ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
УХВАЛА

про відмову в забезпеченні позову

"27" травня 2021 р. м. Вінниця Cправа № 902/525/21

Господарський суд Вінницької області у складі судді Міліціанова Р.В., розглянувши матеріали

за заявою: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , код - НОМЕР_1

до: ОСОБА_2 , АДРЕСА_2 , код - НОМЕР_2

до: ОСОБА_3 , АДРЕСА_3 , код - НОМЕР_3

до: Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "НИВА", вул. Інтернаціональна, 23, с. Марянівка, Вінницька область, 23060, код - 30804475

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на стороні відповідача Державного реєстратора Северинівської сільської ради Жмеринського району Вінницької області Цимбал Олена Василівна, вул. Грушевського, буд. 29, с. Северинівка, Жмеринський район, Вінницька область, 23126 та Приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу Скутельник Інни Анатоліївни, пр-т. Коцюбинського, 78, м. Вінниця, 21009

про забезпечення позову

В С Т А Н О В И В :

25.05.2021 року до Господарського суду Вінницької області від ОСОБА_1 надійшла заява (б/н від 24.05.2021 року) (вх.канц. 01-40/4/21 від 25.05.2021 року) про забезпечення до пред`явлення до суду позову шляхом заборони державним реєстраторам юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, які уповноважені відповідно до законодавства України здійснювати реєстраційні дії в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, в тому числі нотаріусам, іншим акредитованим суб`єктам посадовим особам, які уповноважені здійснювати реєстраційні дії в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань проводити реєстраційні дії щодо переходу права власності на частку ОСОБА_3 РНОКПП НОМЕР_3 в розмірі 740 грн, що становить 10% у статутному капіталі СТОВ "НИВА" (), а саме щодо відчуження даної частки (продаж, дарування, відступлення, надання в заставу, передачі за актом приймання-передачі) на користь будь-яких осіб окрім проведення реєстраційних дій на підставі судових рішень, що набрали законної сили та тягнуть за собою зміну відомостей в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.05.2021 року заяву ОСОБА_1 передано на розгляд судді Міліціанову Р.В.

Розглянувши заяву ОСОБА_1 надійшла заява (б/н від 24.05.2021 року) (вх.канц. 01-40/4/21 від 25.05.2021 року) про забезпечення позову, суд дійшов наступних висновків.

Згідно із ст. 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Процесуальним законом не визначено особливої форми заяви про забезпечення позову, яка подається до моменту звернення з відповідним позов до суду.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 139 ГПК України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності; 3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; 4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 5) ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; 6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; 7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 137 ГПК України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; 6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; 7) передачею речі, що є предметом спору, на зберігання іншій особі, яка не має інтересу в результаті вирішення спору; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 - 9 цієї частини.

За приписами ч. 1 ст. 140 ГПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням:

- розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову;

- забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу;

- наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову;

- імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів;

- запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Обрані заходи до забезпечення позову не повинні мати наслідком повне припинення господарської діяльності суб`єкта господарювання, якщо така діяльність, у свою чергу, не призводитиме до погіршення стану належного відповідачеві майна чи зниження його вартості.

Забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових актів. При цьому, сторона, яка звертається з заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з такою заявою.

Вирішуючи питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Статтею 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

Згідно зі ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст.ст. 76-78 ГПК України).

Обґрунтовуючи заяву про вжиття заходів до забезпечення позову, позивач посилається на те, що є учасником Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "НИВА" ().

На момент створення СТОВ "НИВА" його учасниками згідно п.3.10 Установчого договору затвердженого Протоколом №1 установчих зборів учасників від 23.02.2000 року були: ОСОБА_4 30 % статутного фонду; ОСОБА_5 володів 10 % статутного фонду; ОСОБА_6 володів 10 % статутного фонду; ОСОБА_7 володів 10 % статутного фонду; ОСОБА_8 володів 10 % статутного фонду; ОСОБА_9 володіла 10 % статутного фонду; ОСОБА_2 володів 10 % статутного фонду; ОСОБА_10 володіла 10 % статутного фонду.

При цьому, станом на день звернення з даною заявою до суду ОСОБА_1 являється власником 90 % статутного капіталу СТОВ "НИВА", що становить 6660 грн, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань № 27068633 від 17.05.2021 року та довідкою № 55-05 від 17.05.2021 року СТОВ "НИВА".

26.03.2014 року на підставі протоколу №1-2001 зборів учасників СТОВ "НИВА" ОСОБА_2 за порушення ним вимог п.3.3., 3.4 Установчого договору, що виразилося в не сплаті ним на час державної реєстрації товариства 30% внеску до Статутного фонду, так і протягом року не сплаті повністю свого внеску в розмір 740 грн, а також вчинення в інтересах прямих конкурентів товариства дій по ослабленню економічних позицій було виключено з числа учасників.

Неоплачену частку у статутному капіталі СТОВ "НИВА" Слободянюка М.І - в розмірі 740 грн, було вирішено тимчасово розподілили та обліковувати дану частку, як не оплачену.

