РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.05.2021Справа № 910/4563/21
Суддя Господарського суду міста Києва Чинчин О.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Міністерства оборони України (03168, місто Київ, ПРОСПЕКТ ПОВІТРОФЛОТСЬКИЙ, будинок 6)
до за участю проАкціонерного товариства «Український будівельно - інвестиційний банк» (01135, місто Київ, ВУЛИЦЯ ЧОРНОВОЛА ВЯЧЕСЛАВА, будинок 8) Третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні Відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРБУДПРОЕКТ ПЛЮС» (03150, місто Київ, ВУЛИЦЯ АНРІ БАРБЮСА, будинок 3) стягнення суми банківської гарантії у розмірі 80 780 грн. 49 коп.
Представники: без повідомлення представників сторін

ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Міністерство оборони України (надалі також - «Позивач») звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Акціонерного товариства «Український будівельно - інвестиційний банк» (надалі також - «Відповідач») про стягнення суми банківської гарантії у розмірі 80 780 грн. 49 коп.

Позовні вимоги обґрунтовані наявністю підстав для стягнення банківської гарантії на підставі Банківської гарантії №BG/UA/03-2-9678 від 20.10.2020 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.03.2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №910/4563/21, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін відповідно до частини 5 статті 252 Господарського процесуального кодексу України, залучено до участі у справі в якості Третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні Відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю «УКРБУДПРОЕКТ ПЛЮС».

14.04.2021 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Відповідача надійшов відзив на позовну заяву.

Частиною 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України у випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

З метою повідомлення Сторін про розгляд справи Судом на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України ухвала суду про відкриття провадження у справі від 26.03.2021 року була направлена на адреси Сторін рекомендованим листом з повідомленням про вручення, що підтверджується поверненням на адресу суду рекомендованих повідомлень про вручення 30.03.2021 року, 31.03.2021 року про вручення поштового відправлення уповноваженим особам Сторін.

Враховуючи, що матеріали справи містять достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, Суд вважає, що справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини 2 статті 165 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ

Акціонерним товариством "Український будівельно - інвестиційний банк" (Гарант) було видано гарантію №BG/UA/03-2-9678 від 20.10.2020 року, згідно з якою Товариство з обмеженою відповідальністю «УКРБУДПРОЕКТ ПЛЮС» (Принципал) проінформував, що згідно з оголошенням про проведення переговорної процедури для потреб оборони UA-2020-10-07-007856-а, оприлюдненому на веб-порталі уповноваженого органу 07.10.2020 p., Міністерством оборони України (Бенефіціар) проводиться переговорна процедура для потреб оборони на закупівлю «Обладнання для телерадіомовлення (32210000-8) (Камери відеоспостереження типу Hikvision DS-2DF9C435M-DLW або еквівалент та типу Hikvision DS-2DF8250I5X-AELW або еквівалент) Broadcasting equipment (32210000-8) (CCTV cameras type Hilcvision DS 2DF9C435m-DLW or equivalent and type Hikvision DS-2DF8250I5X-AELW or equivalent)» та Принципал надав Бенефіціару цінову пропозицію за предметом закупівлі «Обладнання для телерадіомовлення (32210000-8) (Камери відеоспостереження типу Hikvision DS-2DF9C435M-DLW або еквівалент та типу Hikvision DS-2DF8250I5X-AELW або еквівалент) Код за ДК 021:2015- 32210000-8 Обладнання для телерадіомовлення», згідно з Оголошенням про проведення відбору учасників для проведення переговорної процедури закупівлі для потреб оборони предмет закупівлі: Обладнання для телерадіомовлення (32210000-8) (Камери відеоспостереження типу Hikvision DS-2DF9C435IH-DLW або еквівалент та типу Hikvision DS-2DF8250I5X-AELW або еквівалент), затвердженим Протоколом засідання тендерного комітету Міністерства оборони України вимагається видача електронної банківської гарантії.

