ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
УХВАЛА

31 травня 2021 року Справа № 915/220/13-г(915/1611/20)

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Давченко Т.М., розглянувши без виклику сторін

заяву Акціонерного товариства "Перший український міжнародний банк" вих. № КНО-61.1.1/58 від 26.05.2021

про відвід судді у справі № 915/220/13-г(915/1611/20)

за заявою ліквідатора Українсько-німецького спільного підприємства "Алкор" арбітражного керуючого Капінуса А.А. (адреса листування: а.с. 55, м. Миколаїв, 54017)

боржник: Українсько-німецьке спільне підприємство "Алкор" (пров. Павлова, 3-В, кв. 1, м. Миколаїв, 54022);

учасник: ОСОБА_1 (ОСОБА_1), громадянка Федеративної Республіки Німеччина (АДРЕСА_2);

учасник: Вільнянська міська рада (вул. Бочарова, буд. 4, м. Вільнянськ, Запорізька область, 70002;

учасник: Товариство з обмеженою відповідальністю "Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації" ( вул. Поштова, 23, м. Запоріжжя, 69063);

кредитор: акціонерне товариство "Перший український міжнародний банк" (вул. Андріївська, 4,м. Київ, 04070);

кредитор: Товариство з обмеженою відповідальністю ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ГЕЛІОС" (вул. Нижній Вал, буд. 7- 9, м. Київ, 04071);

кредитор: Фізична особа-підприємець Маловічко Григорій Анатолійович ( АДРЕСА_1 );

кредитор: Товариство з обмеженою відповідальністю "Герсал" (вул. Портова, 2, м. Запоріжжя, Запорізька область, 69006);

кредитор: Товариство з обмеженою відповідальністю "Славутич" (вул. Слободчикова, 11, с. Михайлівка, Вільнянський район, Запорізька область, 70300);

кредитор: Товариство з обмеженою відповідальністю "Алкор ЛТД" (провул. Алкорівський, 3, м. Вільнянськ, Запорізька область, 70002);

кредитор: Товариство з обмеженою відповідальністю "Вільнянськагропродукт" (пер. Алкорівський, 3, м. Вільнянськ, Запорізька область, 70002);

кредитор: Товариство з обмеженою відповідальністю фірма "Оліс ЛТД" (вул. Електрозаводська, 3, м. Запоріжжя, 69065);

кредитор: Фермерське господарство "Пилипенко В.М." (вул. Гагаріна, 26, с. Антоновка, Вільнянський район, Запорізька область, 70040);

кредитор: Вільнянська об`єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Запорізькій області (вул. Зої Космодем`янської, 2, м. Вільнянськ, Запорізька область, 70002);

кредитор: Миколаївське обласне відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності (просп. Центральний, 93, м. Миколаїв, 54017);

кредитор: Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54020)

про визнання правочину недійсним та повернення майна у власність боржника,

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Господарського суду Миколаївської області перебуває справа №915/220/13-г про банкрутство Українсько-німецького спільного підприємства (УНСП) "Алкор"; постановою від 23.06.2015 припинено процедуру розпорядження майном УНСП "Алкор", визнано останнє банкрутом та відкрито відносно нього ліквідаційну процедуру; ухвалою від 23.05.2019 призначено ліквідатором банкрута арбітражного керуючого Капінуса А.А.

Ліквідатором УНСП "Алкор" Капінусом А.А. в межах справи № 915/220/13-г про банкрутство УНСП "Алкор" до суду подано заяву 29.12.2020 № 02-02/285 в порядку ст. 42 Кодексу України з процедур банкрутства про визнання правочину недійсним та повернення майна у власність боржника.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.12.2020, справі присвоєно номер 915/1611/20 та визначено головуючим у справі суддю Давченко Т.М.

Ухвалою суду від 04.01.2021 вказану заяву залишено без руху у зв`язку із недотриманням заявником вимог ст.ст. 162, 164 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

Ухвалою від 25.01.2021 судом було повернуто заяву ліквідатора. В подальшому, постановою Південного-західного апеляційного господарського суду від 06.04.2021 вказану ухвалу скасовано, справу направлено для подальшого розгляду до Господарського суду Миколаївської області.

Ухвалою суду від 23.04.2021 заяву ліквідатора УНСП "Алкор" Капінуса А.А. від 29.12.2020 № 02-02/285 про визнання правочину недійсним та повернення майна у власність боржника прийнято до розгляду в межах провадження у справі № 915/220/13-г про банкрутство Українсько-німецького спільного підприємства "Алкор", відкрито провадження у справі, справі присвоєно номер 915/220/13-г(915/1611/20). Ухвалено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 02.06.2021.

