ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2021 року

м. Київ

Справа № 5006/27/69б/2012 (905/748/20)

Верховний Суд у складі суддів Касаційного господарського суду:

Огородніка К.М.- головуючого, Жукова С.В., Ткаченко Н.Г.

за участю секретаря судового засідання Ксензової Г.Є.

за участю представників сторін: Приватного підприємства "Дімітріус" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Спецторгобладнання" - Заремби С.В., Малого приватного підприємства "Галакс" - ліквідатора Новика Є.М. (особисто), Товариства з обмеженою відповідальністю "ФК "Інвестохіллс Веста" - Шкромиди В.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Приватного підприємства "Дімітріус"

на рішення Господарського суду Донецької області від 04.08.2020

та постанову Східного апеляційного господарського суду від 15.12.2020

у справі № 5006/27/69б/2012 (905/748/20)

за позовом Малого приватного підприємства "Галакс" в особі ліквідатора Новика Євгенія Миколайовича

до:

відповідача 1 - Приватного підприємства "Дімітріус",

відповідача 2 - Товариства з обмеженою відповідальністю "Спецторгобладнання", відповідача 3 - Товариства з обмеженою відповідальністю спільне українсько-польське підприємство "Регалс",

про визнання недійсними результатів аукціону від 11.07.2012 та витребування майна із незаконного чужого володіння, -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 16.05.2012 порушено справу №5006/27/69б/2012 про банкрутство Малого приватного підприємства "Галакс" (далі - МПП "Галакс").

Постановою Господарського суду Донецької області від 31.05.2012 у справі №5006/27/69б/2012 боржника МПП "Галакс" визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру та призначено ліквідатором голову ліквідаційної комісії - Симонова А.Л.

У зв`язку з проведенням на території міста Донецька та Донецької області антитерористичної операції матеріали справи №5006/27/69б/2012 були втрачені.

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 06.12.2016 частково відновлено за наявними документами втрачену справу №5006/27/69б/2012 про банкрутство МПП "Галакс" на стадії ліквідаційної процедури.

Короткий зміст позовних вимог та їх обгрунтування

МПП "Галакс" в особі ліквідатора Новика Євгенія Миколайовича звернулось до Господарського суду Донецької області з позовом до відповідача 1 - Приватного підприємства "Дімітріус" (далі - ПП "Дімітріус", відповідача 2 Товариства з обмеженою відповідальністю "Спецторгобладнання" (ТОВ "Спецторгобладнання"), відповідача 3 - Товариства з обмеженою відповідальністю спільне українсько-польське підприємство "Регалс", в якому просило суд:

1) визнати недійсними результати аукціону, що відбулись 11.07.2012 з продажу майна банкрута МПП "Галакс" (ідентифікаційний код 13537629), а саме:

- нежитлової будівлі, загальною площею 3527,3 кв.м., (основна будівля, А-4, прибудова, А3- 1), що знаходиться за адресою: Донецька область, місто Маріуполь, вул. Нільсена Архітектора (колишня назва - вулиця Енгельса), будинок 60 (далі за текстом - Нежитлова будівля);

- адміністративної будівлі, загальною площею - 8 080,1 кв.м., літ. А-4, площадка літ. А, прибудова літ. А3 -1м, що знаходиться за адресою: Донецька область, місто Маріуполь, вулиця Фонтанна, будинок 70 (далі за текстом - Адміністративна будівля).

2) витребувати із незаконного володіння ТОВ "Спецторгобладнання" на користь МПП "Галакс" нерухоме майно - Нежитлову, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень: 23. що належить на праві власності ТОВ "Спецторгобладнання" (, місцезнаходження: 71100, Запорізька область, місто Бердянськ, вулиця Правди, будинок 80-А).

В обґрунтування позовних вимог про визнання недійсним результатів аукціону позивач зазначив про порушення порядку його підготовки та проведення. Позивач посилається на ухвалу Господарського суду Донецької області від 26.06.2013 у справі № 5006/27/69б/2012, якою визнано неповноваженими збори комітету кредиторів від 10.07.2012 та прийняті на цих зборах рішення, зокрема, про затвердження експертного висновку щодо оцінки спірного майна. Також, позивач посилається на рішення Господарського суду Донецької області від 24.10.2013 у справі № 905/5579/13, яким визнано недійсним договір купівлі-продажу нежитлової будівлі по вул. Енгельса, 60 в м. Маріуполі, укладений між МПП "Галакс" та ПП "Дімітріус" за результатами проведеного 11.07.2012 аукціону.