За цією Гарантією Гарант безвідклично та безумовно зобов`язується виплатити Міністерству оборони України (Бенефіціар) повну суму цієї Гарантії, що складає 80780,49 гри., валюта платежу - українська гривня (UAH) протягом п`яти банківських днів після одержання Гарантом викладеної українською мовою та підписаної уповноваженою особою першої письмової вимоги Замовника (Бенефіціара), в якій буде посилання на одну з наступних підстав:

- відмови або неучасті в переговорах, призначених замовником, у визначену замовником дату проведення;

- не підписання учасником, який переможцем переговорної процедури закупівлі, договору про закупівлю у визначені замовником терміни;

- ненадання учасником документів, що підтверджують відсутність підстав, передбачених статтею 17 Закону України "Про публічні закупівлі";

- ненадання переможцем переговорної процедури закупівлі забезпечення виконання договору про закупівлю після отримання повідомлення про намір укласти договір, якщо надання такого забезпечення вимагалось в оголошенні про проведення відбору.

Гарантія набуває чинності 20.10.2020 р. і діє по 28.02.2021 р. включно. (а.с.25)

Згідно з Протоколом переговорів щодо закупівлі обладнання для телерадіомовлення (322100000-8) (Камери відеоспостереження типу Hikvision DS-2DF9C435M-DLW або еквівалент та типу Hikvision DS-2DF8250I5X-AELW або еквівалент) №75/598/5 від 29.10.2020 року, затвердженим головою тендерного комітету Міністерства оборони України, вирішено Товариству з обмеженою відповідальністю «УКРБУДПРОЕКТ ПЛЮС» у термін до 15:00 30.10.2020 усунути недоліки у поданих документах та оприлюднити на веб-сайті Уповноваженого органу, відповідно до оголошення про проведення відбору учасників в електронному вигляді. Учаснику у встановлений термін оприлюднити на веб-порталі Уповноваженого органу документи визначені п.12.4 оголошення про проведення відбору учасників та рекомендовано оприлюднити цінову пропозицію за результатами переговорів. (а.с.17-20)

Позивач надіслав на адресу Відповідача вимогу №286/3/7924 від 05.11.2020 року про настання гарантійного випадку та виплату 80780 грн. 49 коп., у зв`язку з ненаданням учасником документів, що підтверджують відсутність підстав, передбачених ст.17 Закону України «Про публічні закупівлі». (а.с.21)

Листом №2438 від 18.11.2020 року Відповідач повідомив Позивача, що з наданих Бенефіціаром документів неможливо встановити, що вимога складає належне представлення, Бенефіціаром не надано підтвердження того, що закупівля здійснювалася в межах відповідно до бюджетних асигнувань на 2020 рік за бюджетними програмами КПКВ 2101020/3, підтвердження того, що підписант уповноважений підписувати вимоги щодо стягнення (повернення) забезпечення тендерної та/або цінової пропозиції без обмеження. (а.с.22-24)

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, Позивач зазначає, що у зв`язку з ненаданням учасником документів, що підтверджують відсутність підстав, передбачених ст.17 Закону України «Про публічні закупівлі», просить суд стягнути з Акціонерного товариства «Український будівельно - інвестиційний банк» на користь Міністерства оборони України суму банківської гарантії у розмірі 80 780 грн. 49 коп.

Заперечуючи проти позову, Відповідач зазначав, що до закінчення строку дії гарантії Бенефіціар не надав банку письмову вимогу, яка підписана уповноваженою особою, відповідно становить належне представлення, та відповідає умовам гарантії.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, Суд вважає, що позовні вимоги Міністерства оборони України підлягають задоволенню з наступних підстав.

Внаслідок видачі Гарантії №BG/UA/03-2-9678 від 20.10.2020 року між сторонами згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України, виникли цивільні права та обов`язки.

Оскільки між сторонами по справі склалися господарські правовідносини, то до них слід застосовувати положення Господарського кодексу України як спеціального акту законодавства, що регулює правовідносини у господарській сфері.

Відповідно до абзацу 2 пункту 1 статті 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Згідно зі статтею 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 статті 628 Цивільного кодексу України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною першою статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином (частина 7 статті 193 Господарського кодексу України).

