ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" травня 2021 р. Справа№ 910/9370/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Алданової С.О.

суддів: Зубець Л.П.

Мартюк А.І.

при секретарі судового засідання Позюбан А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Господарського суду міста Києва від 24.11.2020

у справі № 910/9370/20 (суддя Кирилюк Т.Ю.)

за позовом ОСОБА_1

до Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Наш Дом»

про визнання рішень загальних зборів недійсними

за участю представників учасників справи згідно протоколу судового засідання:

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Обслуговуючого кооперативу «ЖБК «Наш Дом» про визнання недійсними рішень загальних зборів членів Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Наш Дом», оформлених протоколом № 1 від 28.09.2019.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 24.11.2020 у справі № 910/9370/20 у задоволенні позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, ОСОБА_1 звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 24.11.2020 у справі № 910/9370/20 та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що оскаржуване рішення прийнято на підставі неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, а також ухвалено на підставі недоведеності обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального і процесуального права. Так, апелянт стверджує, що повідомлення про скликання та проведення спірних загальних зборів кооперативу позивачу на його адресу не надсилалось. Всупереч положенням п.п. 14.23, 14.24 Статуту ОК «ЖБК «Наш Дом» на мобільний телефон позивача надійшло смс-повідомлення про скликання зборів, що, на думку апелянта, не може бути належним повідомленням учасника кооперативу. За доводами апелянта, надані відповідачем докази надіслання повідомлення позивачу також не доводять належного повідомлення в порядку, що визначений положеннями Статуту ОК «ЖБК «Наш Дом», оскільки направлялись на адресу кооперативу. Крім того, апелянт зазначає, що в порушення положень п. 17.8 Статуту ОК «ЖБК «Наш Дом» список правління зі зборів складено станом на 24.06.2019, що виключає можливість встановлення реальної кількості членів кооперативу та, відповідно, визначення необхідної кількості присутніх членів для належного кворуму.

Також позивачем заявлено клопотання про витребування доказів.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.12.2020, справа № 910/9370/20 передана на розгляд колегії суддів у складі: Алданова С.О. (головуючий), Мартюк А.І., Зубець Л.П.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 04.01.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОК «Житлово-будівельний кооператив «Наш Дом» на рішення Господарського суду міста Києва від 24.11.2020; розгляд справи призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні; запропоновано учасникам справи подати відзив, заперечення на апеляційну скаргу та інші заяви/клопотання та повідомлено строки на їх подання.

Відповідач не скористався своїм правом, передбаченим ч.1 ст. 263 ГПК України, та не подав суду письмового відзиву на апеляційну скаргу, що у відповідності до ч. 3 ст. 263 ГПК України не перешкоджає перегляду оскаржуваного судового рішення першої інстанції в апеляційному порядку.

Розгляд справи переносився, склад колегії суддів, який здійснював розгляд даної справи, на підставі протоколів повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.04.2021 та від 13.04.2021, змінювався.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 13.04.2021 справу № 910/9370/20 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Господарського суду міста Києва від 24.11.2020 прийнято до провадження у складі колегії суддів Північного апеляційного господарського суду: Алданова С.О. (головуючий), Мартюк А.І., Зубець Л.П.

05.04.2021 від позивача надійшли письмові пояснення.

В судовому засіданні 14.04.2021 оголошено перерву до 24.05.2021 та задоволено клопотання позивача про витребування доказів, а також зобов`язано сторони надати документи, перелік яких наведений в резолютивній частині ухвали Північного апеляційного господарського суду від 14.04.2021. Крім того у зв`язку із складністю справи сторонами подано спільне клопотання про її розгляд в межах розумних строків вирішення спору судом.

24.05.2021 від відповідача надійшли клопотання про визнання явки позивача - ОСОБА_1 обов`язковою та продовження процесуальних строків на подання витребуваних документів судом згідно ухвали від 14.04.2021.

Колегія суддів, розглянувши заявлені відповідачем клопотання, заслухавши думку присутніх учасників справи, відмовляє в їх задоволенні, оскільки відповідачем належними доводами не обґрунтовано необхідності участі в судовому процесі особисто ОСОБА_1 з огляду на те, що зі сторони позивача постійно забезпечується участь уповноважених представників. Клопотання про продовження строків визнається судом апеляційної інстанції необґрунтованим, оскільки не містить будь-якого обґрунтування неможливості подання витребуваних судом документів.