Позивач зазначав про те, що нерухоме майно вибуло в ліквідаційній процедурі з власності боржника з порушенням процедур, передбачених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі - Закон про банкрутство) та поза волею власника, що є підставою для застосування статті 388 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) та витребування майна від добросовісного набувача ТОВ "Спецторгобладнання".

Відповідач 2 звертався до Господарського суду Донецької області із заявою про закриття провадження у цій справі на підставі пункту 3 частини першої статті 231 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), посилаючись на те, що в межах справи № 905/7978/13 господарськими судами вже розглянуто позовні вимоги МПП "Галакс" до ТОВ "Спецторгобладнання" про витребування майна з чужого незаконного володіння та прийнято судове рішення (постанову Донецького апеляційного господарського суду від 11.06.2014) про відмову в позові.

Крім того, відповідачем 2 було подано до місцевого господарського суду заяву про застосування строків позовної давності, обґрунтовану тим, що позивачу було відомо про вибуття спірного майна із володіння ще у 2013, оскільки рішенням Господарського суду Донецької області у справі № 905/5579/13 від 24.10.2013 визнано недійсним договір купівлі-продажу Нежилої будівлі від 06.09.2012 № 2655, укладений між МПП "Галакс" та ПП "Дімітріус".

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Господарського суду Донецької області від 04.08.2020 (суддя Зекунов Е.В.) позовні вимоги МПП "Галакс" в особі ліквідатора Новика Є.М. до відповідачів про визнання недійсними результатів аукціону від 11.07.2012 та витребування майна із чужого незаконного володіння задоволено повністю. Визнано недійсними результати аукціону, що відбувся 11.07.2012 з продажу майна банкрута МПП "Галакс". Визнано недійсними результати аукціону, що відбувся 11.07.2012 з продажу майна банкрута МПП "Галакс", а саме: Нежитлової будівлі, Адміністративної будівлі. Витребувано із незаконного володіння ТОВ "Спецторгобладнання" на користь МПП "Галакс" нерухоме майно - Нежитлову будівлю. Вирішено питання розподілу судового збору.

Задовольняючи позовні вимоги про визнання недійсним результатів аукціону, суд першої інстанції послався на: порушення вимог Закону про банкрутство щодо визначення ринкової вартості майна; відсутність належним чином вираженої волі уповноваженого органу комітету кредиторів на реалізацію майна банкрута на аукціоні; порушення вимог частини другої статті 30 вказаного Закону щодо належного оповіщення через засоби масової інформації про умови та строки придбання майна банкрута; порушення визначених частиною другою статті 15 Закону України "Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)" строків для публікації оголошення про проведення аукціону; відсутність доказів оплати покупцями придбаного майна.

Місцевий господарський суд задовольнив позовні вимоги про витребування майна з чужого незаконного володіння з посиланням на те, що:

1) спірне майно вибуло з власності МПП "Галакс" поза його волею, оскільки в межах цієї справи визнано недійсними результати аукціону, що відбувся 11.07.2012 з продажу майна банкрута, а укладений за результатами аукціону договір купівлі-продажу спірної Нежитлової будівлі визнано недійсним рішенням Господарського суду Донецької області від 24.10.2013 у справі № 905/5579/13.

2) спірне нерухоме майно банкрута набуто у власність третьою особою - ТОВ "Спецторгобладнання" з порушенням порядку реалізації активів боржника у справі про банкрутство та поза межами здійснення ліквідаційної процедури МПП "Галакс".

Також, суд відмовив в задоволенні заяви про закриття провадження у цій справі з посиланням на те, що в межах розгляду справи № 905/7978/13 не досліджувалося питання про визнання недійсним результатів аукціону від 11.07.2012, а тому, не можна вважати, що позов у цій справі заявлено з тих же підстав.

Суд першої інстанції визнав поважними причини пропуску строку позовної давності для звернення до суду з цим позовом та зазначив про те, що арбітражні керуючі, які були ліквідаторами МПП "Галакс" в період з 2012 по 2018 роки, неналежним чином здійснювали свої повноваження, провели оспорюваний аукціон з порушенням встановленого законодавством порядку. Також місцевий господарський суд врахував обставини відсутності грошових коштів у банкрута для сплати судового збору.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

Постановою Східного апеляційного господарського суду від 15.12.2020 (колегія суддів: Медуниця О.Є. - головуючий, Гребенюк Н.В., Радіонова О.О.) апеляційні скарги відповідача 1 (ПП "Дімітріус") та відповідача 2 (ТОВ "Спецторгобладнання") залишено без задоволення, рішення Господарського суду Донецької області від 04.08.2020 у справі №5006/27/69б/2012 (905/748/20) залишено без змін.