Згідно зі статтями 73, 74 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Як вбачається з матеріалів справи, Акціонерним товариством "Український будівельно - інвестиційний банк" (Гарант) було видано гарантію №BG/UA/03-2-9678 від 20.10.2020 року, згідно з якою Товариство з обмеженою відповідальністю «УКРБУДПРОЕКТ ПЛЮС» (Принципал) проінформував, що згідно з оголошенням про проведення переговорної процедури для потреб оборони UA-2020-10-07-007856-а, оприлюдненому на веб-порталі уповноваженого органу 07.10.2020 p., Міністерством оборони України (Бенефіціар) проводиться переговорна процедура для потреб оборони на закупівлю «Обладнання для телерадіомовлення (32210000-8) (Камери відеоспостереження типу Hikvision DS-2DF9C435M-DLW або еквівалент та типу Hikvision DS-2DF8250I5X-AELW або еквівалент) Broadcasting equipment (32210000-8) (CCTV cameras type Hilcvision DS 2DF9C435m-DLW or equivalent and type Hikvision DS-2DF8250I5X-AELW or equivalent)» та Принципал надав Бенефіціару цінову пропозицію за предметом закупівлі «Обладнання для телерадіомовлення (32210000-8) (Камери відеоспостереження типу Hikvision DS-2DF9C435M-DLW або еквівалент та типу Hikvision DS-2DF8250I5X-AELW або еквівалент) Код за ДК 021:2015- 32210000-8 Обладнання для телерадіомовлення», згідно з Оголошенням про проведення відбору учасників для проведення переговорної процедури закупівлі для потреб оборони предмет закупівлі: Обладнання для телерадіомовлення (32210000-8) (Камери відеоспостереження типу Hikvision DS-2DF9C435IH-DLW або еквівалент та типу Hikvision DS-2DF8250I5X-AELW або еквівалент), затвердженим Протоколом засідання тендерного комітету Міністерства оборони України вимагається видача електронної банківської гарантії.

За цією Гарантією Гарант безвідклично та безумовно зобов`язується виплатити Міністерству оборони України (Бенефіціар) повну суму цієї Гарантії, що складає 80780,49 гри., валюта платежу - українська гривня (UAH) протягом п`яти банківських днів після одержання Гарантом викладеної українською мовою та підписаної уповноваженою особою першої письмової вимоги Замовника (Бенефіціара), в якій буде посилання на одну з наступних підстав:

- відмови або неучасті в переговорах, призначених замовником, у визначену замовником дату проведення;

- не підписання учасником, який переможцем переговорної процедури закупівлі, договору про закупівлю у визначені замовником терміни;

- ненадання учасником документів, що підтверджують відсутність підстав, передбачених статтею 17 Закону України "Про публічні закупівлі";

- ненадання переможцем переговорної процедури закупівлі забезпечення виконання договору про закупівлю після отримання повідомлення про намір укласти договір, якщо надання такого забезпечення вимагалось в оголошенні про проведення відбору.

Гарантія набуває чинності 20.10.2020 р. і діє по 28.02.2021 р. включно. (а.с.25)

Відповідно до частин 1, 2 статті 200 Господарського кодексу України гарантія є специфічним засобом забезпечення виконання господарських зобов`язань шляхом письмового підтвердження (гарантійного листа) банком, іншою кредитною установою, страховою організацією (банківська гарантія) про задоволення вимог управненої сторони у розмірі повної грошової суми, зазначеної у письмовому підтвердженні, якщо третя особа (зобов`язана сторона) не виконає вказане у ньому певне зобов`язання, або настануть інші умови, передбачені у відповідному підтвердженні.

Зобов`язання за банківською гарантією виконується лише на письмову вимогу управненої сторони.

Згідно зі статтею 560 Цивільного кодексу України за гарантією банк, інша фінансова установа, страхова організація (гарант) гарантує перед кредитором (бенефіціаром) виконання боржником (принципалом) свого обов`язку. Гарант відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.

У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого гарантією, гарант зобов`язаний сплатити кредиторові грошову суму відповідно до умов гарантії. Вимога кредитора до гаранта про сплату грошової суми відповідно до виданої ним гарантії пред`являється у письмовій формі. До вимоги додаються документи, вказані в гарантії. У вимозі до гаранта або у доданих до неї документах кредитор повинен вказати, у чому полягає порушення боржником основного зобов`язання, забезпеченого гарантією. Кредитор може пред`явити вимогу до гаранта у межах строку, встановленого у гарантії, на який її видано (частини 1, 2, 3, 4 статті 563 Цивільного кодексу України).

Відповідно до статті 561 Цивільного кодексу України гарантія діє протягом строку, на який вона видана. Гарантія є чинною від дня її видачі, якщо в ній не встановлено інше. Гарантія не може бути відкликана гарантом, якщо в ній не встановлено інше.

