ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.05.2021м. ДніпроСправа № 904/3230/21
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Зодіак Плюс" (SIA "Zodiak Plus")

до Державного підприємства "Смоли"

про стягнення 16 932,81 Євро

Суддя Юзіков С.Г.

Без участі представників сторін

СУТЬ СПОРУ:

Позивач просить стягнути з Відповідача 15 832,44 Євро - основного боргу, 214,27 Євро - 3 % річних, 29 929,82 грн. - пені.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 29.03.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику (повідомлення) учасників справи за наявними у справі документами.

Відповідач у відзиві на позов зазначив, що дійсно сторонами укладено спірний Договір. Товар на загальну суму 15 832, 44 Євро поставлений на підприємство і прийнятий Замовником з підписанням необхідних товаросупроводжувальних документів, але Відповідач не мав змоги належним чином виконати своє договірне зобов`язання внаслідок об`єктивних, незалежних від підприємства причин. Не зважаючи на той факт, що Відповідач є підприємством державного сектору економіки, заснованим на державній формі власності, жодних коштів з державного або будь-яких інших бюджетів до підприємства вже багато років не надходить взагалі й Відповідач намагається здійснювати свою діяльність у дуже складних фінансових умовах, розраховуючи виключно на кошти, отримані від власної господарської діяльності, маючи при цьому значну кількість обумовлених чинним законодавством щомісячних грошових зобов`язань. Діяльність підприємства переважно має експортно орієнтований характер і основними ринками збуту продукції є країни розвиненої гірничодобувної промисловості, перш за все Росія та Казахстан. Але в останні роки внаслідок об`єктивних, незалежних від підприємства причин, у тому числі і політичних, підприємство втратило великі сегменти ринку збуту, що призвело до значного скорочення обсягів реалізації продукції і вплинуло на значне скорочення обігових коштів підприємства. Внаслідок зазначених причин підприємство працює у режимі тривалих простоїв, є збитковим і не має змоги належним чином фінансово забезпечувати поточну діяльність, у тому числі і своєчасно виконувати договірні зобов`язання з оплати поставленого товару. Відповідач розуміє необхідність оплати товару, буде поступово здійснювати його оплату в подальшому і будь-якого умислу, спрямованого на уникнення виконання обов`язків за укладеним сторонами Договором не має, адже несплата товару у встановлені строки спричинена скрутним фінансовим становищем підприємства.

Стосовно орієнтовного розрахунку витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 32 329,57 грн., Відповідач вважає розрахунок завищеним і таким, що не відповідає складності справи і критеріям, встановленим ч. 4 ст. 126 ГПК України. Так, витрачання 9,5 годин на надання професійної правничої допомоги Відповідач вважає завищеною, враховуючи нескладну категорію даної справи та ідентичність поданого позову до вже розглянутих судом позовів, оскільки Позивач неодноразово звертався до Господарського суду Дніпропетровської області з аналогічними позовами, змінюючи, при цьому, лише суми боргу, 3% річних та пені. Окрім того, орієнтована сума витрат на професійну правничу допомогу, зазначена Позивачем у позові є завеликою для державного підприємства і неспівмірною із дуже скрутним фінансовим становищем Відповідача.

Позивач відповідь на відзив не надав.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши подані докази, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

17.04.2020 сторонами укладено Договір про закупівлю №38-07/23 (далі Договір), за п. 1.1. якого Постачальник зобов`язується у 2020 році поставити Замовникові на умовах СРТ згідно з ІНКОТЕРМС-2020 товар: Єдиний закупівельний словник CPV за ДК 021:2015 - 24320000-3 Основні неорганічні хімічні речовини (Формалін), а Замовник зобов`язується прийняти і оплатити товар на умовах цього Договору.

Кількість товару за Договором 1000,0 тон (п. 1.3. Договору).

Ціна Договору становить 360 000,00 ЄВРО "без ПДВ" (п. 3.1. Договору).

