ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
ДОДАТКОВЕ РІШЕННЯ

27 травня 2021 року м.Харків Справа № 913/70/21
Провадження №15/913/70/21
про стягнення 305 610 грн 71 коп.
Суддя Смола С.В.
Секретар судового засідання Славич В.І.
У засіданні брали участь:
від позивача: Лісецька Н.В. адвокат на підставі довіреності від 25.09.2020 №1238 (у режимі відеоконференції);
від відповідача: не прибув.
Акціонерне товариство «Українська залізниця» (далі АТ «Укрзалізниця») в особі Регіональної філії «Одеська залізниця» АТ «Укрзалізниця» 04.02.2021 (дата оформлення відповідного поштового відправлення) звернулося до Господарського суду Луганської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Укркарбо» (далі ТОВ «Укркарбо») про стягнення пені за період з 30.12.2020 по 29.01.2021 у сумі 64 755 грн 90 коп. та штрафу в сумі 240 854 грн 81 коп. за договором поставки вугілля.
В обґрунтування позовних вимог позивач послався на те, між сторонами 01.12.2020 укладений договір поставки №ОД/Т-20-659-НЮ, за умовами якого відповідач зобов`язався поставити позивачу вугілля кам`яне марки ДГ (13-100) у кількості 900 тон.
Відповідачем було поставлено позивачу вугілля кам`яне в кількості 203,86 т, проте з огляду на його неналежну якість воно було повернуто позивачем.
На підставі п.п.8.7, 8.8 зазначеного договору АТ «Укрзалізниця» нарахувало відповідачеві штраф за поставку товару неналежної якості в розмірі 20% вартості неякісного вугілля в сумі 94 631 грн 81 коп., а також пеню за період з 30.12.2020 по 29.01.2021 у сумі 64 755 грн 90 коп. та штраф у розмірі 7% у сумі 146 223 грн 00 коп. за порушення строків поставки вугілля.
Дослідивши матеріали справи, заслухавши представника позивача, господарський суд
Рішенням Господарського суду Луганської області від 13.05.2021 (повний текст рішення складено 21.05.2021) позов Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Одеська залізниця» АТ «Укрзалізниця» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Укркарбо» задоволено частково: стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Укркарбо», вул.Московська, буд.302, м.Лисичанськ Луганської області, 93113, ідентифікаційний код 37294061, на користь Акціонерного товариства «Українська залізниця», вул.Є.Гедройця, буд.5, м.Київ, 03150, ідентифікаційний код 40075815, в особі Регіональної філії «Одеська залізниця» АТ «Укрзалізниця», вул.Пантелеймонівська, буд.19, м.Одеса, 65012, ідентифікаційний код ВП 40081200, штраф за поставку товару неналежної якості в сумі 94 631 грн 81 коп., пеню за прострочення поставки товару в сумі 52 222 грн 50 коп., штраф за прострочення поставки товару в сумі 146 223 грн 00 коп.; у решті позову відмовлено.

У відзиві на позовну заяву відповідач зазначив, що орієнтовний (попередній) розрахунок суми судових витрат ТОВ «Укркарбо» складається із витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 25 000 грн 00 коп. Також указав, що цей розмір може збільшуватись протягом розгляду справи в залежності від часу витраченого адвокатом на її супроводження.

У судовому засіданні 13.05.2021 у судових дебатах представник відповідача повідомив, що докази на підтвердження понесених судових витрат на правничу допомогу будуть подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду у справі.

Питання щодо судових витрат у справі, а саме судового збору та витрат відповідача на професійну правничу допомогу в указаному рішенні судом не розв`язувалось.

21.05.2021 до канцелярії суду надійшла письмова заява представника відповідача від 17.05.2021 (надіслана 18.05.2021), у якій він простить прийняти додаткове рішення, яким вирішити питання щодо відшкодування понесених витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката в розмірі 25 000 грн 00 коп.

Ухвалою суду від 21.05.2021 призначене судове засідання для вирішення питання щодо розподілу судових витрат сторін на 27.05.2021.