Як зазначає позивач, 17.05.2021 року йому стало відомо, що 29.04.2021 року державним реєстратором Северинівської сільської ради Жмеринського району Вінницької області Цимбал Оленою Василівною проведено реєстраційну дію (запис) № 011000603: зміни складу засновників (учасників) або зміна відомостей про засновників (учасників) юридичної особи або інформації про засновників в результаті якої, учасником СТОВ "НИВА" став ОСОБА_3 із часткою в статутному капіталі 740 грн, або 10 %.

В подальшому позивач звернувся до ОСОБА_2 з вимогою надати пояснення таких дій.

За результатами звернення надано копію договору міни посвідченого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Скутельник І.А., за реєстровим номером №2579 від 23.04.2021 року та акт приймання-передачі частки у статутному капіталі СТОВ "НИВА" від 24.04.2021 року.

Як вказує позивач, відчуження ОСОБА_2 шляхом міни частки в статутному капіталі СТОВ "НИВА" відбулось без згоди як загальних зборів, так і за відсутності самого права на вказану частку, що є грубим порушенням як установчих документів так і чинного законодавства.

За твердженнями позивача, договір міни за реєстровим номером №2579 від 23.04.2021 року та акт приймання-передачі частки у статутному капіталі СТОВ "НИВА" від 24.04.2021 року підлягають визнанню недійсними.

З врахуванням обставин справи, заявник вважає, що співмірним із майбутній предметом позову буде захід забезпечення позову який полягає у забороні державним реєстраторам юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, які уповноважені відповідно до законодавства України здійснювати реєстраційні дії в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, в тому числі нотаріусам, іншим акредитованим суб`єктам посадовим особам, які уповноважені здійснювати реєстраційні дії в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань проводити реєстраційні дії щодо переходу права власності на частку ОСОБА_3 РНОКПП НОМЕР_3 в розмірі 740 грн., що становить 10% у статутному капіталі СТОВ "НИВА" (), а саме щодо відчуження даної частки (продаж, дарування, відступлення, надання в заставу, передачі за актом приймання-передачі) на користь будь-яких осіб окрім проведення реєстраційних дій на підставі судових рішень, що набрали законної сили та тягнуть за собою зміну відомостей в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб- підприємців та громадських формувань.

Між вказаним заходом забезпечення позову і предметом позовних вимог існує логічний зв`язок та такий захід забезпечення позову спроможний буде забезпечити належне виконання судового рішення у разі задоволення позову.

Окрім того, за твердженнями позивача, застосування заходів до забезпечення позову не порушує прав та охоронюваних законом інтересів відповідача 2 у справі та інших осіб, що не є учасниками даного судового процесу, не призведе до втручання у звичайну діяльність учасників, не перешкоджатиме господарській діяльності самого товариства, а лише запровадить тимчасові обмеження, існування яких дозволить створити належні умови для запобігання перешкод у виконанні рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

У зв`язку із цим, на думку позивача є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття певних заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів товариства, за захистом яких до суду подано позов.

Однак, доводи позивача в силу вимог ст. ст. 73, 74, 77-80 ГПК України не обґрунтовано достатніми засобами доказування.

Заявник не надає доказів на підтвердження обставин ймовірного подальшого відчуження частки у статутному капіталі.

В аспекті підстав для застосування заборони вчиняти реєстраційні дії, суду не доведено, що державним реєстратором отримано документи з метою проведення реєстраційних дій, або наявні наміри чи звернення осіб щодо вчинення таких дій.

Суд також наголошує, що предметом майбутнього позову стане визнання недійсним договору міни та акту приймання - передачі, скасування записів у ЄДРПОУ та визначення розміру статутного капіталу.

Тобто, вирішення спору стосуватиметься оцінки правомірності переходу права на частку у статутному капіталі товариства, а також внесення змін до ЄДРПОУ.

При цьому, визначення розміру статутного капіталу є універсальним способом захисту корпоративних прав, що визначений п. д) ч. 5 ст. 17 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" та є правовою підставою державної реєстрації змін до відомостей про розмір статутного капіталу, розміру часток у статутному капіталі чи складу учасників товариства з обмеженою відповідальністю.

Тому, виконання судового рішення в аспекті поновлення правового стану учасників не може бути обмежено або утруднено з огляду на кількість проведених реєстраційних дій та обраний позивачем спосіб захисту його прав.

Крім того, доводи позивача зведені до неможливості відчуження ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 10% частки у статутному капіталі внаслідок його виключення зі складу учасників СТОВ "НИВА" 26.03.2014 року.

Однак, до заяви про забезпечення позову не надано доказів внесення змін до ЄДРПОУ внаслідок прийняття 26.03.2014 року рішення про виключення учасника, не надано також Довідку по СТОВ "Нива" щодо відомостей у ЄДРПОУ до 17.05.2021 року, яка могла містити відомості щодо складу учасників до прийняття оспорюваних правочинів та вчинення на їх підставі реєстраційних дій.

Також, наданий заявником Витяг з ЄДРПОУ станом на 17.05.2021 року містить відомості щодо вчинених у 2014 році реєстраційних дій, але інформацію про зміну складу учасників товариства згідно прийнятого 26.03.2014 року рішення не внесено до державного реєстру.

