СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

27 травня 2021 року Справа № 917/1150/20

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Медуниця О.Є., суддя Гребенюк Н.В., суддя Чернота Л.Ф.

при секретарі Казаковій О.В.

за участю представників сторін:

позивача - Шиян В.А.,

відповідача Горященко М.О.,

Полтавської обласної ради - Сагайдачний С.Т.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Полтавської обласної ради (особи, яка не брала участі у справі та вважає, що суд вирішив питання про її права, інтереси та обов`язки) (вх.1095) на ухвалу Господарського суду Полтавської області від 25.08.2020 у справі №917/1150/20

за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю Євробіт, вул. Симона Петлюри, 13, оф. 36, м. Полтава, 36000

до Полтавського обласного комунального виробничо-комерційного підприємства Полтавапаливо, пров. Всіхсвятський, 2-А, м. Полтава, 36039

про стягнення 1 890 000,00 грн.,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач звернувся до Господарського суду Полтавської області з позовом до Полтавського обласного комунального виробничо-комерційного підприємства Полтавапаливо про стягнення заборгованості за договором про надання поворотної фінансової допомоги №5 від 09.06.2020 в розмірі 1890000 грн.

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 25.08.2020 у справі №917/1150/20 затверджено мирову угоду між ТОВ Євробіт та Полтавським обласним комунальним виробничо-комерційним підприємством Полтавапаливо. Закрито провадження у справі №917/1150/20.

Відповідно до п.2 затвердженої судом першої інстанції мирової угоди, відповідач зобов`язується та гарантує в строк до 01.10.2020 року погасити перед Позивачем свою заборгованість за договором про надання поворотної фінансової допомоги № 5 від 09.06.2020 року в сумі 1 890 000,00 грн. шляхом сплати вказаної суми коштів на банківський рахунок позивача або передачі у його власність нерухомого майна, яке перебуває на балансі, оперативному управлінні ПОКВКП Полтавапаливо та має відповідну оціночну вартість.

Полтавська обласна рада (особа, яка не брала участі у справі та вважає, що суд вирішив питання про її права, інтереси та обов`язки) із вказаною ухвалою місцевого господарського суду не погодилася, звернулася до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить цю ухвалу скасувати та направити справу для продовження розгляду до Господарського суду Полтавської області.

В апеляційній скарзі Полтавська обласна рада посилається на положення п.п.19, 20 ч.1 ст.43, ч.ч.1, 4, 5 ст.60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та зазначає про те, що управління майном, яке належить до спільної власності територіальних громад сіл, селищ і міст області здійснює виключно обласна рада і такі повноваження не можуть бути делеговані. Апелянт вказує на те, що суд першої інстанції, затверджуючи мирову угоду, не дослідив належним чином її умови та не перевірив повноваження відповідача на розпорядження майном спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст області, яке належить йому на праві господарського відання.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 30.04.2021 відкрито апеляційне провадження та призначено справу до розгляду на 27.05.2021 о 10:30 год.

27.05.2021 Полтавська обласна рада звернулася до Східного апеляційного господарського суду із заявою про забезпечення позову, в якій просить заборонити ТОВ «Євробіт» відчужувати майно, отримане за умовами мирової угоди, затвердженої ухвалою Господарського суду Полтавської області від 25.08.2020 у справі №917/1150/20.

В обґрунтування заяви Полтавська обласна рада посилається на те, що в результаті виконання мирової угоди сторін у цій справі, Товариству з обмеженою відповідальністю «Євробіт» було незаконно передано об`єкти комунальної власності, а саме: нежитлові будівлі та споруди Козельщинського паливного складу, Кременчуцького паливного складу, Полтавського паливного складу, Машівського паливного складу, Лубенського паливного складу, Решетилівського паливного складу.

Заявник зазначає, що 29.10.2020 ТОВ «Євробіт» здійснило державну реєстрацію права власності на виробничий будинок з господарськими (допоміжними) будівлями і спорудами по вул.Профспілковій, буд.2 в м.Кременчук та наразі вчиняє дії з розробки технічної документації на земельну ділянку під вказаними будівлями.

Полтавська обласна рада вважає, що існує ризик відчуження ТОВ «Євробіт» незаконно отриманого майна третім особам, що значно ускладнить повернення майна у комунальну власність.

Колегія суддів, розглянувши заяву Полтавської обласної ради про забезпечення позову, зазначає наступне.

Доводи Полтавської обласної ради про набуття ТОВ «Євробіт» права власності на майно, що перебуває на балансі ПОКВКП Полтавапаливо не підтверджені документально.

