РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

24.05.2021Справа № 910/7803/20
Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді - Приходько І.В.,

при секретарі судового засідання - Жалобі С.Р.,

розглянувши у судовому засіданні матеріали

у справі за позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "К.С.КАМЕРТОН"

до відповідача ДОЧІРНЬОГО ПІДПРИЄМСТВА "Е-КОНСАЛТИНГ"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю "Авангард Брок "

про стягнення 3 979 682, 56 грн.

та за зустрічним позовом ДОЧІРНЬОГО ПІДПРИЄМСТВА "Е-КОНСАЛТИНГ"

до ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "К.С.КАМЕРТОН"

про стягнення 356 421,00 грн.

за участю представників:

від позивача: Євсеєєв М.В.

від відповідача: Кирич С.О.

від третьої особи: Коренчук Т.О.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "К.С.КАМЕРТОН" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до ДОЧІРНЬОГО ПІДПРИЄМСТВА "Е-КОНСАЛТИНГ" про стягнення коштів зо договором суборенди у розмірі 3 979 682, 56 грн., а саме: 3 687 910,76 грн. - основного богу; 33 645,87 грн. - пені; 100 938,00 грн. - 3% річних; 157 187,93 грн. - інфляційних втрат.

В обґрунтування позовних вимог позивач стверджує, що відповідач (як суборендар) має прострочену заборгованість за договором суборенди №27/12-16 від 27.12.2016 за період з 01.01.2019 по 30.11.2019 у розмірі 3 687 910, 76 грн., на яку позивачем нараховано відповідні санкції за порушення виконання грошового зобов`язання та передбачену законодавством фінансову відповідальність.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.06.2020 вказану позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачу строк для усунення її недоліків у десять днів з дня вручення цієї ухвали.

09.07.2020 до Господарського суду міста Києва від позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.07.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено підготовче судове засідання на 10.08.2020, встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позов.

05.08.2020 представником відповідача подано до суду відзив на позов, а також зустрічну позовну заяву до ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "К.С.КАМЕРТОН" про стягнення забезпечувального платежу за договором суборенди №27/12-16 від 27.12.2016 у розмірі 356 421,00 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.08.2020 прийнято зустрічну позовну заяву, об`єднано вимоги за зустрічним позовом в одне провадження з первісним позовом у справі №910/7803/20.

У підготовчому засіданні 10.08.2020 судом на підставі ч.5 ст.183 ГПК України оголошено перерву на 26.08.2020.

21.08.2020 через відділ автоматизованого документообігу суду від ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "К.С.КАМЕРТОН" надійшла відповідь на відзив.

У підготовчому засіданні 26.08.2020 судом залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю "Авангард Брок" та відкладено підготовче засідання на 30.09.2020.

31.08.2020 через відділ автоматизованого документообігу суду від ДОЧІРНЬОГО ПІДПРИЄМСТВА "Е-КОНСАЛТИНГ" надійшли письмові заперечення.

01.09.2020 через відділ автоматизованого документообігу суду від ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "К.С.КАМЕРТОН" надійшло клопотання про долучення документів до матеріалів справи.

14.09.2020 через відділ автоматизованого документообігу суду від ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "К.С.КАМЕРТОН" надійшов відзив на зустрічну позовну заяву.

25.09.2020 через відділ автоматизованого документообігу суду від ДОЧІРНЬОГО ПІДПРИЄМСТВА "Е-КОНСАЛТИНГ" надійшла відповідь на відзив на зустрічну позовну заяву.

29.09.2020 через відділ автоматизованого документообігу суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Авангард Брок" надійшла заява про зловживання процесуальними правами.

29.09.2020 через відділ автоматизованого документообігу суду від ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "К.С.КАМЕРТОН" надійшла заява щодо судових витрат.

30.09.2020 через відділ автоматизованого документообігу суду від ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "К.С.КАМЕРТОН" надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.09.2020 продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів, відкладено підготовче засідання у даній справі на 28.10.2020.

19.10.2020 через відділ автоматизованого документообігу суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Авангард Брок" надійшли письмові пояснення.

