ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРCОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел./0552/26-47-84, 49-31-78, факс 49-31-78, веб сторінка: ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
______________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 травня 2021 року Справа № 923/486/21

Господарський суд Херсонської області у складі судді Пригузи П.Д., за участі секретаря Литвиненко Т.О., розглянувши в приміщені Господарського суду Херсонської області (вул. Театральна,18, м. Херсон, зала судових засідань № 214) справу

за позовом: Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" в особі Херсонської філії Державного підприємства "Адміністрація морських портів України", , пр-т Ушакова, 4, м. Херсон,

до: Державного підприємства "Херсонський морський торговельний порт", , пр-т Ушакова, 4, м. Херсон,

про стягнення 3418грн. 24коп.

в с т а н о в и в:

Позивач 09.04.2021 року звернувся до Господарського суду Херсонської області з позовною заявою у якій просить стягнути з відповідача заборгованість на суму 3418 грн. 24коп., з яких: основний борг 2568грн. 38коп., інфляційні втрати 157грн. 95коп., 3% річних 44грн. 68коп., пеня 467грн. 45коп., штраф 179грн. 78коп., у зв`язку з невиконанням умов договору № 51-П-ХЕФ-20/85Р від 10.07.2020 про користування об`єктами Інфраструктури.

Ухвалою від 12.04.2021 Господарський суд прийняв позовну заяву до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення (виклику) учасників справи. Встановив Відповідачу та позивачу строки для подання суду (з доказами надіслання іншим учасникам справи) відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив.

Розпорядженням керівника апарату суду 22.04.2021 № 122 у зв`язку із звільненням судді ОСОБА_1 у відставку, призначено повторний автоматизований розподіл справи № 923/486/21.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.04.2021 справу № 923/486/21 розподілено судді Пригузі П.Д.

Ухвалою від 27.04.2021 суддя Пригуза П.Д. прийняв справу № 923/486/21 до свого провадження, постановив розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення (виклику) учасників справи.

Відповідачем 05.05.2021 подано до суду відзив на позовну заяву.

Позивачем 11.05.2021 подано суду відповідь на відзив відповідача.

І. Позиція позивача:

Позивач стверджує, що між Державним підприємством «Адміністрація морських портів України» (ДП «АМПУ») та Державним підприємством «Херсонський морський торговельний порт» (ДП «ХМТП») 10 липня 2020 року було укладено Договір № 51-П-ХЕФ-20/85Р про користування об`єктами Інфраструктури (надалі за текстом позовної заяви - Договір).

Відповідно до п. п. 1.1., 1.2. Договору, предметом Договору є забезпечення Адміністрацією експлуатаційного та технічного обслуговування зовнішніх мереж водопостачання, які знаходяться на її балансі та експлуатуються ДП «ХМТП», та оплата вартості використання зовнішніх мереж водопостачання Підприємством, що знаходяться в його експлуатації.

Згідно п. 2.4. Договору Підприємство оплачує вартість використання зовнішніх мереж водопостачання, що знаходяться в експлуатації ДП «ХМТП», протягом 5 (п`яти) банківських днів з дати підписання Актів наданих послуг (виконаних робіт) на підставі виставлених Адміністрацією рахунків.

Відповідно до п. 3.2.1. Підприємство зобов`язується сплачувати рахунки (рахунки-

фактури) Адміністрації у повному обсязі в строки, визначені в даному Договорі.

Пунктом 3.2.2.Договору передбачено, що Підприємство зобов`язується розглянути,

підписати та повернути Адміністрації по одному примірнику Актів наданих послуг (виконаних робіт) протягом 3 (трьох) робочих днів з дати їх отримання або в цей же строк направити на адресу Адміністрації мотивовану відмову від їх підписання. Належним підтвердженням отримання Підприємством Актів наданих послуг (виконаних робіт) є відмітка (штамп) на супровідному листі або поштове повідомлення про вручення рекомендованої кореспонденції. Якщо у цей строк Підприємство не повернуло підписаний Акт наданих послуг (виконаних робіт) або не направило на адресу Адміністрації мотивовану відмову від їх підписання, такий Акт вважається Сторонами погодженим в повному обсязі та без зауважень в редакції Адміністрації та підлягає оплаті.

Пунктом 3.1.1. Договору передбачено обов`язок Адміністрації забезпечити утримання в належному стані зовнішніх мереж водопостачання, визначених Додатком № 1 до даного Договору.