Пунктом 4.1. Договору встановлено, що розрахунки за цим Договором здійснюються у грошовій одиниці - ЄВРО.

Згідно з п. 4.2. Договору попередня оплата не передбачена. Оплата здійснюється протягом 120 (ста двадцяти) днів з дати отримання товару.

Датою отримання товару при цьому вважається дата відмітки про отримання товару у товарно-транспортній накладній.

Відповідно до п. 4.4. Договору датою оплати є дата зарахування грошових коштів на рахунок Постачальника.

Поставка товару здійснюється автотранспортом (п. 5.1. Договору).

Поставка товару Постачальником за цим Договором здійснюється Замовникові на умовах: СРТ згідно з правилами ІНКОТЕРМС-2020. Умови постачання: СРТ Кам`янське. Місце поставки товару: проспект Аношкіна, будинок 179, м. Кам`янське, Дніпропетровська область, Україна, поштовий індекс 51917, державне підприємство "Смоли" (п. 5.2. Договору).

Пунктом 5.3. Договору визначено, що строк поставки товару: 20 (двадцять) днів з моменту отримання заявки. Протягом травня - грудня 2020 року.

Поставка товару здійснюється у кількості згідно заявки Замовника (п. 5.4. Договору).

За п. 6.1.1. Договору Замовник зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі оплачувати поставлений товар.

Відповідно до п. 6.4.1. Договору Постачальник має право своєчасно та в повному обсязі отримувати оплату за поставлений товар.

Пунктом 8.3. Договору у разі порушення зобов`язання з оплати товару, згідно умов цього Договору, Замовник сплачує Постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення від суми платежу.

Договір набирає чинності з дня його підписання сторонами і діє до 31.12.2020 року, а в частині взаєморозрахунків Сторін - до їх повного завершення (п.12.1. Договору).

На виконання умов Договору, Позивач поставив, а Відповідач прийняв товар на загальну суму 15 832,44 Євро, що підтверджується товарно-транспортними накладними.

Відповідно до пункту 4.2 договору кінцевою датою оплати по кожній накладній є:

- 23.04.2020 поставлено товар (Вантажовідправник: Legs SA, Польща) у кількості 21.96 тон на суму 7 905,60 Євро, перевізник: ТОВ "Бодекс Україна", що підтверджується міжнародною товарно-транспортною накладною CMR А №854456, електронною митною декларацією UA110020/2020/002982, сертифікатом якості №73/20/н, рахунком постачальника №19 від 21.04.2020, первинними документами, складеними у зв`язку із перевезенням, актом звірки взаємних розрахунків між сторонами за Договором станом на 01.07.2020, строк оплати 21.08.2020;

- 25.05.2020 поставлено товар (Вантажовідправник: Legs SA, Польща) у кількості 22,019 тон на суму 7 926,84 Євро, перевізник: ТОВ "Бодекс Україна", що підтверджується міжнародною товарно-транспортною накладною CMR А №823108, електронною митною декларацією UA110020/2020/003734, сертифікатом якості №114/20/н, рахунком постачальника №40 від 20.05.2020, первинними документами, складеними у зв`язку із перевезенням, актом звірки взаємних розрахунків між сторонами за Договором станом на 01.07.2020, строк оплати 22.09.2020.

Відповідач поставлений товар не оплатив, у зв`язку з чим за ним обліковується борг у розмірі 15 832,44 Євро.

З посиланням на п.8.3. Договору, на прострочений борг Відповідача Позивач нарахував пеню в розмірі 29 929,82 грн.. що складається з 16 830, 05 грн. за період прострочення першої поставки з 22.08.2020 по 18.02.2021 та 13 099,77 грн. за період прострочення другої поставки з 13.09.2020 по 18.02.2021, окремо за кожний день.

Посилаючись на ч. 2 ст. 625 ЦК України, на прострочений борг Відповідача Позивач нарахував 3% річних 214,27 Євро, що складається з: 117,37 Євро за період прострочення першої поставки з 22.08.2020 по 18.02.2021 та 96,90 грн. за період прострочення другої поставки з 13.09.2020 по 18.02.2021.