18.05.2021 до суду від Акціонерного товариства "Перший український міжнародний банк" надійшла заява про відвід судді Давченко Т.М. від розгляду заяви ліквідатора Українсько-німецького спільного підприємства "Алкор" арбітражного керуючого Капінуса А.А. визнання правочину недійсним та повернення майна у власність боржника у справі № 915/220/13-г(915/1611/20). У своїй заяві Банк посилається на ст. ст. 35, 36, 271 ГПК України та вважає повторний автоматичний розподіл заяви на суддю Давченко Т.М. таким, що суперечить приписам зазначених норм права. Також, Банк, посилаючись на приписи п.5 ч. 1 ст. 35 ГПК України, вказує на упередженість судді щодо спорів у справі про банкрутство, пов`язаних з поверненням предмету іпотеки Акціонерного товариства "Перший український міжнародний банк" у власність боржника.

Ухвалою від 19.05.2021 указану заяву залишено без розгляду в порядку ч.2 ст.118 ГПК України.

28.05.2021 до суду від Акціонерного товариства "Перший український міжнародний банк" надійшла заява про відвід судді Давченко Т.М. від розгляду заяви ліквідатора Українсько-німецького спільного підприємства "Алкор" арбітражного керуючого Капінуса А.А. визнання правочину недійсним та повернення майна у власність боржника у справі № 915/220/13-г(915/1611/20).

У своїй заяві Банк посилається на ст. ст. 35, 36, 271 ГПК України та вважає повторний розподіл заяви на суддю Давченко Т.М. таким, що суперечить приписам зазначених норм права, оскільки суддя Давченко Т.М. не може повторно вирішувати те ж саме питання про відкриття провадження за заявою ліквідатора у справі після скасування апеляційним судом судового рішення про повернення такої заяви і такий склад суду не можна вважати справедливим.

Крім того, Банк, посилаючись на приписи п.5 ч. 1 ст. 35 ГПК України, вказує на упередженість судді щодо спорів у справі про банкрутство, пов`язаних з поверненням предмету іпотеки Акціонерного товариства "Перший український міжнародний банк" у власність боржника.

Зокрема, Банк посилається на скасування постановами судів апеляційної інстанції від 06.04.2021 та від 01.08.2016 ухвал суду в даній справі: від 25.01.2021 про повернення заяви ліквідатора про визнання недійсним правочину та повернення у власність боржника нерухомого майна; від 13.06.2016 у справі № 915/663/16 про відмову у відкритті провадження у справі про визнання правочину недійсним щодо відчуження іпотечного нерухомого майна боржника; від 15.05.2018, якою відмовлено в задоволенні скарги Банку на бездіяльність ліквідатора Козлова В.О.

Банк зазначає, що процесуальна поведінка судді викликає обґрунтовані сумніви у неупередженості та об`єктивності складу суду для розгляду заяви арбітражного керуючого Капінуса А.А про визнанняправочину недійсним та повернення майна у власність боржника у справі № 915/220/13-г(915/1611/20).

Дослідивши матеріали справи щодо заяви Банку про відвід головуючого судді, суд приходить до такого.

Право подавати заяву про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об`єктивності та неупередженості розгляду справи.

Відповідно до ст. 35 Господарського процесуального кодексу України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім?ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім?ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об?єктивності судді. Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 36 цього Кодексу. Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Приписами ч.2 ст. 38 ГПК України визначено, що з підстав, зазначених у статтях 35 та 36 цього Кодексу, учасники справи можуть заявити судді відвід.

Згідно з частинами першою - третьою статті 39 ГПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 32 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Частиною 3 статті 38 ГПК України визначений порядок та строк подання учасником справи заяви про відвід. Так, відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Судом встановлено, що ухвалу про відкриття провадження у даній справі Банком отримано 30.04.2021 (відповідно до рекомендованого поштового повідомлення трек-номер 450), відповідно останнім днем заявлення відводу є 11.05.2021.

Проте, на конверті, у якому суду раніше надійшла Банку про відвід судді (вх. № 7470/21), міститься відбиток поштового штемпеля з датою відправлення 14.05.2021, а на конверті, в якому надійшла дана заява Банку про відвід судді (вх. № 8171/21), міститься позначка про відправлення 26.05.2021.

Таким чином, заяву про відвід подано поза строком, встановленим ст. 38 ГПК України.