Зі змісту п. 3.1.4. Договору вбачається право Адміністрації своєчасно отримувати плату по даному Договору.

Відповідно до п. 5.1. Договору строк дії Договору встановлювався до 31 грудня 2020 року, а в частині виконання грошових зобов`язань - до моменту повного виконання

Сторонами таких обов`язків по Договору.

В межах дії Договору, на виконання його умов, Позивачем Відповідачеві було надано рахунок на оплату №1172 від 31.07.2020 на суму 2568,38 грн. та акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) №4103 від 31.07.2020 (отримано Відповідачем під підпис 20.08.2020, вхід. № 2693/01-24).

Акт прийняття робіт (надання послуг) №4103 від 31.07.2020 Відповідачем підписано без зауважень та повернуто на адресу Позивача.

У визначені п. 2.4. Договору строк Відповідачем оплати вартості використання зовнішніх мереж водопостачання, що знаходяться в його експлуатації, здійснено не було. Такі дії Відповідача суперечать вимогам ст. 526 Цивільного кодексу України, якою передбачено, що зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться та вимогам п.1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якою передбачено обов`язковість своєчасного виконання зобов`язання.

Відповідно до п. 8.2. Договору всі спори і розбіжності, які можуть виникнути по даному Договору, вирішуватимуться шляхом переговорів, а в разі недосягнення згоди - відповідно до чинного законодавства України.

У зв`язку з невиконанням Відповідачем умов Договору № 51-П-ХЕФ-20/85Р від 10.07.2020 року, ХФ ДП «Адміністрація морських портів України» (адміністрацією Херсонського морського порту) було надіслано на адресу Відповідача претензію №26-01- 01.01-20/6 від 19.02.2021 на суму 2568,38 грн.

У вищезазначеній претензії викладено вимогу щодо здійснення відповідних дій по

виконанню своїх обов`язків за Договором в частині сплати заборгованості в сумі 2568,38 грн на рахунок Позивача або надання аргументованої письмової відповіді щодо причин неможливості здійснення такої оплати.

Відповіді на претензію № 26-01-01.01-20/6 від 19.02.2021 Відповідачем не було надано.

Договором, укладеним між Сторонами, не передбачено можливості щодо односторонньої відмови від зобов`язання або зміни його умов. Натомість п.3.1.4. Договору передбачено право Позивача на своєчасне отримання плати по даному Договору, а п. .1.2. Договору передбачено обов`язок Відповідача оплачувати вартість використання зовнішніх мереж водопостачання, що знаходяться в його експлуатації, в порядку та на умовах, визначених Договором.

Пунктом 4.3. Договору передбачено право Позивача стягнути з Відповідача згідно зі ст. 625 Цивільного кодексу України, у разі прострочення Відповідачем виконання грошових зобов`язань по Договору, суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних з суми простроченого платежу.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 231 Господарського кодексу України у разі якщо порушено господарське зобов`язання, в якому хоча б одна сторона є суб`єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки, або порушення пов`язане з виконанням

державного контракту, або виконання зобов`язання фінансується за рахунок Державного бюджету України чи за рахунок державного кредиту, штрафні санкції застосовуються, якщо інше не передбачено законом чи договором, у таких розмірах: за порушення умов зобов`язання щодо якості (комплектності) товарів (робіт, послуг) стягується штраф у розмірі двадцяти відсотків вартості неякісних (некомплектних) товарів (робіт, послуг); за порушення строків виконання зобов`язання стягується пеня у розмірі 0,1 відсотка вартості товарів (робіт, послуг), з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості.

Останнім днем оплати рахунку №1172 від 31.07.2020, зважаючи на умови п.п. 2.4., 3.2.2. Договору було 02.09.2020.

Таким чином, за прострочення виконання зобов`язань за Договором за рахунком №1172 від 31.07.2020 станом на 02.04.2021 за Відповідачем обліковується:

· сума основного боргу в розмірі 2568,38 грн;

· інфляційні втрати в розмірі 157,95 грн.

· 3% річних у розмірі 44,68 грн.;

· пеня у розмірі 467,45 грн;

· штраф у розмірі 179,78 грн.

Загальна сума боргу Відповідача становить 3418,24 грн.

Вжиті Позивачем заходи досудового врегулювання спору Відповідачем було проігноровано, що змусило Позивача звернутись до суду для захисту своїх порушених прав та майнових інтересів.