Наведені обставини стали причиною звернення Позивачем з позовом та є предметом спору у даній справі.

Предметом доказування у даній справі є умови виконання договору поставки, період виникнення (існування) зобов`язань, факт прострочки виконання зобов`язання Відповідачем, строки оплати та обґрунтованість нарахування боргу, штрафних санкцій і компенсаційних нарахувань.

Відносини, що виникли між сторонами у справі на підставі Договору, є господарськими зобов`язаннями, тому, згідно зі ст. 4, 173-175 і ч. 1 ст. 193 ГК України, до цих відносин мають застосовуватися відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно зі ст. 265 ГК України за договором поставки одна сторона постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Аналогічні положення містить ст. 712 ЦК України.

Відповідно до ч.2 ст. 712 ЦК України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно з ч. 1 ст. 662 ЦК України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Частиною 1 ст. 692 ЦК України передбачено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Статтею 193 ГК України визначено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону та інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його не виконання або виконання з порушенням умов, які визначені змістом зобов`язання.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтею 599 ЦК України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

За ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно зі ст. 216-217, 230-231 ГК України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання, шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Згідно зі ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У ст. 76, 77 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 78, 79 ГПК України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно зі ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідач фактично позов визнав, але посилається на відсутність коштів для виконання договірних зобов`язань, що, відповідно до чинного законодавства, не звільняє боржника від обов`язку виконання зобов`язання.

Перевіривши розрахунки Позивача, суд визнає обґрунтованими та такими, що відповідають чинному законодавству розрахунки основного боргу та 3% річних.

Згідно з ч. 6 ст. 231 ГК України штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Відповідно до ч. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Згідно зі статтями 1 та 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

З цього приводу суд зазначає, що укладення та виконання договірних зобов`язань в іноземній валюті, не суперечить чинному законодавству. Суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті.

Однак, нарахування пені в іноземній валюті не передбачене чинним законодавством. Оскільки пеня є неустойкою і має штрафний, а не компенсаційний характер, вона не входить до складу зобов`язання. А тому, нарахування та стягнення такої пені має бути здійснене в національній валюті України (постанова Великої Палати Верховного Суду від 20.03.2019 у справі № 761/26293/16-ц).

Позивач нарахував пеню в національній валюті України - гривні (з урахуванням курсу валют) відповідно до наявного в матеріалах справи розрахунку, однак розрахунок пені проведено Позивачем неправильно, за перерахунком суду пеня з простроченої суми становить 28 946,65 грн.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково, до стягнення належать: 15 832, 44 Євро основного боргу, 241,27 Євро 3% річних, 28 946,65 грн. пені, решта вимог не підлягають задоволенню.

Згідно зі ст. 129 ГПК України господарські витрати у справі слід покласти на сторін, пропорційно розміру задоволених вимог.

Оскільки Позивач у позовній заяві повідомив лише про очікувані (попередні) витрати на правничу допомогу, це питання не розглядається судом.

Керуючись ст. 2, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241, 247 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Державного підприємство "Смоли", (51938, м. Кам`янське, проспект Аношкіна, буд. 179, код 30168850) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Зодіак Плюс", (SIA "Zodiak Plus", місцезнаходження: Латвійська Республіка, м. Рига, вул. Ернеста Бірзніека - Упіша 20А-14, LV-1050, єдиний реєстраційний номер: 8) 15 832, 44 Євро основного боргу, 241,27 Євро 3% річних, 28 946,65 грн. пені, 253,55 Євро судового збору.

У решті позову відмовити.

Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається у строк, передбачений ст.256 ГПК України, з урахуванням ч. 4 розділу Х "Прикінцеві положення" цього Кодексу.

Повне судове рішення складене 28.05.2021

Суддя С.Г. Юзіков