Підготовче засідання, призначене на 28.10.2020, не відбулося у зв`язку із перебуванням судді Приходько І.В. на лікарняному.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.11.2020 призначено підготовче засідання у даній справі на 23.11.2020.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.11.2020 відкладено підготовче засідання у даній справі на 14.12.2020.

У підготовчому засіданні 14.12.2020 судом на підставі ч.5 ст.183 ГПК України оголошено перерву на 27.01.2021.

26.01.2021 через відділ автоматизованого документообігу суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Авангард Брок" надійшли письмові пояснення.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.01.2021, враховуючи відсутність клопотань та повідомлень учасників судового процесу про намір вчинити дії, строк вчинення яких обмежений підготовчим провадженням, судом закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 24.02.2021.

У судовому засіданні 24.02.2021 судом на підставі ч.2 ст.216 ГПК України оголошено перерву на 21.04.2021.

19.04.2021 через відділ автоматизованого документообігу суду від ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "К.С.КАМЕРТОН" надійшло клопотання про ознайомлення з матеріалами справи.

21.04.2021 через відділ автоматизованого документообігу суду від ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "К.С.КАМЕРТОН" надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.04.2021 розгляд справи відкладено на 24.05.2021.

У судовому засіданні 24.05.2021 представник позивача підтримав позовні вимоги за первісним позовом, просив задовольнити первісний позов та повністю відмовити у задоволенні зустрічних позовних вимог.

У судовому засіданні 24.05.2021 представники відповідача та третьої особи заперечували проти задоволення первісних позовних вимог, підтримали зустрічний позов та просили задовольнити зустрічні позовні вимоги повністю.

Судом враховуються доводи та заперечення представників учасників справи, які подавалися на стадіях підготовчого провадження та розгляду справи по суті.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд,-

ВСТАНОВИВ:

Обґрунтовуючи правомірність позовних вимог, позивач за первісним позовом посилається на наступні обставини.

Між позивачем, як орендарем, та відповідачем, як суборендарем, укладено договір суборенди від 27.12.2016 № 27/12-16 (далі - договір суборенди). Відповідно до предмету договору суборенди позивач передає, а відповідач приймає в тимчасове платне користування (в суборенду) нежитлові приміщення з майном для цілей розміщення офісу відповідача і ведення своєї господарської діяльності, площа яких визначена на підставі БОМА (/ВОМА 265.2-2009) та в сукупності становить 845 кв.м., що розташовані на 5-му поверсі (далі - приміщення), що знаходяться в будівлі за адресою: м. Київ, вул. Дегтярівська, 21, літ «Г» (далі - будівля), згідно плану, наведеному в додатку А до договору).

У подальшому сторонами договору укладалися додаткові угоди до договору суборенди.

Пунктом 2.1.3 договору суборенди визначено, що строк суборенди завершується 31.12.2017 включно, якщо до того моменту відповідач не отримає право користування приміщенням на більший строк, враховуючи умови п. 2.1.2 договору.

Додатковою угодою від 01.11.2018 сторони договору визначили, що строк суборенди завершується 30 листопада 2019, розмір суборендної плати з 01.01.2019 буде індексований, а розмір забезпечувального платежу буде збільшений.

Відповідно до акту приймання-передачі приміщення (додаток Б до договору суборенди), позивач передав, а відповідач прийняв для цілей розміщення офісу приміщення 845 кв.м., що розташовані на 5-му поверсі (далі - приміщення), що знаходяться в будівлі за адресою: м. Київ, вул. Дегтярівська, 21, літ «Г». Вказаний акт підписано сторонами, скріплено відбитками їх печаток та наявний в матеріалах справи у вигляді засвідченої копії.

Відповідно до п. 3.3.2. договору відповідачем був сплачений забезпечувальний платіж у розмірі 356 421,00 грн, що підтверджується платіжними дорученнями №450 від 29.12.2016, №809 від 10.01.2018 та №1044 від 15.11.2018.