Розглянувши відзив відповідача, позивачем подано відповідь на відзив, у якому він підтримує позовні вимоги та наполягає на їх задоволенні, зазначивши про неможливість укладання мирової угоди.

Поряд з цим позивач зауважує, що у своєму відзиві Відповідач не заперечує щодо наявності суми заборгованості, що є предметом позову, та пропонує розглянути питання з укладення мирової угоди, якою погодити умови сплати такої заборгованості, чим фактично визнає законність та обґрунтованість позовних вимог Позивача.

ІІ. Позиція відповідача:

У наданому до суду відзиві відповідач підтверджує укладення між ДГІ «ХМТП» та Адміністрацією Херсонського морського порту договору про користування об`єктами портової інфраструктури № 51-П-ХЕФ-20/85Р від 10.07.2020 року (забезпечення Адміністрацією експлуатаційного та технічного обслуговування зовнішніх мереж водопостачання, які знаходяться на балансі та експлуатуються ДМ «ХМТП»). По вказаному договору було виставлено рахунок на оплату №1172 від 31.07.2020року на суму 2368.38 гри. та акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) №4103 від 31.07.2020р.

Відповідач звертає увагу суду на вплив на його можливості щодо розрахунків з позивачем уведеного з 12 березня 2020 на усій території України карантин (постанова Кабінету Міністрів України «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» від 11.03.2020 р. № 211).

Щодо стягнення 3% річних, інфляційних збитків, пені та штрафу відповідач зазначає наступне.

Відповідач вважає, що позовна заява не містить належного розрахунку 3% річних,

інфляційних збитків, пені та штрафу, в зв`язку з чим неможливо визначити правильність їх нарахування. Так само, договором не передбачено, застосування пені та штрафу, тому їх стягнення є безпідставним.

Водночас, звертає увагу, що наразі ДП «ХМТП» знаходиться у край важкому фінансовому становищі. Так під твердження скрутного фінансового становища додаються копія балансу (Звіт про фінансовий слан) за 2020 рік та копія Звіту про фінансові результати за 2020 рік. з яких вбачається, що чистий збиток підприємства за результатами здійснення господарської діяльності за 2020 р. становить 43 272 000.00 грн. кредиторська заборгованість за 2020 рік ДП «ХМТП» складає 30 832 000.00 грн.

Отже, підприємство перебуває в скрутному матеріальному становищі викликаному встановленням обмежень, пов`язаних з епідеміологічною ситуацією в Україні та Світовій економіці, по запобіганню поширенням коронавірусу COVID-19, в результаті чого зменшились обсяги надходжень вантажів на територію підприємства, що в свою чергу призвело до невиконання плану перевантаження імпортних вантажів мінеральних добрив та ненадходження коштів від наданих послуг, що негативно вплинуло на платоспроможність підприємства.

Тому, стягнення суми неустойки (пені) спричинить невчасну сплату заробітної плати працівникам нашого підприємства, невчасну сплату податків та зборів, що призведе до виникнення нових штрафних санкцій та судових процесів, а відтак, для відповідача є важливим зменшення всіх можливих видатків.

Отже, обставини, які змусили Відповідача просити про зменшення пені та штрафу є соціально значимими та винятковими, оскільки існує нагальна необхідність спрямовування наявних коштів на здійснення поточних розрахунків за природний газ, розподіл та транспортування природною газу, електропостачання, водопостачання, та забезпечення безперервного виробничого циклу з мстою забезпечення безаварійного виробничого процесу.

До того ж Позивач застосував до Відповідача також таку міру відповідальності, як

стягнення 3% річних, які є платою за користування коштами, що не були своєчасно оплачені боржником, та інфляційних нарахувань, які за своєю правовою природою вже є компенсацією за понесені збитки, спричинені знеціненням грошових коштів, що передбачено нормами чинного законодавства.

Відповідач пропонував у відзиві Позивачу розглянути питання з укладання мирової угоди, яка відхилена позивачем.

Отже, відповідач, не заперечуючи проти підстав виникнення зобов`язань просить відмовити у задоволення позову повністю.

ІІІ. Мотивувальна частина рішення:

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується обома сторонами між Позивачем - Державним підприємством «Адміністрація морських портів України» (ДП «АМПУ») в особі заступника начальника філії з операційної діяльності Херсонської філії державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (адміністрації

Херсонського морського порту) Самініної Ольги Валерїївни (за текстом Договору - Адміністрація) та Державним підприємством «Херсонський морський торговельний порт» (ДП «ХМТП») в особі в. о директора Сухина Олександра Анатолійовича (за текстом Договору - Підприємство) 10 липня 2020 року було укладено Договір № 51-П-ХЕФ-20/85Р про користування об`єктами Інфраструктури (надалі за текстом позовної заяви - Договір).