Суд апеляційної інстанції погодився з позицією місцевого господарського суду про наявність правових підстав для визнання результатів спірного аукціону недійсними та витребування майна згідно пункту 3 частини першої статті 388 ЦК України.

В частині вирішення питання щодо пропуску строку позовної давності апеляційним судом також підтримано висновки місцевого господарського суду про доведеність обставин, що підтверджують поважність причин пропуску такого строку для своєчасного звернення з заявою про оспорювання аукціону та витребування майна.

Короткий зміст вимог та доводів касаційної скарги

Не погодившись з вказаними судовими рішеннями, ПП "Дімітріус" подало до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Донецької області від 04.08.2020 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 15.12.2020 у справі № 5006/27/69б/2012 (905/748/20), провадження у справі закрити.

Як на підстави звернення до касаційного господарського суду скаржник посилається на те, що судами попередніх інстанцій порушені норми процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин справи та мало наслідком неправильне застосування норм матеріального права, зокрема й невірно здійснено обчислення перебігу позовної давності. При цьому, судами не враховано висновку про застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду від 11.02.2020 у справі № 10/5026/995/2012.

Доводи інших учасників справи

Кредитор у справі - ТОВ "Фінансова Компанія "Інвестохіллс Веста" подав відзив на касаційну скаргу ПП "Дімітріус", в якому просить залишити останню без задоволення, а оскаржувані судові рішення без змін.

Ліквідатор МПП "Галакс" Новик Є.М. подав відзив на касаційну скаргу, в якому просить залишити касаційну скаргу ПП "Дімітріус" без задоволення, а оскаржувані судові рішення без змін.

Фактичні обставини справи, встановлені судами першої та апеляційної інстанції

На підтвердження позовних вимог позивач посилався на обставини, встановлені рішенням Господарського суду Донецької області від 24.10.2013 у справі №905/5579/13 та ухвалою Господарського суду Донецької області від 26.06.2013 у справі №5006/27/69б/2012.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що МПП "Галакс" зверталося до Господарського суду Донецької області з позовом до ПП "Дімітріус", Реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції з позовом, в якому просило суд:

- визнати недійсним договір купівлі-продажу від 06.09.2012 року №2655 з моменту його укладення;

- скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 30.07.2013 № 4525463, зобов`язати Реєстраційну службу Маріупольського міського управління юстиції скасувати запис про реєстрацію спірних будівель за ТОВ "Спецторгобладнання", зобов`язати Реєстраційну службу Маріупольського міського управління юстиції скасувати записи про реєстрацію спірних будівель за ПП "Дімітріус" та поновити записи про право власності за позивачем.

Рішенням Господарського суду Донецької області від 24.10.2013 у справі №905/5579/13 задоволено позовні вимоги МПП "Галакс" до ПП "Дімітріус", третя особа ТОВ "Спецторгобладнання".

Визнано недійсним договір від 06.09.2012 №2655 купівлі-продажу нежилої будівлі за адресою: м.Маріуполь, вул.Енгельса, 60 (на теперішній час- вул. Нільсена Архітектора,60), укладений між МПП "Галакс" та ПП "Дімітріус".

Провадження в частині позовних вимог Малого приватного підприємства «Галакс» до Реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції про скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - припинено.

Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 17.03.2014 у справі №905/5579/13 змінено п.1 резолютивної частини рішення Господарського суду Донецької області від 24.10.2013 та викладено його в наступній редакції: "Припинити провадження в частині позовних вимог Малого приватного підприємства "Галакс" до Реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції про зобов`язання Реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції скасувати запис про реєстрацію спірних будівель за Приватним підприємством "Дімітріус" та поновити записи про право власності за Малим приватним підприємством "Галакс".

В іншій частині рішення Господарського суду Донецької області від 24.10.2013 у справі №905/5579/13 залишено без змін.

Судовими рішеннями у справі №905/5579/13 встановлено наступні обставини.

10.07.2012 відбулося засідання зборів кредиторів МПП "Галакс", оформлене протоколом №1, за результатами якого сформовано комітет кредиторів у складі Аствацатурова В.С. та Симонова А.Л., який одночасно є ліквідатором.