Також відповідачем подана заява щодо понесення судових витрат.

Представниками позивача в судовому засіданні 24.05.2021 на виконання вимог ухвали суду від 14.05.2021 надано на огляд колегії суддів протокол № 2 загальних зборів членів ОК «ЖБК «Наш Дом» від 22.05.2009 з додатком № 1 «Список осіб, яких було прийнято в члени ОК «ЖБК «Наш Дом» на підставі заяви про вступ станом на 22.05.2009», який на думку позивача є оригіналом.

Представники позивача в судовому засіданні 24.05.2021 підтримали вимоги своєї апеляційної скарги та просили її задовольнити, оскаржуване рішення скасувати, прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог.

Представники відповідача в судовому засіданні 24.05.2021 заперечили проти доводів апелянта та просили апеляційну скаргу залиши без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін.

Відповідно до ст. 269, ч. 1 ст. 270 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. У суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених при перегляді справ в порядку апеляційного провадження.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши представлені докази в їх сукупності, заслухавши пояснення присутніх представників сторін, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, Північний апеляційний господарський суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення апеляційної скарги в межах викладених скаржником доводів та вимог, виходячи з наступного.

Місцевим господарським судом на підставі наявних в матеріалах справи документів вірно встановлено, що у зв`язку з незабезпеченням головою правління та правлінням ОК «ЖБК «Наш Дом» скликання позачергових загальних зборів ОК «ЖБК «Наш Дом» на вимогу третини членів кооперативу 27 вересня 2019 року проведено позачергові загальні збори членів кооперативу з ініціативи третини членів ОК «ЖБК «Наш Дом».

Вказаними загальними зборами членів кооперативу прийнято рішення про дострокове припинення повноважень позивача як голови правління кооперативу, переобрання голови та членів правління кооперативу, спостережної ради та ревізійної комісії, які зафіксовані в протоколі № 1 позачергових загальних зборів ОК «ЖБК «Наш Дом» від 28.09.2019.

За твердженням позивача, під час скликання та проведення позачергових зборів членів кооперативу відповідач порушив вимоги установчих документів чим позбавив позивача можливості прийняти участь в цих зборах та ухвалених ними рішень. Крім того, позивач стверджує, що рішення приймались загальними зборами від 27.09.2019 за відсутності кворуму та/або неможливості встановлення кворуму. Наведене, на переконання позивача, є підставою для визнання рішень позачергових загальних зборів ОК «ЖБК «Наш Дом» від 27.09.2019, оформлених протоколом № 1 від 28.09.2019, недійсними.

Отже, спір по справі стосується визнання недійсним рішень позачергових загальних зборів ОК «ЖБК «Наш Дом» від 27.09.2019, оформлених протоколом № 1 від 28.09.2019.

За змістом положень cт. 167 ГК України корпоративні відносини - це відносини, які виникають, змінюються та припиняються щодо права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

Стаття 55 ГК України визначає господарські організації як юридичні особи, створені відповідно до ЦК України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку.

За способом утворення (заснування) та формування статутного капіталу ст. 63 ГК України відносить кооперативні підприємства до корпоративних, а за формою власності - до підприємств колективної власності.

Корпоративне підприємство характеризується тим, що утворюється, як правило, двома або більше засновниками за їх спільним рішенням (договором), діє на основі об`єднання майна та/або підприємницької чи трудової діяльності засновників (учасників), їх спільного управління справами, на основі корпоративних прав, у тому числі через органи, що ними створюються, участі засновників (учасників) у розподілі доходів та ризиків підприємства.

Підприємством колективної власності визнається корпоративне або унітарне підприємство, що діє на основі колективної власності засновника (засновників) (ст. 93 ГК України).

Кооперативи як добровільні об`єднання громадян з метою спільного вирішення ними економічних, соціально-побутових та інших питань можуть створюватися у різних галузях (виробничі, споживчі, житлові тощо). Діяльність різних видів кооперативів регулюється законом. Господарська діяльність кооперативів повинна здійснюватися відповідно до вимог цього Кодексу, інших законодавчих актів (ст. 94 ГК України).