Відповідно до п. п. 1.1., 1.2. Договору, предметом Договору є забезпечення Адміністрацією експлуатаційного та технічного обслуговування зовнішніх мереж водопостачання, які знаходяться на її балансі та експлуатуються ДП «ХМТП», та оплата вартості використання зовнішніх мереж водопостачання Підприємством, що знаходяться в його експлуатації.

Як вбачається із договору сторони домовились про те, що загальна вартість Договору не перевищуватиме 5 416,32 грн. (п`ять тисяч чотириста шістнадцять гривень 32 копійки) без ПДВ, крім того ПДВ (20%) - 1 083,26 гри. (одна тисяча вісімдесят три гривні 26 копійок), разом з ПДВ - 6 499,58 грн. (шість тисяч чотириста дев`яносто дев`ять гривень 58 копійок). (п.2.1. Договору).

Вартість використання зовнішніх мереж водопостачання, що знаходяться в експлуатації ДІЇ «ХМТП», за місяць визначена Додатком № 2 до даного Договору, який є його невід`ємною частиною. (п.2.2. Договору).

Рахунки (рахунки-фактури) по даному Договору виставляються Адміністрацією не пізніше 11-го числа місяця наступного за розрахунковим. (п.2.3. Договору).

Підприємство оплачує вартість використання зовнішніх мереж водопостачання, що знаходяться в експлуатації ДП «ХМТП», протягом 5 (п`яти) банківських днів з дати підписання Актів наданих послуг (виконаних робіт) на підставі виставлених Адміністрацією рахунків. (п.2.4. Договору).

Відповідно до п. 5.1. Договору строк дії Договору встановлювався до 31 грудня 2020 року, а в частині виконання грошових зобов`язань - до моменту повного виконання

Сторонами таких обов`язків по Договору.

На виконання умов договору, Позивачем Відповідачеві було надано рахунок на оплату №1172 від 31.07.2020 на суму 2568,38 грн. та акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) №4103 від 31.07.2020 (отримано Відповідачем під підпис 20.08.2020, вхід. № 2693/01-24).

Акт прийняття робіт (надання послуг) №4103 від 31.07.2020 Відповідачем підписано, однак у визначений договором строк не рахунок не сплачено, не було його сплачено і за час розгляду справи.

Як вбачається з відзиву, то відповідач не оскаржує суму заборгованості, лише зазначає, що суми нараховану позивачем штрафу, пені, 3% річних та інфляційних втрат є надто великими, призведуть до скрутного положення відповідача та неможливості виплати заробітної плати працівникам відповідача.

Відповідач виступав із пропозицією укласти мирову угоду, якщо позивач відмовиться від заявлених вимог щодо штрафу, пені, 3% річних та інфляційних втрат, однак сторонами не було надано доказів її укладання.

На підставі викладеного суд приходить до висновку про задоволення позову.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським Кодексом України.

Статтею 11 ЦК України встановлено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

Частиною 1 статті 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з частиною 1 статті 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. При цьому до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Згідно з ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Частинами першою статті 530 ЦК України передбачено, що, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

За користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором (ч.ч.1, 5 ст.762 ЦК України).

Відповідно до ст. 625 ЦК України - боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання.

Відповідно до ст. 629 ЦК України - договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Отже, суд задовольняє позовні вимоги в частині стягнення з відповідача суми основного боргу, яка становить 2568,38 грн.

Щодо нарахованих позивачем інфляційні втрати в розмірі 157,95 грн., 3% річних у розмірі 44,68 грн.; пені у розмірі 467,45 грн та штраф у розмірі 179,78 грн, суд зазначає наступне.

Статтею 610 Цивільного кодексу України визначено, що порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до вимог ст. ст. 612, ч.1 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив зобов`язання, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом та не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання.

Таким чином, Відповідачем по відношенню до Позивача допущено порушення зобов`язання, що суперечить вимогам ст. ст. 509,526, 530 Цивільного кодексу України, ст. 173 Господарського кодексу України і є підставою для настання правових наслідків, встановлених договором або законом (ст. 611, 625 ЦК України).