Спір у справі виник у зв`язку з тим, що, за доводами позивача, відповідач протягом дії договору до грудня 2018 року належним чином сплачував орендні платежі. Натомість, починаючи з січня 2019 року відповідач фактично припинив здійснювати обов`язкові платежі, передбачені договором, внаслідок чого виникла прострочена заборгованість за період з 01.01.2019 по 30.11.2019 у розмірі 3 687 910,76 грн.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, враховуючи наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За умовами ст.ст. 11, 629 Цивільного кодексу України договір є однією з підстав виникнення зобов`язань та є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтею 627 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Частиною 1 статті 759 Цивільного кодексу України унормовано, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Згідно зі ст. 765 Цивільного кодексу України наймодавець зобов`язаний передати наймачеві майно у користування негайно або у строк, встановлений договором найму.

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується сторонами, 02.11.2004 між ТОВ «Офіс Лайн» та ВАТ «ВіЕйБі Банк» було укладено Іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Каплуном Ю.В. та зареєстрований в реєстрі за №7551, предметом іпотеки за яким було нежитлове приміщення літера «Г», що розташоване по вул. Дегтярівській, буд. 21, загальною площею 7787,80 кв.м.

Іпотечний договір був укладений для забезпечення виконання ТОВ «Офіс Лайн» грошових зобов`язань перед ВАТ «ВіЕйБі Банк» за Кредитним договором №155 від 02.11.2004.

Після передачі спірного нерухомого майна в іпотеку ТОВ «Офіс Лайн» було проведено реконструкцію предмету іпотеки.

За наслідками проведеної ТОВ «Офіс Лайн» реконструкції 12.12.2011 Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у м. Києві зареєстровано декларацію за №КВ 5 про готовність об`єкта до експлуатації «Реконструкція адмінкорпусу та майнового комплексу під торгівельно-офісний центр на вул. Дегтярівській, буд. 21 у Шевченківському районі міста Києва, категорія складності - третя».

20.12.2013 між ПАТ «ВіЕйБі Банк» та ТОВ «ФК «Каліпсо Фінанс» укладено договір про відступлення прав за Іпотечним договором, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Каплуном Ю.В. та зареєстрований в реєстрі за №15146, згідно якого ТОВ «ФК «Каліпсо Фінанс» стало правонаступником всіх прав ПАТ «ВіЕйБі Банк» у правовідносинах по Кредитному договору та Іпотечному договору з ТОВ «Офіс Лайн». Відповідні зміни були зареєстровані в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

01.11.2016 ТОВ "Офіс Лайн" (орендодавець) та ТОВ "К.С.Камертон" (орендар) уклали договір оренди (надалі - Договір оренди), відповідно до п. 1.1 якого орендодавець передає, а орендар приймає в тимчасове платне користування (в оренду) нежитлові приміщення з майном для цілей розміщення офісу орендаря і ведення своєї господарської діяльності, що знаходяться в будівлі за адресою: м. Київ, вул. Дегтярівська, 21, літера Г. Договір оренди діє до 30.09.2019 включно (п. 2.1.2 Договору оренди). З урахуванням додаткових угод до Договору оренди, загальна площа переданих в оренду нежитлових приміщень становить 6400,20 кв. м.

27.12.2016 між позивачем, як орендарем, та відповідачем, як суборендарем, було укладено спірний договір суборенди № 27/12-16. Відповідно до предмету договору позивач передає, а відповідач приймає в тимчасове платне користування (в суборенду) нежитлові приміщення з майном для цілей розміщення офісу відповідача і ведення своєї господарської діяльності, площа яких визначена на підставі БОМА (/ВОМА 265.2-2009) та в сукупності становить 845 кв.м., що розташовані на 5-му поверсі (далі - приміщення), що знаходяться в будівлі за адресою: м. Київ, вул. Дегтярівська, 21, літ «Г» (далі - будівля), згідно плану, наведеному в додатку А до договору).

Додатковою угодою від 01.11.2018 сторони договору визначили, що строк суборенди завершується 30 листопада 2019 року.

Разом з цим, обґрунтовуючи позовні вимоги за первісним позовом, позивач не зазначив обставини, що мають принципове значення для всебічного дослідження правомірності позовних вимог та об`єктивного вирішення даного спору, які полягають у наступному.