Тому, надані позивачем докази не вказують на достатньо обґрунтоване побоювання стосовно порушення його прав та ймовірність вчинення подібних дій у майбутньому.

Суд також констатує, що позивач сам зазначає, що його частка у статутному капіталі СТОВ "Нива" на рівні 90% залишилась незмінною після вчинення оспорюваних правочинів.

ОСОБА_1 також не зазначає про порушення його переважного права на придбання 10% частки у статутному капіталі СТОВ "Нива" і не наводить пояснень у який спосіб порушено його особисті права.

Відтак суду не доведено, що наведені позивачем побоювання неможливості поновлення порушених прав носять реальний характер.

Також доводи заявника відносно можливості ОСОБА_3 вільно розпоряджатися часткою у статному капіталі не узгоджуються з вимогами ст. 20 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" щодо переважного права на придбання позивачем частки іншого учасника та встановленого порядку повідомлення про такі наміри.

Зазначені у заяві обставини вимагають їх детальної оцінки саме на стадії вирішення спору по суті, констатація судом фактів щодо правомірності виключення ОСОБА_2 зі складу учасників товариства, надання оцінки правомірності вчинення письмових та нотаріально посвідчених правочинів, детальний аналіз статутних документів виходить за межі розгляду заяви про вжиття заходів забезпечення позову.

Відповідно до ст. 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Тому, суд позбавлений можливості передчасно, поза межами розгляду справи по суті надавати висновки відносно чинності та дійсності укладеного ОСОБА_2 та ОСОБА_3 договору міни від 23.04.2021 року, на підставі якого перейшло право власності на 10% частки у статутному капіталі СТОВ "Нива".

За своєю правовою сутністю заява про забезпечення позову, обмежена посиланням на самі факти вчинення оспорюваних дій, направлена на оцінку судом доказів до стадії відкриття провадження у справі та судового розгляду.

Однак, така позиція суперечить процесуальному порядку вирішення справи.

Таким чином, суд вважає передчасними посилання представника позивача на перелічені обставини.

ОСОБА_1 не надано відомостей стосовно вчинення відповідачем 2 дій відносно відчуження спірної частки або наявності намірів вчинити такі дії.

Враховуючи викладене, суд з урахуванням вищевказаних приписів законодавства зазначає, що посилання заявника на можливе утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду безумовно та переконливо не свідчить про наявність достатньо обґрунтованого припущення стосовно можливості невиконання чи утруднення виконання рішення суду в разі невжиття такого заходу забезпечення позову.

Суд також наголошує, що вжиття заходів забезпечення до подачі позову має відмінну процесуальну мету порівняно із застосуванням таких заходів

Заявник, окрім передбачених ч. 2 ст. 136 ГПК України ризиків, повинен довести що застосування заходів забезпечення має нагальну мету, яка вказує на неможливість подати позов без вжиття заходів забезпечення. а також довести обставини необхідності термінового застосування заходів перед подачею позову.

Однак, ОСОБА_1 не надано на підтвердження вказаних обставин достатніх доказів.

Тому, заява про вжиття заходів до забезпечення позову не підлягає задоволенню.

Відмовляючи у задоволенні заяви про вжиття заходів до забезпечення позову суд також зауважує, що клопотання про забезпечення позову, яке раніше було відхилено повністю або частково, може бути подано вдруге, якщо змінились певні обставини. Тобто на заяви про забезпечення позову, в задоволенні яких було відмовлено, не поширюється заборона повторно звертатись до господарського суду.

Керуючись ст. ст. 2, 136, 140, 233, 234, 235, 242, 326 Господарського процесуального кодексу України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

1. Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення до подачі позову б/н від 24.05.2021 року (вх.канц. 01-40/4/21 від 25.05.2021 року) шляхом заборони державним реєстраторам юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, які уповноважені відповідно до законодавства України здійснювати реєстраційні дії в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, в тому числі нотаріусам, іншим акредитованим суб`єктам посадовим особам, які уповноважені здійснювати реєстраційні дії в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань проводити реєстраційні дії щодо переходу права власності на частку ОСОБА_3 РНОКПП НОМЕР_3 в розмірі 740 грн, що становить 10% у статутному капіталі СТОВ "НИВА" (), а саме щодо відчуження даної частки (продаж, дарування, відступлення, надання в заставу, передачі за актом приймання-передачі) на користь будь-яких осіб окрім проведення реєстраційних дій на підставі судових рішень, що набрали законної сили та тягнуть за собою зміну відомостей в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

2. Копію ухвали направити учасникам справи рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею - 27.05.2021 року.

Учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити ухвалу суду протягом 10 днів з дня складення судового рішення (ухвали) шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Північно - західного апеляційного господарського суду через Господарський суд Вінницької області.

Ухвалу складено - 27.05.2021 року.

Суддя Міліціанов Р.В.

віддрук. прим.:

1 - до справи

2 - позивачу ( АДРЕСА_1 )

3 - відповідачу 1 ( АДРЕСА_2 )

3 - відповідачу 2 ( АДРЕСА_3 )

4 - відповідачу 3 ( АДРЕСА_4