Отже, у відносинах за гарантією беруть участь три суб`єкти - гарант, беніфеціар та принципал. Забезпечувальна функція гарантії полягає у тому, що вона (гарантія) забезпечує належне виконання принципалом його обов`язку перед беніфеціаром.

Гарантія - це односторонній правочин, змістом якого є обов`язок гаранта сплатити кредитору-беніфеціару грошову суму відповідно до умов гарантій у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого гарантією. Тобто, гарантія створює зобов`язання тільки для гаранта.

Статтею 564 Цивільного кодексу України унормовано, що після одержання вимоги кредитора гарант повинен негайно повідомити про це боржника і передати йому копії вимоги разом з доданими до неї документами. Гарант повинен розглянути вимогу кредитора разом з доданими до неї документами в установлений у гарантії строк, а у разі його відсутності - в розумний строк і встановити відповідність вимоги та доданих до неї документів умовам гарантії.

Гарант має право відмовитися від задоволення вимоги кредитора, якщо вимога або додані до неї документи не відповідають умовам гарантії або якщо вони подані гарантові після закінчення строку дії гарантії (ч.1 ст.565 Цивільного кодексу України).

Виходячи з Положення про порядок здійснення банками операцій за гарантіями в національній та іноземних валютах, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 15.12.2004 № 639, видачі гарантії передує укладення договору між гарантом та боржником про надання фінансових послуг з видачі гарантії. Вказаний договір виступає зв`язуючим ланцюгом між основним договором принципала і беніфеціара, оскільки у договорі про видачу гарантії вказується, що гарантія видається на прохання принципала у зв`язку з його обов`язком перед беніфеціаром за основним договором, та гарантією, видача якої є основним обов`язком гаранта за цим договором.

Відповідно до розділу І Положення гарантійний лист - це гарантія, що оформлена належним чином на паперовому носії. Гарантія - це спосіб забезпечення виконання зобов`язань, відповідно до якого банк-гарант приймає на себе грошове зобов`язання перед бенефіціаром (оформлене в письмовій формі або у формі повідомлення) сплатити кошти за принципала в разі невиконання останнім своїх зобов`язань у повному обсязі або їх частину в разі пред`явлення бенефіціаром вимоги та дотримання всіх вимог, передбачених умовами гарантії. Зобов`язання банку-гаранта перед бенефіціаром не залежить від основного зобов`язання принципала (його припинення або недійсності), зокрема і тоді, коли посилання на таке зобов`язання безпосередньо міститься в тексті гарантії.

Згідно з Протоколом переговорів щодо закупівлі обладнання для телерадіомовлення (322100000-8) (Камери відеоспостереження типу Hikvision DS-2DF9C435M-DLW або еквівалент та типу Hikvision DS-2DF8250I5X-AELW або еквівалент) №75/598/5 від 29.10.2020 року, затвердженим головою тендерного комітету Міністерства оборони України, вирішено Товариству з обмеженою відповідальністю «УКРБУДПРОЕКТ ПЛЮС» у термін до 15:00 30.10.2020 усунути недоліки у поданих документах та оприлюднити на веб-сайті Уповноваженого органу, відповідно до оголошення про проведення відбору учасників в електронному вигляді. Учаснику у встановлений термін оприлюднити на веб-порталі Уповноваженого органу документи визначені п.12.4 оголошення про проведення відбору учасників та рекомендовано оприлюднити цінову пропозицію за результатами переговорів. (а.с.17-20)

Частиною 3 статті 17 Закону України «Про публічні закупівлі» визначено, що учасник процедури закупівлі в електронній системі закупівель під час подання тендерної пропозиції підтверджує відсутність підстав, передбачених пунктами 5, 6, 12 і 13 частини першої та частиною другою цієї статті. Спосіб документального підтвердження згідно із законодавством щодо відсутності підстав, передбачених пунктами 5, 6, 12 і 13 частини першої та частиною другою цієї статті, визначається замовником для надання таких документів лише переможцем процедури закупівлі через електронну систему закупівель.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У розумінні наведеної норми, яка надає визначення порушення зобов`язання, останнє може бути двох видів. По-перше, це невиконання зобов`язання, яке виникає якщо його сторони взагалі не виконують дій, що складають зміст зобов`язання (не передають річ, не виконують роботи, не надають послуги, не сплачують гроші тощо), або продовжують виконувати дії, від яких вони відповідно до зобов`язання мають утримуватися. По-друге, це неналежне виконання зобов`язання, тобто порушення умов, визначених змістом зобов`язання. У разі невідповідності виконання зобов`язання критеріям належності, можна говорити про неналежне виконання, а отже порушення зобов`язання.