Зазначені норми кореспондуються із нормами ст. ст. 83, 85, 86 ЦК України, згідно з положеннями яких юридичні особи можуть створюватися у формі товариств, установ та в інших формах, встановлених законом. Товариством є організація, створена шляхом об`єднання осіб (учасників), які мають право участі у цьому товаристві. Товариство може бути створено однією особою, якщо інше не встановлено законом. Непідприємницькими товариствами є товариства, які не мають на меті одержання прибутку для його наступного розподілу між учасниками. Непідприємницькі товариства (кооперативи, крім виробничих, об`єднання громадян тощо) та установи можуть поряд зі своєю основною діяльністю здійснювати підприємницьку діяльність, якщо інше не встановлено законом і якщо ця діяльність відповідає меті, для якої вони були створені, та сприяє її досягненню.

Особливості створення кооперативів та ведення господарської діяльності обслуговуючими кооперативами визначається Законом України "Про кооперацію" (далі - Закон № 1087-IV).

За змістом положень ст. ст. 2, 6, 9 названого Закону кооператив є юридичною особою, державна реєстрація якого проводиться в порядку, передбаченому законом. Відповідно до завдань та характеру діяльності кооперативи поділяються на такі типи: виробничі, обслуговуючі та споживчі. За напрямами діяльності кооперативи можуть бути сільськогосподарськими, житлово-будівельними, садово-городніми, гаражними, торговельно-закупівельними, транспортними, освітніми, туристичними, медичними тощо.

Обслуговуючий кооператив - це кооператив, який утворюється шляхом об`єднання фізичних та/або юридичних осіб для надання послуг переважно членам кооперативу, а також іншим особам з метою провадження їх господарської діяльності. Обслуговуючі кооперативи надають послуги іншим особам в обсягах, що не перевищують 20 відсотків загального обороту кооперативу. Обслуговуючий кооператив надає послуги своїм членам, не маючи на меті одержання прибутку (ст. ст. 2, 23 Закону № 1087-IV).

Отже, обслуговуючий кооператив незалежно від напряму його діяльності є господарською організацією - юридичною особою, яка здійснює некомерційну господарську діяльність з моменту державної реєстрації на підставі закону та свого статуту.

Згідно з положеннями ст. 12 Закону України "Про кооперацію" основними правами члена кооперативу є, зокрема, участь в господарській діяльності кооперативу, а також в управлінні кооперативом, право голосу на його загальних зборах, право обирати і бути обраним в органи управління; користування послугами кооперативу; право вносити пропозиції щодо поліпшення роботи кооперативу, усунення недоліків у роботі його органів управління та посадових осіб; право звертатися до органів управління та органів контролю за діяльністю кооперативу, посадових осіб кооперативу із запитами, пов`язаними з членством у кооперативі, діяльністю кооперативу та його посадових осіб, одержувати письмові відповіді на свої запити.

Отже, за змістом наведених норм корпоративні права характеризуються тим, що особа, яка є учасником (засновником, акціонером, членом) юридичної особи має право на участь в управлінні господарською організацією та інші правомочності, передбачені законом і статутними документами.

Підставами для визнання недійсними рішень загальних зборів акціонерів (учасників) господарського товариства можуть бути: порушення вимог закону та/або установчих документів під час скликання та проведення загальних зборів товариства; позбавлення акціонера (учасника) товариства можливості взяти участь у загальних зборах; порушення прав чи законних інтересів акціонера (учасника) товариства рішенням загальних зборів. Разом з тим, не всі порушення законодавства, допущені під час скликання та проведення загальних зборів господарського товариства, є підставою для визнання недійсними прийнятих на них рішень.

Таким чином, для визнання недійсним рішення загальних зборів товариства необхідно встановити факт порушення цим рішенням прав та законних інтересів учасника (акціонера, члена) товариства. Також слід з`ясувати дотримання порядку скликання загальних зборів, зокрема щодо належного повідомлення позивача про такі збори. При цьому, судова колегія звертає увагу на те, що на час проведення спірних загальних зборів позивач повинен бути наділений відповідними корпоративними правами, що в порядку ст. ст. 74, 76, 77 ГПК України підлягає доведенню належними засобами доказування.