Відповідно до ст. 118 ГПК України, право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку; заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Разом із тим, у відповідності до положень ч.ч. 1, 3-4, 6-8 ст. 119 ГПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи. Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подані заява, скарга, документи тощо), стосовно якої пропущено строк. Про поновлення або продовження процесуального строку суд постановляє ухвалу. Про відмову у поновленні або продовженні процесуального строку суд постановляє ухвалу, яка не пізніше наступного дня з дня її постановлення надсилається особі, яка звернулася із відповідною заявою. Ухвалу про відмову у поновленні або продовженні процесуального строку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом.

Пунктом 4 Прикінцевих положень ГПК України визначено, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Відтак, статтею 119 ГПК України не передбачено конкретного переліку обставин, що відносяться до поважних і можуть бути підставою для поновлення пропущеного процесуального строку.

Отже, у кожному випадку суд повинен з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінити доводи, що наведені на обґрунтування клопотання про його поновлення, та зробити мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку, встановити чи є такий строк значним та чи поновлення такого строку не буде втручанням у принцип юридичної визначеності з врахуванням балансу суспільного та приватного інтересу.

При цьому поважними визнаються лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними і пов`язані з дійсними істотними труднощами для вчинення відповідних процесуальних дій. Поновлення пропущеного процесуального строку є правом господарського суду, яке він використовує виходячи із поважності причин пропуску строку на оскарження.

Питання про поважність причин пропуску процесуального строку в розумінні статті 86 ГПК України вирішується судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Аналогічні правові висновки викладені у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 05.11.2020 у справі № 22б/5014/2595/2012(12/83б).

Заява Банку, окрім іншого, містить клопотання про поновлення пропущеного з поважних причин строку на подання заяви про відвід судді.

У заяві містяться посилання на наявність в даному випадку виняткових обставин, які унеможливили вчасне (у відповідності до наведених вище положень процесуального законодавства) звернення до суду з заявою про відвід.

Так, Банк указує, що строк на подання заяви про відвід судді пропущений Банком з поважних причин, а саме, у зв`язку з тим, що ухвалу про відкриття провадження у даній справі Банком отримано 30.04.2021 17 год. 46 хв., тоді як п`ятниця 30 квітня 2021 року була скороченим робочим днем (оскільки наступним днем 01.05.2021 був визначений у ч. 1 ст. 73 КЗпП України святковий день ? День праці). У зв`язку з наведеними обставинами робочий день у Головному офісі Банку, в якому розташований відділ діловодства, який приймає та реєструє вхідну кореспонденцію Банку, був скорочений на 1 годину та закінчувався 30.04.2021 о 17:00, а не о 18:00, як всі робочі дні Банку при п`ятиденному робочому тижні. З урахуванням викладених обставин, кореспонденція була передана Банку для вхідної реєстрації вже у перший робочий день 05.05.2021 (з урахуванням того, що з 01.05.2021 по 04.05.2021 включно були вихідні та святкові дні (День праці та Великдень).

Таким чином, на думку Банку, саме з 05.05.2021 має обчислюватися 10-денний строк на подання Банком заяви про відвід судді Давченко Т.М. ? оскільки саме з цього дня Банк фізично отримав ухвалу суду про відкриття провадження у справі № 915/220/13-г(915/1611/20), зареєстрував її і мав можливість передати її адвокату для підготовки та подання суду заяви про відвід судді.

Крім того, Банк указує, що адвокат Награбовський О.В., який представляє інтереси Банку у даній справі, знаходився з 10:20 год. 05.05.2021 до 15:35 гд. 12.05.2021 за межами України, оскільки перебував з сім?єю на відпочинку у Турецькій Республіці.

Через це Банк не мав можливості передати адвокату Награбовському О.В. у період 05.05.2021-12.05.2021 ухвалу про відкриття провадження в даній справі.

Крім того, адвокат Награбовський О.В. повернувся до України 12.05.2021 та через встановлені Міністерством охорони здоров?я України обмеження на час карантину через пандемію коронавірусу COVID-19 був зобов?язаний зареєструватися в електронному мобільному додатку Дія "ВДОМА" та відбувати 14-денну самоізоляцію по прибутті із-за кордону.

Натомість, адвокатом 12.05.2021 о 18:19 було здано лабораторні зразки для проведення тесту методом RT-ПЛР-якісний, за результатами якого 13.05.2021 було отримано негативний результат ПЛР-тесту на виявлення ознак коронавірусу, що дозволило адвокату достроково припинити самоізоляцію в додатку Дія "ВДОМА" заме з 13.05.2021, та цього ж дня прибути до робочого офісу адвоката, підготувати відповідну заяву про відвід та передати її на відправку поштою до суду.

Банк також зазначає, що з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби абсолютна більшість працівників Банку ще з 2020 року переведені на дистанційну роботу, тому укласти новий договір про правову допомогу з іншим адвокатом безпосередньо у Банку у такий короткий строк у міжсвяткові дні з 05 по 08 травня та з 11 по 13 травня 2012 року було фізично неможливо.