Проте, Суд звертає увагу, що матеріали справи не містять жодних належних, допустимих та достовірних доказів в розумінні ст.ст. 76, 77, 78, 79, 91 Господарського процесуального кодексу України на підтвердження надання Товариством з обмеженою відповідальністю «УКРБУДПРОЕКТ ПЛЮС» документів, передбачених статтю 17 Закону України «Про публічні закупівлі», визначених у протоколі переговорів щодо закупівлі обладнання для телерадіомовлення (322100000-8) (Камери відеоспостереження типу Hikvision DS-2DF9C435M-DLW або еквівалент та типу Hikvision DS-2DF8250I5X-AELW або еквівалент) №75/598/5 від 29.10.2020 року, затвердженого головою тендерного комітету Міністерства оборони України.

Враховуючи те, що подання документів, передбачених статтю 17 Закону України «Про публічні закупівлі», є критерієм належності виконання зобов`язання з подання всіх необхідних документів для участі у процедурі закупівлі, то неподання вказаних документів у строк, визначений протоколом переговорів щодо закупівлі обладнання для телерадіомовлення (322100000-8) (Камери відеоспостереження типу Hikvision DS-2DF9C435M-DLW або еквівалент та типу Hikvision DS-2DF8250I5X-AELW або еквівалент) №75/598/5 від 29.10.2020 року, затвердженим головою тендерного комітету Міністерства оборони України, свідчить про порушення зобов`язання.

Суд зазначає що за гарантією №BG/UA/03-2-9678 від 20.10.2020 року Акціонерне товариство "Український будівельно - інвестиційний банк" (Гарант) взяло на себе зобов`язання виплатити Міністерству оборони України (Бенефіціар) 80 780 грн. 49 коп. після одержання Гарантом викладеної українською мовою та підписаної уповноваженою особою першої письмової вимоги Замовника (Бенефіціара), в якій буде посилання на одну з наступних підстав, зокрема, ненадання учасником документів, що підтверджують відсутність підстав, передбачених статтею 17 Закону України "Про публічні закупівлі".

Відповідно, за змістом гарантії бенефіціар набуває права вимоги до гаранта у випадку невиконання або неналежного виконання зобов`язання боржником, а гарант зобов`язаний сплатити кошти у разі настання гарантійного випадку.

Судом встановлено, що всупереч вимог статті 17 Закону України "Про публічні закупівлі" Товариством з обмеженою відповідальністю «УКРБУДПРОЕКТ ПЛЮС» не були подані вказані документи.

Врахувавши встановлені обставини справи, Суд приходить до висновку, що гарантійний випадок за наданою Відповідачем гарантією є таким, що настав, оскільки факт порушення принципалом виконання зобов`язання з подання документів, передбачених статтею 17 Закону України "Про публічні закупівлі", є доведеним, що не спростовано Відповідачем та Третьою особою, а у Відповідача (гаранта) відповідно до частини 1статті 563 Цивільного кодексу України за вимогою кредитора (бенефіціара) виник обов`язок сплатити позивачу (кредитору) грошову суму відповідно до умов виданої ним гарантії.

За своєю правовою природою гарантія має автономний (незалежний) характер від основного зобов`язання та відповідно не залежить від обставин припинення основного зобов`язання. У зв`язку з цим виплата гарантом суми, на яку видано гарантію, жодним чином не може зараховуватись в рахунок виконання основного зобов`язання та відповідно впливати на його чинність/припинення.

Пунктом 2 Глави 4 розділу II Положення "Про порядок здійснення банками операцій за гарантіями в національній та іноземних валютах", яке затверджено постановою правління Національного банку України від 15.12.2004 № 639, визначено, що одержана вимога/повідомлення бенефіціара або банку бенефіціара є достатньою умовою для банку-гаранта (резидента) сплатити кошти бенефіціару за гарантією, якщо вимога/повідомлення та документи, обумовлені в гарантії, відповідатимуть умовам, які містяться в наданій гарантії, а також отримані банком-гарантом (резидентом) протягом строку дії гарантії і способом, зазначеним у гарантії.