Так, судом встановлено, що 05.12.2018 ТОВ "Фінансова компанія "Каліпсо Фінанс" (продавець) та ТОВ "Ріелт Прайм" (покупець) уклали договір купівлі-продажу предмету іпотеки, який був посвідчений 05.12.2018 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Марцинкевичем Л.А. та зареєстрований в реєстрі за № 490. Відповідно до п. 1.1 договору купівлі-продажу предмету іпотеки, продавець, відповідно до умов Іпотечного договору з усіма подальшими додатковими угодами до нього, а також на підставі Договору відступлення прав, передає у власність покупцеві предмет іпотеки, а покупець приймає це майно та зобов`язується сплатити за нього грошову суму відповідно до умов, визначених в цьому договорі. Предметом іпотеки є нерухоме майно: нежитловий будинок-адмінкорпусу (літера Г) загальною площею 7787,80 кв.м, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Дегтярівська, буд. 21.

Відповідно до договору купівлі-продажу нерухомого майна, укладеного 10.12.2018 між ТОВ "Ріелт Прайм" (продавець) та ТОВ "Авангард Інвест" (покупець), посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Котюк І.В. та зареєстрованого в реєстрі за № 878, продавець передає, а покупець приймає у власність нерухоме майно (з усіма його приналежностями, в тому числі інженерними мережами та комунікаціями): торгівельно-офісний центр (літера Г), що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Дегтярівська, буд. № 21 (надалі - нерухоме майно).

14.12.2018 ТОВ "Авангард Інвест" (орендодавець) та ТОВ "Авангард Брок" (орендар, третя особа) уклали договір оренди, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Котюк І.В. та зареєстрований в реєстрі за № 891, за яким нерухоме майно було передане орендодавцем у строкове платне користування орендарю.

У своєму листі від 17.12.2018, який був адресований суборендарям, позивач зазначив, що незалежно від зміни власника нерухомого майна, Договір оренди та договори суборенди, укладені між відповідачем та суборендарями, зберігають свою юридичну силу та є обов`язковими до виконання.

Натомість, листами від 18.12.2018 ТОВ "Авангард Інвест" повідомило суборендарів про зміну власника нерухомого майна та про необхідність укладення договорів на користування нежитловими приміщеннями з особами, які мають відповідні права володіння та користування ними.

Так, матеріалами справи підтверджується, що 02.01.2019 ТОВ "Авангард Брок" (суборендодавець) та ДП "Е-Консалтинг" (суборендар) уклали договір суборенди №01-01/2019, відповідно до умов якого об`єкт оренди площею 776,31 кв.м, що знаходиться на п`ятому поверсі в нежитловій будівлі (літера Г), що розташована в м. Київ, вул. Дегтярівська, буд. 21, було передане в суборенду суборендарю.

Актом прийому-передачі об`єкту суборенди від 02.01.2019 підтверджується фактичне передання об`єкту оренди у суборенду відповідачу за первісним позовом.

Також матеріалами справи підтверджується, що починаючи з 03.01.2019 ДП "Е-Консалтинг" здійснювало оплату орендних платежів саме на рахунок ТОВ "Авангард Брок" на виконання умов договору суборенди №01-01/2019 від 02.01.2019. Третьою особою у даній справі підтверджено факт укладення договору суборенди №01-01/2019, а також належне виконання умов вказаного договору відповідачем.

Заперечуючи проти первісного позову відповідач зазначає, що у зв`язку із зміною власника нерухомого майна, що було передано в оренду (суборенду) позивач втратив право передавати його в суборенду. Також, за доводами відповідача, відсутність письмової згоди іпотекодержателя нерухомого майна, яке було предметом оренди (суборенди), є підставою для визнання договору суборенди від 27.12.2016 №27/12-16, укладеного між позивачем та відповідачем нікчемним.

Власну позицію, окрім іншого, відповідач обґрунтовує, посилаючись на обставини, що були предметом розгляду під час господарського провадження у справі № 910/3127/19. У межах вказаного провадження судами першої та апеляційної інстанції, зокрема були встановлені ознаки нікчемності договору оренди від 01.11.2016, укладеного між ТОВ "Офіс Лайн" (орендодавець) та ТОВ "К.С.Камертон" (орендар).