На підтвердження викладених вище обставин Банком додано до заяви роздруківку з сервісу відстеження пересилання поштових відправлень за номером відправлення № 450, згідно якого часом вручення представнику Банку поштового відправлення з ухвалою про відкриття провадження у даній справі значиться 30.04.2021 17:46:00; копії закордонного паспорта адвоката Награбовського О.В. та квитків на авіарейси, згідно яких останній у період 05.05.2021 по 12.05.2021 перебував за межами України; копію результатів досліджень щодо наявності або відсутності у Награбовського О.В. ознак коронавірусу, згідно яких 12.05.2021 були відібрані зразки, а 13.05.2021 надано результати досліджень, згідно яких у Награбовського О.В. не виявлено наявність генетичного матеріалу вірусу SARS-CoV-2.

Разом із тим, до заяви Банку не додано доказів на підтвердження того, що у п?ятницю 30.04.2021 робочий день у Банку закінчився о 17:00 (наказів, штатного розкладу, тощо), а також того, що поштове відправлення № 450 зареєстроване в Банку лише 05.05.2021 (витягу з журналу реєстрації вхідної кореспонденції, тощо).

Крім того, згідно ч. 6 ст. 242 ГПК України, днем вручення судового рішення є, зокрема, день вручення судового рішення під розписку. В даному випадку це 30.04.2021.

Викладеним спростовуються твердження Банку про те, що 10-денний строк на подання Банком заяви про відвід судді має обчислюватися з іншої дати ? 05.05.2021, в яку Банком, за його твердженнями, фактично зареєструвано вхідну кореспонденцію та отримано можливість передати її адвокату для підготовки та подання суду заяви про відвід судді.

До того ж, обставини перебування адвоката Награбовського О.В. у період 05.05.2021-12.05.2021 з сім`єю на відпочинку у Турецькій Республіці не можуть бути визнаними об?єктивно непереборними і такими, що пов?язані з дійсними істотними труднощами для вчинення відповідних процесуальних дій ? оскільки, по-перше, Банком не подано доказів того, що адвокат Награбовський О.В. є єдиною особою, яка має можливість скласти від імені Банку заяву про відвід судді (єдиним адвокатом, юрисконсультом, представником Банку); по-друге, Банк не був позбавленим можливості у робочі дні в межах 10-денного строку на подання заяви про відвід судді звернутися за отриманням послуг до іншого адвоката. При цьому для такого звернення, з урахуванням положень законодавства щодо можливості вчинення правочинів в електронній формі, не була обов`язковою безпосередня явка відповідних осіб до приміщення Банку.

Господарським процесуальним законодавством визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 74, ч. 1 ст. 73 ГПК України).

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ст. 76 ГПК України).

Відповідно до частини 1 статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ст. 86 ГПК України).

В даному випадку суд вважає за необхідне наголосити на тому, що 17.10.2019 набув чинності Закон України від 20.09.2019 № 132-IX "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні", яким було, зокрема внесено зміни до України змінено назву статті 79 ГПК з "Достатність доказів" на нову - "Вірогідність доказів" та викладено її у новій редакції, фактично впровадивши в господарський процес стандарт доказування "вірогідності доказів".

Стандарт доказування "вірогідності доказів", на відміну від "достатності доказів", підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач. Тобто, з введенням в дію нового стандарту доказування необхідним є не надати достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надати їх саме ту кількість, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу.

У відповідності до ст. 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються, скоріше були (мали місце), аніж не були.

Аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 21.08.2020 у справі № 904/2357/20.

Беручи до уваги наведені вище обставини, положення законодавства та правові висновки, суд визнає, що Банком не доведено поважність причин пропуску строку на подання заяви про відвід судді, у зв?язку з чим клопотання про поновлення указаного строку задоволенню не підлягає.

Ураховуючи викладене, заява Банку про відвід судді, подана поза межами строків встановлених ч.3 ст. 38 ГПК України для подання заяви про відвід, підлягає залишенню без розгляду в силу приписів ч. 2 ст. 118 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 38, 118, 234, 235 ГПК України, суд

У Х В А Л И В:

1. Відмовити в задоволенні клопотання Акціонерного товариства "Перший український міжнародний банк" про поновлення строку на подання заяви про відвід судді.

2. Заяву Акціонерного товариства "Перший український міжнародний банк" (вих. № КНО-61.1.1/58 від 26.05.2021) про відвід судді Давченко Т.М. залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена.

Ухвалу підписано 31.05.2021.

Суддя Т.М.Давченко