Згідно зі ст. 561 Цивільного кодексу України гарантія діє протягом строку на який вона видана. Гарантія є чинною від дня її видачі, якщо в ній не встановлено інше.

Відповідно до ч. 2 ст. 200 Господарського кодексу України зобов`язання за банківською гарантією виконується лише на письмову вимогу управненої сторони.

Положеннями ч. 2, 4 ст. 563 Цивільного кодексу України визначено, що вимога кредитора до гаранта про сплату грошової суми відповідно до виданої ним гарантії пред`являється у письмовій формі. До вимоги додаються документи, вказані в гарантії. Кредитор може пред`явити вимогу до гаранта в межах строку, встановленого у гарантії, на який її видано.

Як вбачається з матеріалів справи, Позивач надіслав на адресу Відповідача вимогу №286/3/7924 від 05.11.2020 року про настання гарантійного випадку та виплату 80780 грн. 49 коп., у зв`язку з ненаданням учасником документів, що підтверджують відсутність підстав, передбачених ст.17 Закону України «Про публічні закупівлі». (а.с.21)

Листом №2438 від 18.11.2020 року Відповідач повідомив Позивача, що з наданих Бенефіціаром документів неможливо встановити, що вимога складає належне представлення, Бенефіціаром не надано підтвердження того, що закупівля здійснювалася в межах відповідно до бюджетних асигнувань на 2020 рік за бюджетними програмами КПКВ 2101020/3, підтвердження того, що підписант уповноважений підписувати вимоги щодо стягнення (повернення) забезпечення тендерної та/або цінової пропозиції без обмеження. (а.с.22-24)

Таким чином, Суд зазначає, що вимога Міністерства оборони України до гаранта про сплату грошової суми була надіслана ним у визначеному в гарантії порядку, відповідає вимогам, встановлених в гарантії, та отримана відповідачем у строки, встановлені в гарантії.

Згідно із положеннями ст. 563 ЦК України вимога кредитора до гаранта про сплату грошової суми відповідно до виданої ним гарантії пред`являється у письмовій формі. До вимоги додаються документи, вказані в гарантії. У вимозі до гаранта або у доданих до неї документах кредитор повинен вказати, у чому полягає порушення боржником основного зобов`язання, забезпеченого гарантією. Кредитор може пред`явити вимогу до гаранта у межах строку, встановленого у гарантії, на який її видано.

Жодних умов та документів, які мають бути надані до гарантії, зміст гарантії не містить.

Судом встановлено, що вимога Міністерства оборони України №286/3/7924 від 05.11.2020 року була підписана тимчасово виконуючим обов`язки директора Департаменту державних закупівель та постачання матеріальних ресурсів Пономарьовим Андрієм.

Як вбачається з довіреності від 14.09.2020 року, виданої Міністром оборони України, на ім`я Пономарьова Андрія , останнього уповноважено на підписання від імені Міністерства оборони України вимог щодо стягнення (повернення) забезпечення тендерної та/або цінової пропозицій, стягнення забезпечення виконання договорів та укладення договорів (додаткових угод) на закупівлю продукції (товарів), майна (обладнання) продовольчої, речової та служби пально-мастильних матеріалів, виконання робіт, надання послуг відповідно до бюджетних асигнувань на 2020 рік за бюджетними підпрограми КЛКВ 2101020/3 'Тилове забезпечення (окрім закупівлі ПММ)" та КГОСВ 2101020/19 "Закупівля пально -мастильних матеріалів", а також здійснення інших дій, пов`язаних з їх виконанням. Довіреність видана без права передоручення і діє до тридцять першого грудня дві тисячі двадцятого року. (а.с.67)

Довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Довіреність на вчинення правочину представником може бути надана особою, яку представляють (довірителем), безпосередньо третій особі. (ч.3 ст. 244 Цивільного кодексу України)

Статтею 246 Цивільного кодексу України передбачено, що довіреність від імені юридичної особи видається її органом або іншою особою, уповноваженою на це її установчими документами.

Враховуючи вищевикладене, Суд зазначає, що Пономарьова Андрія було уповноважено на вчинення від імені Міністерства оборони України дій, зокрема, на підписання вимог від імені Позивача, а тому вимога №286/3/7924 від 05.11.2020 року була підписана уповноваженою особою Міністерства оборони України. За таких підстав, Суд не приймає до уваги заперечення Відповідача в цій частині.