У судове засідання 27.05.2021 представник відповідача не прибув, хоча про дату, час та місце вирішення питання щодо розподілу судових витрат сторін повідомлений належним чином. Представник позивача брав участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

У судовому засіданні 27.05.2021 представник позивача Лісецька Н.В. просила покласти усі судові витрати у справі на відповідача, оскільки, на її думку, спір у справі виник внаслідок неправильних дій відповідача.

Розв`язуючи питання розподілу судових витрат суд виходить з наступного.

Статтею 221 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) передбачено, що якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.

Водночас, відповідно до ст.244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Відповідно до ст.123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відносно доводів позивача про необхідність покладення усіх судових витрат на відповідача з огляду на його неправильні дії суд зазначає наступне.

Частиною 9 ст.129 ГПК України передбачено, що у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

При розгляді справи судом встановлено, що позивачем у позовній заяві невірно визначено початок періоду прострочення при нарахуванні пені за непоставку товару, що мало наслідком часткове задоволення позову.

За оцінкою суду, у тому, що позивач невірно визначив початок періоду прострочення поставки немає неправильних дій відповідача, з огляду на що суд не знаходить підстав для застосування ч.9 ст.129 ГПК України та відхиляє вказані доводи представника позивача.

Відтак, сплачений позивачем судовий збір у сумі 4 584 грн 16 коп. покладається на сторін пропорційно розміру задоволених позовних вимог у відповідності до п.2 ч.1 ст.129 ГПК України, тобто з відповідача на користь позивача належить стягнути судовий збір у сумі 4 396 грн 16 коп.

Відповідно до ч.3 ст.123 ГПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Частиною 1 ст.124 ГПК України передбачено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

У відповідності до ч.3 ст.124 ГПК України попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

У відзиві на позовну заяву відповідач зазначив, що орієнтовний (попередній) розрахунок суми судових витрат ТОВ «Укркарбо» складається із витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 25 000 грн 00 коп. Також указав, що цей розмір може збільшуватись протягом розгляду справи в залежності від часу витраченого адвокатом на її супроводження.

До відзиву додані копія договору про надання правової допомоги від 26.02.2021 та додаткової годи від 26.02.2021 №1.

21.05.2021 відповідачем подана заява від 17.05.2021 про стягнення судових витрат (витрат на професійну правничу допомогу адвоката).

У вказаній заяві представник відповідача зазначив, що на підтвердження обсягу наданих послуг до відзиву на позовну заяву додавалась копія договору про надання правової допомоги з додатковою угодою.

Адвокатським об`єднанням на виконання п.п.3.3 3.4 договору був сформований акт приймання-передачі наданих послуг та направлений на підпис клієнту 17.05.2021.

Також зазначив, що строк для оплати наданих послуг ще не настав.

Відносно вказаної заяви суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.8 ст.129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Як уже зазначалось судом, у судовому засіданні 13.05.2021 у судових дебатах представник відповідача повідомив, що докази на підтвердження понесених судових витрат на правничу допомогу будуть подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду у справі.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Суд бере до уваги, що приписами ч.8 ст.129 ГПК України передбачено подання доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена), а не заяви про розподіл судових витрат.

Суд відзначає, що відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості відповідачем до заяви від 17.05.2021 не надано.

Відтак, згідно із приписами ч.8 ст.129 ГПУ України відповідна усна заява відповідача, зроблена у судовому засіданні 13.05.2021 у судових дебатах, залишається судом без розгляду.

Заява відповідача від 17.05.2021 про стягнення судових витрат (витрат на професійну правничу допомогу адвоката) до уваги судом не береться, оскільки її подання процесуальним законодавством не передбачено.

Вирішуючи питання розподілу понесених відповідачем витрат на професійну правову допомогу адвоката, суд виходить із наступного.

За змістом ст.1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст.30 зазначеного Закону).

Разом із тим згідно зі ст.15 ГПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (ст.16 ГПК України).

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п.12 ч.3 ст.2 ГПК України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості; ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:

1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 Господарського процесуального кодексу України);

2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (ст.126 ГПК України): - подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу.

3) розподіл судових витрат (ст.129 ГПК України).