Статтею 8 Закону № 1087-IV, передбачено, що статут кооперативу є правовим документом, що регулює його діяльність.

Так, згідно розділу ІІ Статуту ОК «ЖБК «Наш Дом», затвердженого загальними зборами ОК «ЖБК «Наш Дом» , протокол № 16 від 25.11.2018 (редакція якого була чинна на час проведення спірних загальних зборів, що сторонами не заперечується), членами Кооперативу можуть бути як фізичні, так і юридичні особи, які уклали договір (договори) про участь у Фонді фінансування будівництва житлового комплексу по АДРЕСА_1 (вказаний житловий комплекс надалі іменується - об`єкт) та мають Свідоцтво (Свідоцтва) про участь у ФФБ (вид А) за програмою ВАТ «АК «Київреконструкція» та/ або уклали договір (договори) про уступку майнових прав та набули майнові права «а об`єкт, визнають Статут Кооперативу та дотримуються його вимог, зробили вступні та пайові внески, користуються послугами та беруть участь у господарській діяльності Кооперативу (п. 6.1 Статуту ОК «ЖБК «Наш Дом»).

За змістом п. 6.5 Статуту ОК «ЖБК «Наш Дом» вступ до Кооперативу здійснюється на підставі поданої заяви до правління Кооперативу. До заяви про прийняття у члени додаються копії всіх документів, що посвічують майнові права кандидата у члени Кооперативу на об`єкт (об`єкти) інвестування житлового комплексу по АДРЕСА_1 . Зокрема такими документами є договір про участь у фонді фінансування будівництва, Свідоцтво про участь у ФФБ (вид А) за програмою ВАТ «АК «Київреконструкція», договір (договори) уступки майнових прав та платіжні доручення щодо внесення коштів до фонду фінансування будівництва за програмою. Оригінали надаються Правлінню для ознайомлення на вимогу Правління.

Рішення Правління Кооперативу про прийняття до Кооперативу підлягає погодженню загальними зборами членів Кооперативу (п. 6.7 Статуту ОК «ЖБК «Наш Дом»).

Відповідно до п. 6.10 Статуту ОК «ЖБК «Наш Дом» члену Кооперативу видається посвідчення про членство. Форму посвідчення затверджує голова правління Кооперативу.

Таким чином, виходячи із змісту вищенаведених положень Статуту ОК «ЖБК «Наш Дом» доказом включення особи в перелік учасників кооперативу є погоджене загальними зборами членів ОК «ЖБК «Наш Дом» рішення правління про прийняття до кооперативу відповідної особи. При цьому належним доказом членства особи станом на час проведення спірних загальних зборів, зокрема, є видане кооперативом посвідчення про членство, форму якого згідно приписів п. 6.10 Статуту ОК «ЖБК «Наш Дом» затверджує правління ОК «ЖБК «Наш Дом».

Північним апеляційним господарським судом, згідно ухвали від 14.04.2021, запропоновано позивачу надати докази того, що ОСОБА_1 був членом кооперативу ОК «ЖБК «Наш Дом» станом на вересень 2019 року, тобто станом на час проведення спірних загальних зборів.

Як вже зазначалось в даній постанові, представниками позивача в засіданні суду 24.05.2021 надано на огляд лише протокол № 2 загальних зборів членів ОК «ЖБК «Наш Дом» від 22.05.2009 з додатком № 1 «Список осіб, яких було прийнято в члени ОК «ЖБК «Наш Дом» на підставі заяви про вступ станом на 22.05.2009» (який сторона вважає оригіналом). Інших документів, якими б засвідчувався факт членства позивача в кооперативі (які передбачені положеннями Статуту ОК «ЖБК «Наш Дом») станом на час проведення спірних загальних зборів, суду апеляційної інстанції не надано.

Статтею 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч. ч. 1-3 ст.13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Аналогічна норма міститься у ч.1 ст. 74 ГПК України.