Враховуючи вищевикладене, Суд приходить до висновку, що вимога Міністерства оборони України до Акціонерного товариства «Український будівельно - інвестиційний банк» відповідає вимогам, викладеним у банківській гарантії №BG/UA/03-2-9678 від 20.10.2020 року, та подана у строк дії забезпечувального зобов`язання.

За таких підстав, у Акціонерного товариства «Український будівельно - інвестиційний банк» виникло зобов`язання з виплати суми банківської гарантії у розмірі 80 780 грн. 49 коп., оскільки в матеріалах справи наявні докази порушення Третьою особою його зобов`язань з подання документів, що підтверджують відсутність підстав, передбачених ст.17 Закону України «Про публічні закупівлі».

Згідно зі ст. 17 Закон України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Суд зазначає, що, навіть якщо національний суд володіє певною межею розсуду, віддаючи перевагу тим чи іншим доводам у конкретній справі та приймаючи докази на підтримку позицій сторін, суд зобов`язаний мотивувати свої дії та рішення (див. рішення від 1 липня 2003 р. у справі "Суомінен проти Фінляндії", заява N 37801/97, п. 36).

У п.50 рішення Європейського суду з прав людини від 28.10.2010 "Справа "Трофимчук проти України"" (Заява N 4241/03) зазначено, що Суд повторює, що оцінка доказів є компетенцією національних судів і Суд не підмінятиме власною точкою зору щодо фактів оцінку, яку їм було надано в межах національного провадження. Крім того, гарантуючи право на справедливий судовий розгляд, стаття 6 Конвенції в той же час не встановлює жодних правил щодо допустимості доказів або їх оцінки, що є предметом регулювання в першу чергу національного законодавства та оцінки національними судами (див. рішення від 27 жовтня 1993 року у справі "Домбо Беєер B. V. проти Нідерландів", п. 31, Series A, N 274).

Відповідно до статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно зі статтею 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:

1) письмовими, речовими і електронними доказами;

2) висновками експертів;

3) показаннями свідків.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

За приписами статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ст. 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів учасників справи та їх відображення у судовому рішенні, суд першої інстанції спирається на висновки, що зробив Європейський суд з прав людини від 18.07.2006р. у справі «Проніна проти України», в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст.6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

У рішенні Європейського суду з прав людини «Серявін та інші проти України» (SERYAVINOTHERS v.) вказано, що усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п. 29). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), N 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (див. рішення у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії» (Hirvisaari v. Finland), №49684/99, п. 30, від 27 вересня 2001 року).

Аналогічна правова позиція викладена у постанові від 13.03.2018 Верховного Суду по справі №910/13407/17.

З огляду на вищевикладене, всі інші доводи та міркування учасників судового процесу не досліджуються судом, так як з огляду на встановлені фактичні обставини справи, суд дав вичерпну відповідь на всі питання, що входять до предмету доказування у даній справі та виникають при кваліфікації спірних відносин як матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.

Таким чином, позовні вимоги Міністерства оборони України до Акціонерного товариства «Український будівельно - інвестиційний банк» про стягнення суми банківської гарантії у розмірі 80 780 грн. 49 коп. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на Відповідача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 74, 76-80, 129, 236 - 242, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

УХВАЛИВ

1. Позов Міністерства оборони України - задовольнити у повному обсязі.

2. Стягнути з Акціонерного товариства «Український будівельно - інвестиційний банк» (01135, місто Київ, ВУЛИЦЯ ЧОРНОВОЛА ВЯЧЕСЛАВА, будинок 8, Ідентифікаційний код юридичної особи 26547581) на користь Міністерства оборони України (03168, місто Київ, ПРОСПЕКТ ПОВІТРОФЛОТСЬКИЙ, будинок 6, Ідентифікаційний код юридичної особи 00034022) суму банківської гарантії у розмірі 80 780 (вісімдесят тисяч сімсот вісімдесят) грн. 49 (сорок дев`ять) коп. та судовий збір у розмірі 2 270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн. 00 коп.

3. Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

4. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Північного апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

5. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складання та підписання повного тексту рішення: 31 травня 2021 року.

Суддя О.В. Чинчин