законодавства , не спростовано суму шкоди та не подано доказів на підтвердження своїх заперечень.

Відтак, судова колегія апеляційного суду приходить до висновку про те, що допустивши незаконну рубку, яка вчинена за дозволом , виданим із порушенням чинного законодавства, не дотримавшись вимог законодавства в частині незабезпечення охорони та захисту лісових насаджень чим порушено вимоги щодо ведення лісового господарства, встановлених законодавством у сфері охорони захисту, використання та відтворення лісів ДП «Кутське лісове господарство» постійний лісокористувач відповідно до ст. 17 Лісового кодексу України наніс шкоду лісу та навколишньому природному середовищу в сумі 593 611,50 грн. згідно розрахунку позивача (а.с.39-41).

Судова колегія апеляційного суду вказує, що безпідставними є посилання відповідача, що судом першої інстанції не надано правової оцінки такому доказу у справі, як листу адресованого начальнику управління екології та природних ресурсів обласної державної адміністрації від 12.02.2021 №01-3/36, який відповідач додав до апеляційної скарги. Рішення у даній справ прийнято 25.01.2021, а лист датований 12.02.2021 , тобто після проголошення рішення у даній справі, що відповідно виключає можливість дослідження судом першої інстанції вказаного листа. Окрім цього, слід зазначити , що сам лист не встановлює та не спростовує жодних обставин справи та не містить доказової інформації.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, суд апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі «Проніна проти України» (рішення ЄСПЛ від 18.07.2006). Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що п.1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

Враховуючи все викладене вище в сукупності, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржуване рішення місцевого господарського суду у даній справі прийнято з повним, всебічним та об`єктивним з`ясуванням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування немає.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції, і не можуть слугувати підставою для скасування або зміни оскаржуваного рішення суду.

Судовий збір за розгляд справи в суді апеляційної інстанції покласти на скаржника в порядку ст. ст.129, 282 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, -

Західний апеляційний господарський суд ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 25.01.2021 у справі №909/850/20 залишити без змін, апеляційну скаргу ДП «Кутське лісове господарство» без задоволення.

2. Постанова набирає законної сили з моменту прийняття.

3. Порядок та строк оскарження встановлено ст. ст. 288-289 ГПК України.

Повний текст постанови складено та підписано 27.05.2021.

Головуючий суддя Кордюк Г.Т.

Суддя Гриців В.М.

Суддя Зварич О.В.