Отже, за загальним правилом, обов`язок (тягар) доказування певних обставин покладається на особу, яка посилається на ці обставини. При цьому доказування полягає не лише в поданні особами доказів, а й у доведенні їх переконливості. Розподіл між сторонами обов`язку доказування визначається предметом спору.

Згідно ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно ч. 1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

В частині 1 статті 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а в частині 2 цієї статті визначено способи захисту цивільних справ та інтересів судом.

Суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства (ч. 2 ст. 15 ЦК України).

Наявність права на пред`явлення позову не є безумовною підставою для здійснення судового захисту, а є лише однією з необхідних умов реалізації встановленого права.

Вирішуючи спір, суд повинен надати об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до господарського суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

При цьому предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування щодо необхідності його захисту.

Під захистом цивільних прав розуміється передбачений законодавством засіб, за допомогою якого може бути досягнуте припинення, запобігання, усунення порушення права, його відновлення і (або) компенсація витрат, викликаних порушенням права. Обраний спосіб захисту має безпосередньо втілювати мету, якої прагне досягти суб`єкт захисту, тобто мати наслідком повне припинення порушення його прав та охоронюваних законом інтересів.

Гарантоване ст. 55 Конституції України й конкретизоване у законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб твердження позивача про порушення було обґрунтованим. Таке порушення прав має бути реальним, стосуватися індивідуально виражених прав або інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Отже, захисту підлягає наявне законне порушене право (інтерес) особи, яка є суб`єктом (носієм) порушених прав чи інтересів та звернулася за таким захистом до суду. Тому для того, щоб особі було надано судовий захист, суд встановлює, чи особа дійсно має порушене право (інтерес), і чи це право (інтерес) порушено відповідачем.

Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові (подібний правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 15.08.2019 у справі № 1340/4630/18, від 21.04.2021 у справі № 904/5480/19).

Отже, беручи до уваги те, що позивачем належними засобами доказування в порядку ст. 74 ГПК України не доведено факту належності ОСОБА_1 до складу членів ОК «ЖБК «Наш Дом» на час скликання і проведення спірних загальних зборів та, відповідно, порушення його корпоративних прав прийняттям загальними зборами оспорюваних рішень, колегія суддів приходить до висновку, що підстави для задоволення позову у даній справі відсутні.

Аналогічна правова позиція щодо правосуб`єктності позивача, як учасника (члена) відповідної юридичної особи у корпоративному спорі, наведена у п. 6.20 постанови Великої Палати Верховного Суду у справі № 916/1295/18 від 09.04.2019.

Відтак, оскаржуване рішення про відмову в задоволенні позову підлягає зміні в його мотивувальній частині.

Відповідно до ст. 277 ГПК України підставами для зміни судового рішення, зокрема, є нез`ясування обставин, що мають значення для справи. Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.

За встановленого, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що оскаржуване рішення Господарського суду міста Києва від 24.11.2020, на підставі п. 1 ч. 1, ч. 4 ст. 277 ГПК України, підлягає зміні в його мотивувальній частині. В іншій частині рішення підлягає залишенню - без змін.

Апеляційна скарга ОСОБА_1 на рішення Господарського суду міста Києва від 24.11.2020 підлягає залишенню без задоволення.

Оскільки суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відмову у задоволенні апеляційної скарги, судові витрати у зв`язку з переглядом справи в апеляційному порядку, згідно приписів ст. 129 ГПК України, покладаються на апелянта (позивача у справі).

Керуючись ст. ст. 129, 269, п. 2 ч. 1 ст. 275, ст. ст. 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Господарського суду міста Києва від 24.11.2020 у справі №910/9370/20 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 24.11.2020 у справі №910/9370/20 змінити в мотивувальній частині, виклавши його в редакції даної постанови.

3. В іншій частині рішення Господарського суду міста Києва від 24.11.2020 у справі №910/9370/20 залишити без змін.

4. Судовий збір, сплачений стороною у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції, покласти на ОСОБА_1 .

5. Справу №910/9370/20 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строк, що передбачені ст.ст. 287, 288 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя С.О. Алданова

Судді Л.П. Зубець

А.І. Мартюк

Повний текст постанови складено 02.06.2021