В матеріалах справи відсутні докази, що підтверджують факт належності ТОВ «Євробіт» права власності на майно, про яке йдеться в мотивувальній частині заяви про забезпечення позову.

Також слід зауважити, що в прохальній частині заяви, Полтавська обласна рада не конкретизувала, на яке саме майно ТОВ «Євробіт» слід встановити заборону відчуження.

Відповідно до ст. 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача з метою реалізації в майбутньому актів правосуддя й задоволених вимог позивача.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача.

Отже, інститут забезпечення позову це фактично гарантія захисту прав позивача на належне виконання судового рішення, оскільки забезпеченню підлягає матеріально-правова вимога до відповідача, реалізація якої без вжиття заходів забезпечення позову може бути неможливою.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням, зокрема: наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення господарського суду, що невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення.

Сторона, яка звертається з заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з такою заявою. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених ст. 74 ГПК України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У цій справі із заявою про вжиття заходів забезпечення позову звернулася Полтавська обласна рада, яка не є стороною судового процесу.

В своїй заяві Полтавська обласна рада просить вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони позивачу - ТОВ «Євробіт» відчужувати майно, отримане за умовами мирової угоди, затвердженої ухвалою Господарського суду Полтавської області від 25.08.2020 у справі №917/1150/20.

Судова колегія звертає увагу, що заходи забезпечення позову вживаються виключно з метою захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів позивача, а також забезпечення реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Господарським процесуальним кодексом передбачено можливість забезпечення позову за заявою інших осіб, однак, такі заходи повинні бути спрямовані на захист прав позивача.

Полтавською обласною радою не обґрунтовано, яким чином заходи забезпечення позову, які він просить вжити, впливають на можливість виконання рішення суду у цій справі та захищають права позивача.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом позову у цій справі є вимога позивача до відповідача про стягнення грошових коштів в сумі 1 890 000,00 грн.

Отже, виконання в майбутньому судового рішення у цій справі, у випадку задоволення позовних вимог, безпосередньо залежить від тієї обставини, чи будуть наявними у відповідача грошові кошти у відповідному розмірі.

Заходи забезпечення позову, які просить вжити заявник, а саме: заборонити ТОВ «Євробіт» відчужувати майно, отримане за мировою угодою, не пов`язані з предметом позовної вимоги у цій справі та стосуються правовідносин, що виникли за наслідками виконання затвердженої судом першої інстанції мирової угоди.

Отже, правовий зв`язок між заходом забезпечення позову, про який просить заявник та предметом позову у цій справі відсутній.

При цьому, переглядаючи ухвалу суду першої інстанції, якою затверджено мирову угоду сторін та закрито провадження у цій справі, суд апеляційної інстанції не розглядає позов по суті, а лише перевіряє дотримання місцевим господарським судом при затвердженні мирової угоди вимог статті 192 ГПК України.

Таким чином, в межах цього апеляційного провадження суд не може вирішувати питання, що стосуються об`єктів права власності позивача.

Повернення у комунальну власність майна, яке (як зазначає заявник) було незаконно передано Товариству з обмеженою відповідальністю «Євробіт» не є предметом позову у цій справі, а отже, фактично заходи забезпечення позову, які просить вжити заявник можуть бути заявлені у разі пред`явлення останнім позову, спрямованого на відновлення та захист прав Полтавської обласної ради, як розпорядника майна, що перебуває на балансі ПОКВКП Полтавапаливо.

Водночас, у цій справі вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони позивачу відчужувати майно, отримане за мировою угодою, ніяким чином не спроможне забезпечити фактичне виконання ПОКВКП Полтавапаливо в майбутньому рішення суду у цій справі.

Інститут забезпечення позову в господарському процесі існує виключно з метою забезпечення гарантії виконання майбутнього судового рішення, втім, Полтавська обласна рада в заяві фактично просить забезпечити свій інтерес щодо повернення у власність територіальної громади переданого за мировою угодою майна, за відсутності відповідного позову Полтавської обласної ради.

За наведених обставин, судова колегія приходить до висновку про відсутність визначених законом підстав для задоволення заяви Полтавської обласної ради про вжиття заходів забезпечення позову.

Враховуючи викладене, керуючись 136, 137, 140 234 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Відмовити в задоволенні заяви Полтавської обласної ради про забезпечення позову.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення. Порядок та строки її оскарження передбачені статтями 286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали підписано 01.06.2021р.

Головуючий суддя О.Є. Медуниця

Суддя Н.В. Гребенюк

Суддя Л.Ф. Чернота