ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" травня 2021 р. м. Київ Справа № 911/614/21

Господарський суд Київської області в складі:

головуючого судді Христенко О.О.

за участю секретаря Гарбуз Л.В.

розглянувши справу № 911/614/21

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрум», м. Біла Церква

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Тіара-Агро»,

смт. Рокитне

про стягнення 138 277,00 грн.

Представники:

від позивача: Черниш В.В., директор наказ № 1-К від 09.08.2017;

від відповідача: не з`явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Агрум» (надалі-позивач) звернулось до господарського суду Київської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Тіара-Агро» (надалі-відповідач) про стягнення 138 277,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов Договору поставки № 8-к/20 від 06.03.2020, в частині своєчасної оплати отриманого товару, у зв`язку з чим у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість в сумі 138 277,00 грн.

Ухвалою господарського суду Київської області від 09.03.2021 відкрито провадження у справі № 911/614/21, розгляд справи в порядку загального позовного провадження призначений у підготовчому засіданні на 31.03.2021.

26.03.2021 через канцелярію суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву б/н від 24.03.2021 (вх. № 7129/21), в якому останній заперечує проти позову та просить суд відмовити в його задоволенні. Так, заперечення відповідача зводяться до того, що у останнього відсутній умисел щодо невиконання обов`язків перед позивачем, проте через оголошений в країні локдаун, з відповідачем не розрахувались його контрагенти, у зв`язку з чим виникла затримка розрахунків із позивачем.

Ухвалою суду від 31.03.2021 закрито підготовче провадження у справі № 911/614/21, справу призначено до розгляду по суті на 21.04.2021.

Ухвалою суду від 21.04.2021, розгляд справи № 911/614/21 по суті, на підставі клопотання відповідача (вх. № 9455/21 від 21.04.2021), був відкладений на 19.05.2021.

Присутнім в судових засіданнях представником позивача були підтримані позовні вимоги, вважаючи їх обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з підстав, викладених у позові; представник відповідача в засідання суду 19.05.2021 не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, через канцелярію суду надав відзив на позовну заяву (вх. № 7129/21 від 26.03.2021).

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 202 ГПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд Київської області -

ВСТАНОВИВ:

06.03.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Агрум» (позивач, постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Тіара-Агро» (відповідач, покупець) укладений Договір поставки кукурудзи № 8-к/20.

Відповідно до умов п.п. 1.1,1.2 договору постачальник зобов`язується поставити та передати у власність, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити зерно кукурудзи українського походження врожаю 2019-2020. Партією товару вважається його кількість, вказана у товарно-транспортній накладній.

Кількість, одиниця виміру та вартість товару вказуються у рахунка-фактурах та видатковій накладній на окрему партію поставки (п. 2.1 договору).

Товар поставляється покупцю не пізніше 2-х банківських днів з моменту отримання заявки покупця (п. 4.1 договору).

Вартість одиниці товару визначається у рахунку-фактурі, які є невід`ємною частиною договору. Ціни на товар, що поставляється, зафіксовані у національній валюті України - гривня (п.п. 5.1, 5.2 договору).

Умовами п.п. 6.1, 6.2 договору визначено, що покупець сплачує 80 % оплати вартості товару на розрахунковий рахунок постачальника протягом 5 робочих днів. Остаточний розрахунок в розмірі 20 % оплати вартості товару, здійснюється протягом 3 робочих днів після того, як постачальник надіслав покупцю видаткову накладну зареєстровану у Єдиному реєстрі податкових накладних.

Датою поставки товару вважається дата підписання сторонами видаткових накладних (п. 8.2 договору).

Пунктами 9.1, 9.2 договору визначено, що договір вступає в силу з моменту його підписання та діє до 31.12.2020. Закінчення строку дії договору не звільняє сторонами від виконання своїх зобов`язань, визначених цим договором, невиконаних на момент припинення дії договору.

Так, на виконання умов договору, позивачем було поставлено, а відповідачем прийнято товар, всього на загальну суму 4 407 513,96 грн., про що свідчать наявні в матеріалах справи, належним чином засвідчені, копії видаткових накладних № РН-0000041 від 06.03.2020 на суму 166 697,00 грн., № РН-0000042 від 11.03.2020 на суму 169 155,00 грн., № РН-0000046 від 13.03.2020 на суму 178 997,00 грн., № РН-0000047 від 14.03.2020 на суму 172 991,00 грн., № РН-0000049 від 17.03.2020 на суму 174 720,00 грн., № РН-0000052 від 19.03.2020 на суму 159 491,84 грн., № РН-0000053 від 20.03.2020 на суму 170 688,00 грн., № РН-0000054 від 21.03.2020 на суму 172 224,00 грн., № РН-0000056 від 24.03.2020 на суму 168 933,12 грн., № РН-0000057 від 24.03.2020 на суму 169 056,00 грн., № РН-0000077 від 22.05.2020 на суму 184 126,50 грн., № РН_0000078 від 26.05.2020 на суму 185 744,00 грн., № РН_0000079 від 27.05.2020 на суму 207 272,00 грн., № РН-0000081 від 29.05.2020 на суму 206 292,50 грн., № РН-0000082 від 03.06.2020 на суму 194 616,00 грн., № РН-0000083 від 03.06.2020 на суму 201 528,00 грн., № РН-0000087 від 04.06.2020 на суму 214 596,00 грн., № РН-0000088 від 06.06.2020 на суму 214 920,00 грн., № РН-0000089 від 09.06.2020 на суму 220 968,00 грн., № РН-0000090 від 11.06.2020 на суму 215 244,00 грн., № РН-0000198 від 08.10.2020 на суму 153 594,00 грн., № РН-0000203 від 19.10.2020 на суму 159 296,00 грн., № РН-0000204 від 20.10.2020 на суму 160 868,00 грн., № РН-0000205 від 21.10.2020 на суму 185 496,00 грн.