Пунктом 4.3. Договору передбачено право Позивача стягнути з Відповідача згідно зі ст. 625 Цивільного кодексу України, у разі прострочення Відповідачем виконання грошових зобов`язань по Договору, суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних з суми простроченого платежу.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 231 Господарського кодексу України у разі якщо порушено господарське зобов`язання, в якому хоча б одна сторона є суб`єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки, або порушення пов`язане з виконанням

державного контракту, або виконання зобов`язання фінансується за рахунок Державного бюджету України чи за рахунок державного кредиту, штрафні санкції застосовуються, якщо інше не передбачено законом чи договором, у таких розмірах: за порушення умов зобов`язання щодо якості (комплектності) товарів (робіт, послуг) стягується штраф у розмірі двадцяти відсотків вартості неякісних (некомплектних) товарів (робіт, послуг); за порушення строків виконання зобов`язання стягується пеня у розмірі 0,1 відсотка вартості товарів (робіт, послуг), з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості.

Оскільки акти виконаних робіт були підписані сторонами 31.07.2020, отже останнім днем для оплати було (протягом 5 банківських днів) 07.08.2020.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд, перевіривши дійсність та правильність, погоджується з наданими позивачем розрахунками суми заборгованості, що підлягає стягненню.

Судом встановлено, що заборгованість на суму 3418,24 грн. (три тисячі чотириста вісімнадцять грн. 24 коп.), з яких: основний борг 2568,38 грн.; інфляційні втрати 157,95 грн., 3% річних 44,68 грн., пеня 467,45 грн., штраф 179,78 грн є боргом відповідача, що порушує права позивача як кредитора, які підлягають судовому захисту.

Щодо твердження відповідача що стягнення суми неустойки (пені) спричинить невчасну сплату заробітної плати працівникам нашого підприємства, невчасну сплату податків та зборів, що призведе до виникнення нових штрафних санкцій та судових процесів, а відтак, для відповідача є важливим зменшення всіх можливих видатків, суд зазначає наступне.

Частиною першою статті 233 ГК України визначено, що суд має право зменшити

розмір санкцій, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником: майновий етап сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Суд зазначає, що сума нарахованих санкцій не є надмірно великою, а аргументи, що наведені відповідачем на користь зменшення розміру стягнення не є виключними, тому ця вимога порзивача підлягає задоволенню в повному обсязі.

ІV. Розподіл судових витрат:

При поданні позову позивачем сплачено судовий збір у сумі 2270,00 грн згідно платіжного доручення № 63529045 від 30.03.2021.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 129 ГПК України, судові витрати покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 232, 233, 236, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд -

у х в а л и в:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Державного підприємства «Херсонський морський торговельний порт», 73000, м. Херсон, пр-т Ушакова, 4; Поштова адреса: 73000, м. Херсон, вул. Потьомкінська, 3; , заборгованість на суму 3 418,24 грн. (три тисячі чотириста вісімнадцять грн. 24 коп.), з яких: основний борг 2568,38 грн.; інфляційні втрати 157,95 грн., 3% річних 44,68 грн., пеня 467,45 грн., штраф 179,78 грн. на користь Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" в особі Херсонської філії Державного підприємства "Адміністрація морських портів України", , ІПН 97, п/р IBAN: НОМЕР_1 у відділенні 265/21 АБ «Укргазбанк», МФО 320478.

3. Судові витрати покласти на відповідача.

4. Стягнути з Державного підприємства «Херсонський морський торговельний порт», 73000, м. Херсон, пр-т Ушакова, 4; Поштова адреса: 73025, м. Херсон, вул. Потьомкінська, 3; код ЄДРПОУ, судовий збір на суму 2270,00 грн (дві тисячі двісті сімдесят гривень 00 копійок) на користь Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" в особі Херсонської філії Державного підприємства "Адміністрація морських портів України", , ІПН 97, п/р IBAN: НОМЕР_1 в відділенні 265/21 АБ «Укргазбанк», МФО 320478.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

5. Копію рішення надіслати сторонам.

Згідно з ч.1, 2 ст.241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення у порядку, передбаченому ст.257 ГПК України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційна скарга подається до Південно-західного апеляційного господарського суду через Господарський суд Херсонської області (підпункт 17.5 пункту 1 Розділу ХІ Перехідні положення Господарського процесуального кодексу України).

Повний текст рішення складено та підписано 26.05.2021

Суддя П.Д. Пригуза