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Суд наголошує, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (ч.8 ст.129 ГПК України).

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч.3 ст.126 цього Кодексу).

Водночас за змістом ч.4 ст.126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

За змістом п.1 ч.2 ст.126, ч.8 ст.129 ГПК України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (п.1 ч.2 ст.126 цього Кодексу).

Як свідчать матеріали справи, у зв`язку із зверненням позивача із позовом до відповідача, ТОВ «Укркарбо» звернулося до Адвокатського об`єднання «Юридична фірма «Вілеон» з метою надання останнім правової допомоги, в т.ч. пов`язаної із захистом своїх прав та інтересів у даній справі.

Як уже зазначалось, до відзиву на позовну заяву відповідачем додані копія договору про надання правової допомоги від 26.02.2021 та додаткової угоди від 26.02.2021 №1.

Відповідно до п.1.1 договору про надання правової допомоги, який укладений між Адвокатським об`єднанням «Юридична фірма «Вілеон» та ТОВ «Укркарбо», предметом цього договору є надання адвокатським об`єднанням правової допомоги клієнту з питань, пов`язаних із захистом його прав та законних інтересів згідно заявок клієнта.

З метою виконання цього договору клієнт доручає адвокатському об`єднанню представляти інтереси клієнта у судових установах, зокрема, у місцевих судах, апеляційних судах, господарських та адміністративних судах, вищих спеціалізованих судах, Верховному суді України та третейських судах, зі всіма правами, наданими чинним законодавством представникові позивача, відповідача, третьої особи, в т.ч. з правом підпису та подання позовної заяви, клопотань, повної або часткової відмови від позовних вимог, визнання позову, зміни предметі чи підстав позову, укладення мирових угод, а також з правом підпису та подання апеляційних та касаційних скарг на рішення, ухвали та постанови судів, господарських та інших спеціалізованих судів, заяв про перегляд справи у зв`язку з нововиявленими обставинами (пп.1.2.1 п.1.2 договору).

Згідно з п.3.2 договору клієнт зобов`язується сплатити адвокатському об`єднанню гонорар у розмірі встановленому сторонами у додатковій угоді, яка є невід`ємною частиною цього договору.

Факт надання послуг та виконання робіт за цим договором, а також їх вартість (розмір гонорару) фіксується сторонами в актах приймання-передачі виконаних робіт та наданих послуг (п.3.3 договору).

Відповідно до п.3.4 договору клієнт сплачує гонорар протягом п`яти календарних днів з дати підписання сторонами акту приймання-передачі виконаних робіт та наданих послуг, шляхом перерахування грошових коштів у безготівковій формі на банківський рахунок адвокатського об`єднання, або у готівковій формі в касу об`єднання.

26.02.2021 між сторонами укладена додаткова угода №1 до договору про надання правової допомоги від 26.02.2021, відповідно до п.1 якої гонорар адвокатського об`єднання становить 25 000 грн 00 коп. У разі, якщо обсяг виконаних робіт та наданих послуг перевищує 25 умовних годин роботи адвоката, клієнт сплачує адвокатському об`єднанню гонорар з розрахунку 1 000 грн 00 коп. за одну умовну годину роботи адвоката на підставі рахунку адвокатського об`єднання.

Згідно із п.3 цієї додаткової угоди клієнт сплачує гонорар протягом п`яти календарних днів з дати підписання сторонами акту приймання-передачі виконаних робіт та наданих послуг, шляхом перерахування грошових коштів у безготівковій формі на банківський рахунок Адвокатського об`єднання, або у готівковій формі в касу об`єднання.

З наведених вище договірних положень випливає, що грошове зобов`язання з оплати клієнтом (ТОВ «Укркарбо») наданих Адвокатським об`єднанням послуг виникає тільки після підписання сторонами акта приймання-передачі виконаних робіт та наданих послуг.

За таких обставин суд приходить до висновку, що відсутність підписаного сторонами договору про надання правової допомоги акту приймання-передачі виконаних робіт та наданих послуг має своїм наслідком відсутність у відповідача обов`язку зі сплати наданих Адвокатським об`єднанням «Юридична фірма «Вілеон» послуг.