Відповідні видаткові накладні підписані зі сторони позивача та відповідача та скріплені печатками юридичних осіб.

Поставка товару позивачем та отримання такого відповідачем підтверджується також наявними в матеріалах справи, належним чином засвідченими копіями товарно-транспортних накладних, в кількості 24 штуки, з яких вбачається, що «замовником» та «вантажовідправником» виступає - ТОВ «Агрум», «вантажоодержувач» - ТОВ «Тіара Агро».

Наявні в матеріалах справи товарно-транспортні накладні підписані зі сторони позивача та відповідача та скріплені печатками юридичних осіб.

Претензій щодо якості чи кількості отриманого товару матеріали справи не містять, а отже вказаний у видаткових накладних товар прийнятий відповідачем без зауважень, що свідчить про повноту та якість виконання позивачем своїх зобов`язань згідно з договором, а тому товар вважається прийнятим без зауважень в повному обсязі.

Також, позивачем до матеріалів справи додані копії виданих податкових накладних, які зареєстровані у Єдиному реєстрі податкових накладних.

Згідно ст. 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін (ч. 201.1). Податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс) (ч. 201.7).

Відповідно до ч. 201.10 ст. 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Зважаючи не викладене, судом оцінені подані позивачем податкові накладні, як доказ відображення позивачем господарських операцій за спірними видатковими накладними у своїх податкових зобов`язаннях та їх реєстрації.

Так, для оплати вартості отриманого відповідачем товару, позивачем були сформовані та виставлені відповідачу рахунки-фактури.

Однак, як стверджує позивач, відповідач неналежним чином та не в повному обсязі виконав взяті на себе за умовами договору зобов`язання з оплати отриманого товару, вартість товару в сумі 138 277,00 грн. залишена відповідачем не сплаченою.

Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України (ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

У відповідності до статті 174 Господарського кодексу України, однією з підстав виникнення господарських зобов`язань є господарський договір та інші угоди, передбачені законом, а також угоди, не передбачені законом, але такі, які йому не суперечать.

Згідно з ч. 1 ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно з ст. 655 Цивільного кодексу України, за договором купівлі - продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 692 ЦК України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Підписання покупцем накладних, які є первинними обліковими документами у розумінні Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», фіксують факт здійснення господарських операцій і є підставою виникнення обов`язку щодо здійснення розрахунків за отриманий товар.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускається одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Згідно приписів статей 525, 526 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Приписами статей 73, 74 Господарського процесуального кодексу України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 76 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Статтею 77 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідач через канцелярію суду надав відзив на позовну заяву б/н від 24.03.2021 (вх. № 7129/21), в якому останній заперечує проти позову та просить суд відмовити в його задоволенні. Так, заперечення відповідача зводяться до того, що у останнього відсутній умисел щодо невиконання обов`язків перед позивачем і, що через оголошений в країні локдаун з відповідачем не розрахувались його контрагенти, у зв`язку з чим виникла затримка розрахунків із позивачем. Разом з цим, хоч відповідач і заперечував проти позову, проте не заперечував факт наявної за ним заборгованості та оплати вартості товару в значній сумі.

В судовому засіданні 21.04.2021 представник відповідача зазначив про намір відповідача укласти з позивачем мирову угоду.

Так, відповідачем надано проект мирової угоди з доказами направлення її 20.04.2021 позивачу, в якій відповідач зазначає про наявність його заборгованості перед позивачем за Договором поставки № 8-к/20 від 06.03.2020 в сумі 138 277,00 грн. та про її сплату не пізніше 01.01.2022.

Позивач надав суду клопотання вих. № 13-888/13 від 30.04.2021 (вх. № 10363/21 від 05.05.2021), в якому не погодився із запропоновую відповідачем редакцією мирової угоди у справі № 911/614/21, оскільки заборгованість відповідача перед позивачем станом на 30.04.2021 триває вже 184 днів.

Також позивач надав свій проект мирової угоди у справі № 911/614/21 з доказами направлення його відповідачу 30.04.2021.

Станом на дату розгляду справи по суті 19.05.2021 відповідачем та позивачем не було надано на затвердження суду мирової угоди підписаної обома сторонами.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 192 Господарського процесуального кодексу України мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і має стосуватися лише прав та обов`язків сторін. У мировій угоді сторони можуть вийти за межі предмета спору за умови, якщо мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб.

Сторони можуть укласти мирову угоду і повідомити про це суд, зробивши спільну письмову заяву, на будь-якій стадії судового процесу.

Таким чином, оскільки заборгованість відповідача в частині оплати переданого позивачем на підставі Договору поставки № 8-к/20 від 06.03.2020 товару, на час прийняття рішення не сплачена, а розмір заборгованості відповідає фактичним обставинам справи, вимога позивача про стягнення з відповідача 138 277,00 грн. визнається судом правомірною та такою, що підлягає задоволенню.

Враховуючи наведене вище, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що судовий збір, відповідно до ст.ст. 123, 129 ГПК України, покладається судом на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 123, 129, 240-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Тіара Агро» (09600, Київська область, Рокитнянський район, смт. Рокитне, вул. Ентузіастів, 7, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрум» (09100, Київська область, м. Біла Церква, вул. Січневого Прориву, 41, ) 138 277 (сто тридцять вісім тисяч двісті сімдесят сім) грн. 00 коп. заборгованості та 2 270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн. 00 коп. судового збору.

Видати наказ.

Дане рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення відповідно до ст. ст. 240-241 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст підписано - 31.05.2021.

Суддя О.О. Христенко