Заперечуючи проти задоволення первісного позову ТОВ «Авангард Брок» (третя особа) також вказує на спір у межах господарського провадження № 910/5851/19, в тому числі на встановлені у постанові Північного апеляційного господарського суду від 27.01.2020 факти та обставини.

Зокрема третя особа зазначає, що враховуючи положення Іпотечного договору від 02.11.2004, укладеного між ТОВ «Офіс Лайн» та ВАТ «ВіЕйБі Банк», згідно якого предметом іпотеки є нежитлове приміщення літера «Г», що розташоване по вул. Дегтярівській, буд. 21, та відповідно до статті 5 Закону України «Про іпотеку» п`ятий та шостий поверхи, як надбудова до нежитлового приміщення літера «Г» площею 3 044,1 кв.м, що розташоване по вул. Дегтярівській, буд. 21, з 12.12.2011 фактично увійшли до складу предмету іпотеки за вказаним Іпотечним договором.

Отже, з 12.12.2011 предметом іпотеки за Іпотечним договором від 02.11.2004 став торгівельно-офісний центр літера «Г» на вул. Дегтярівській, буд. 21 у Шевченківському районі м. Києва як цілісний об`єкт нерухомості без виділення в натурі/поділу його окремих часток.

Враховуючи зазначене ТОВ «Авангард Брок» наполягає на тому, що на момент укладення Договору оренди та Договору суборенди, спірне нежитлове приміщення перебувало в іпотеці, тоді як іпотекодержатель не надавав обов`язкову згоду на передачу предмета іпотеки в спільну діяльність, лізинг, оренду, користування тощо.

Судом приймаються доводи відповідача за первісним позовом та третьої особи, з урахуванням наступного.

Відповідно до положень частини 2 статті 215 Цивільного кодексу України, недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Згідно з частиною 3 статті 12 Закону України "Про іпотеку", правочин щодо відчуження іпотекодавцем переданого в іпотеку майна або його передачі в наступну іпотеку, спільну діяльність, лізинг, оренду чи користування без згоди іпотекодержателя є недійсним.

Отже, зважаючи на те, що в матеріалах справи № 910/7803/20 відсутні докази надання товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Каліпсо Фінанс" (іпотекодержателя) згоди на передання предмета іпотеки в оренду за Договором оренди від 01.11.2016, а також у суборенду за Договором суборенди від 27.12.2016 № 27/12-16, відтак позивачем не доведений факт отримання обов`язкової згоди іпотекодержателя на передачу в оренду та суборенду спірного майна. Таким чином, Договір оренди від 01.11.2016 та Договір суборенди від 27.12.2016 № 27/12-16, є нікчемними та визнання їх недійсними судом не вимагається.

Статтею 236 Цивільного кодексу України встановлено, що нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення. Якщо за недійсним правочином права та обов`язки передбачалися лише на майбутнє, можливість настання їх у майбутньому припиняється.

Як передбачено частиною 1 статті 216 Цивільного кодексу України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю.

Беручи до уваги, що Договір суборенди від 27.12.2016 № 27/12-16, який був укладений між позивачем та відповідачем, є нікчемним в силу закону та не створює юридичних наслідків у розумінні положень Цивільного кодексу України, вимоги позивача про стягнення нарахованої ним заборгованості за нікчемним правочином у період з 01.01.2019 по 30.11.2019, є безпідставними та не підлягають задоволенню.

Суд звертає увагу позивача, що відповідно до положень ч. 4 ст. 74 ГПК України суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи.

Рішення суду про задоволення позову може бути прийнято виключно у тому випадку, коли подані позивачем докази дозволять суду зробити чіткий, конкретний та безумовний висновок про обґрунтованість та законність вимог позивача.

Суд зазначає, що позивач, заявляючи позов та обираючи спосіб захисту повинен дбати про те, щоб резолютивна частина рішення, в якій остаточно закріплюється висновок суду щодо вимог позивача, могла бути виконана в процесі виконавчого провадження у справі, адже у кінцевому результаті ефективний засіб повинен забезпечити поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування.