Суд ще раз наголошує, що відповідно до п.1 ч.2 ст.126 КПК України для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті.

Згідно зі ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Суд констатує, що відповідачем, як того вимагає ч.8 ст.129 ГПК України, не надано до суду доказ (акт приймання-передачі виконаних робіт та наданих послуг), який в силу положень договору про надання правової допомоги обумовлює виникнення у відповідача обов`язку зі сплати Адвокатському об`єднанню «Юридична фірма «Вілеон» вартості наданих юридичних послуг.

Крім того, у своїй заяві від 17.05.2021 представник відповідача Межерицький А.О. сам констатує, що з огляду на відсутність підписаного сторонами договору про надання правової допомоги акту приймання-передачі виконаних робіт та наданих послуг строк для оплати наданих послуг ще не настав.

Відтак, суд приходить до висновку що відповідачем не доведено, що на момент спливу встановленого ч.8 ст.129 ГПК України п`ятиденного строку для подання доказів понесення судових витрат, ним сплачені, або підлягають сплаті витрати на професійну правничу допомогу адвоката.

З огляду на що у суду відсутні підстави для вирішення питання про розподіл між сторонами понесених відповідачем витрат на професійну правничу допомогу адвоката.

При цьому судом відхиляються посилання представника відповідача, викладені у його заяві від 17.05.2021, що адвокатським об`єднанням 17.05.2021 було сформовано та направлено на підпис ТОВ «Укркарбо» акт відповідно до договору від 26.02.2021, оскільки наведене твердження жодним чином не змінює прямого припису ч.8 ст.129 ГПК України про те, що докази понесення судових витрат подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду (у даному випадку до 18.05.2021 включно).

Суд наголошує, що відповідно до ч.4 ст.13 ГПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

У контексті даного питання це означає, що відповідач та Адвокатське об`єднання «Юридична фірма «Вілеон» мали врегулювати та оформити свої відносини з надання правової допомоги так, щоб належні докази на підтвердження витрат, понесених відповідачем на професійну правничу допомогу адвоката, були надані до суду у встановлені процесуальним законом строки.

З огляду на те, що відповідачем не надано доказів понесення ним витрат на професійну правничу допомогу адвоката клопотання позивача від 30.04.2021 №НЮ-14/1097 про їх зменшення судом не розглядається.

Отже, суд дійшов висновку про наявність підстав для ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат зі сплати судового збору шляхом стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Укркарбо» на користь Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Одеська залізниця» АТ «Укрзалізниця» судового збору в сумі 4 396 грн 16 коп.

Керуючись ст.ст.126, 129, 221, 232, 233, 236 238, 244 ГПК України, господарський суд

В И Р І Ш И В:

1. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Укркарбо», вул.Московська, буд.302, м.Лисичанськ Луганської області, 93113, ідентифікаційний код 37294061, на користь Акціонерного товариства «Українська залізниця», вул.Є.Гедройця, буд.5, м.Київ, 03150, ідентифікаційний код 40075815, в особі Регіональної філії «Одеська залізниця» АТ «Укрзалізниця», вул.Пантелеймонівська, буд.19, м.Одеса, 65012, ідентифікаційний код ВП 40081200, судовий збір у сумі 4 396 грн 16 коп., про що видати наказ після набрання додатковим рішенням законної сили.

2. Учасники справи:

Позивач: Акціонерне товариство «Українська залізниця» (вул.Є.Гедройця, буд.5, м.Київ, 03150, ідентифікаційний код 40075815), в особі Регіональної філії «Одеська залізниця» АТ «Укрзалізниця» (вул.Пантелеймонівська, буд.19, м.Одеса, 65012, ідентифікаційний код ВП 40081200).

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Укркарбо» (вул.Московська, буд.302, м.Лисичанськ Луганської області, 93113, ідентифікаційний код 37294061).

Відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Додаткове рішення може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції у строки, передбачені ст.256 Господарського процесуального кодексу України та порядку, визначеному пп.17.5 п.17 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст додаткового рішення складено 27.05.2021.

Суддя С. Смола