За приписами ст. ст. 3, 15, 16 ЦК України, які передбачають право кожної особи на судовий захист саме порушеного цивільного права. За результатами розгляду спору має бути встановлено не лише наявність підстав на які позивач посилається в обґрунтування своїх позовних вимог, але й визначено, чи було порушене цивільне право особи, за захистом якого позивач звернувся до суду, яке саме право порушено, в чому полягає його порушення, оскільки в залежності від цього визначається належний спосіб захисту порушеного права, якщо воно мало місце.

Відсутність порушеного або оспорюваного права позивача є підставою для ухвалення рішення про відмову у задоволенні позову, незалежно від інших встановлених судом обставин.

Враховуючи наведене, повно і всебічно з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, надавши оцінку всім аргументам учасників справи, суд дійшов висновку, що первісний позов не є достатньо обґрунтованим, оскільки позивачем належними та допустимими доказами не доведено правомірності та законності позовних вимог, так само як і фактів порушення власних прав та інтересів відповідачем у справі.

За таких обставин, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні первісних позовних вимог, з покладенням судового збору на позивача в порядку ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що зустрічні позовні вимоги підлягають задоволенню, враховуючи наступне.

Матеріалами справи підтверджується та сторонами не заперечується факт того, що на виконання умов Договору суборенди, ДП «Е-Консалтинг» сплатило позивачу забезпечувальний платіж. Відповідно до п. 3.3.2. Договору суборенди відповідачем за первісним позовом був сплачений забезпечувальний платіж у розмірі 356 421,00 грн, що підтверджується платіжними дорученнями №450 від 29.12.2016 на суму 233 220,00 грн., №809 від 10.01.2018 на суму 40 560,00 грн. та №1044 від 15.11.2018. на суму 82 640,00 грн.

Відповідно до статті 1212 Цивільного кодексу України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про повернення виконаного за недійсним правочином.

Оскільки Договір суборенди є нікчемним та не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю, суд дійшов висновку про наявність підстав для повернення сплаченого ДП «Е-Консалтинг» забезпечувального платежу у розмірі 356 421,00 грн. Доводи ТОВ «К.С. КАМЕРТОН» про те, що зустрічний позов не може бути задоволений через те, що у справі № 910/901/19 вже розглядалися аналогічні вимоги, не приймаються судом, зважаючи на різні предмети та підстави зустрічного позову у справі № 910/7803/20 та позову у справі № 910/901/19.

З огляду на викладене зустрічні позовні вимоги про стягнення з ТОВ «К.С. КАМЕРТОН» на користь ДП «Е-Консалтинг» 356 421,00 грн. є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню.

Судовий збір за подання зустрічного позову покладається на відповідача за зустрічним позовом в порядку ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

На підставі викладеного, керуючись статтями 73-74, 76-79, 86, 129, 233, 237-238, 240-242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні первісних позовних вимог - відмовити.

2. Витрати зі сплати судового збору за подачу первісного позову покласти на позивача.

3. Зустрічні позовні вимоги - задовольнити.

4. Стягнути з ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "К.С.КАМЕРТОН" (Україна, 04119, місто Київ, ВУЛИЦЯ ДЕГТЯРІВСЬКА, будинок 21, ЛІТЕРА "М", ідентифікаційний код 24367886) на користь ДОЧІРНЬОГО ПІДПРИЄМСТВА "Е-КОНСАЛТИНГ" (Україна, 04073, місто Київ, ПРОСПЕКТ СТЕПАНА БАНДЕРИ, будинок 8, ідентифікаційний код 31467680) забезпечувальний платіж у розмірі 356 421,00 грн. та витрати зі сплати судового збору за подання зустрічного позову в розмірі 5 346,32 грн.

5. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення господарського суду може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені ст.ст. 254, 256-259 ГПК України з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 Розділу XI "Перехідні положення" ГПК України.

Повний текст рішення складено та підписано 31.05.2021.

Суддя І.В. Приходько