Протоколом зборів комітету кредиторів МПП "Галакс" №1 від 10.07.2012 було затверджено реєстр вимог кредиторів, затверджено вартість нежитлових будівель, у тому числі - розташованих за адресою: м. Маріуполь, вул. Енгельса, 60 у розмірі 3 501 661 грн згідно експертного висновку.

Вирішено продати вказане нерухоме майно боржника не нижче експертної вартості, визначеної згідно відповідного висновку Окопської О., шляхом проведення 11.07.2012 аукціону. Проведення аукціону доручили ліквідатору Симонову А.Л.

Господарський суд Донецької області ухвалою від 26.06.2013 у справі № 5006/27/69б/2012 визнав збори кредиторів від 10.07.2012 неповноважними та не прийняв до уваги прийняті на таких зборах рішення, а також визнав неповноважним обраний на таких зборах комітет кредиторів через допущені ліквідатором Симоновим порушення, зокрема, неповідомлення ПАТ "Банк Форум" як заставного кредитора про проведену оцінку заставного майна та про призначення прилюдних торгів з реалізації заставного майна банку (а.с.50 т.1).

Відповідно до замовленого ліквідатором МПП "Галакс" Симоновим А.Л. висновку про вартість майна, складеного суб`єктом оціночної діяльності Окопською О.В. 11.07.2012 року: за результатами порівняльного підходу ліквідаційна вартість нежитлової будівлі з прибудовою (літ. А-4, А3-1) загальною площею 3 527,3 кв.м., розташованого за адресою м. Маріуполь, вул. Енгельса, 60, становить 3 501 661 грн.

11 липня 2012 року ліквідатором Симоновим А.Л. було проведено аукціон з продажу майна банкрута МПП Галакс, а саме:

-нежитлової будівлі загальною площею - 3 527,30 кв.м, що знаходиться за адресою: Донецька обл., м. Маріуполь, вул. Енгельса, 60.

-нежитлової будівлі, загальною площею - 8 080,1 кв. м., що знаходиться за адресою: Донецька обл., м. Маріуполь, вул. Фонтанна, 70, загальною площею - 8 080,1 кв.м.

Із змісту протоколу аукціону №02/1 від 11.07.2012 судами встановлено, що оголошення про його проведення було опубліковане в газеті "Весник Приазовья" від 10.07.2012 №27 (1166).

Переможцем аукціону з продажу нежитлової будівлі літ. А-4, площадка літ.А, прибудова літ.А3-1, м. Маріуполь, вул. Енгельса, 60, загальною площею 3 527,3 кв.м. було визнано ПП "Дімітріус".

Переможцем аукціону з продажу нежитлової будівлі, загальною площею 8 080,1 кв.м., що знаходиться за адресою: Донецька обл., м. Маріуполь, вул. Фонтанна, 70, було визнано ТОВ "Регалс".

06.09.2012 між МПП "Галакс" в особі ліквідатора Симонова А.Л. та ПП "Дімітріус" укладено договір купівлі-продажу нежитлової будівлі, що знаходиться за адресою: Донецька область, м. Маріуполь, вул. Енгельса, 60.

Відповідно до пункту 1.2. вказаного договору відчужується основна будівля літ. А-4 з прибудовою літ. А3-1, (матеріали стін: цегла, шлакоблок), загальною площею - 3 527,30 кв.м.

За умовами пункту 2.1 договору вартість об`єкту продажу визначена на підставі висновку про вартість майна, складеного суб`єктом оціночної діяльності Окопською О.В. 11.07.2012 і становить 3 501 661 грн.

В пункті 2.2. цього договору вказано, що продаж майна згідно результатів аукціону (протокол №02/1 від 11.07.2012) вчиняється за 3 501 661 грн, які покупець сплатив продавцю в повному обсязі до підписання цього договору і факт повного розрахунку підтверджується підписом продавця на договорі.

Пунктом 3.1. договору момент переходу права власності на нежитлову будівлю до Продавця пов`язаний з моментом державної реєстрації договору, яка відбулась в день його укладання в Державному реєстрі правочинів.

На підставі зазначеного договору купівлі-продажу, 12.09.2012 за ПП "Дімітріус" було зареєстровано право приватної власності на нежитлову будівлю, розташовану за адресою; м. Маріуполь, вул. Енгельса, 60, що підтверджується витягом про державну реєстрацію прав.

25.05.2013 між МПП "Галакс" в особі ліквідатора Симонова А.Л. та ПП "Дімітріус" був укладений договір про внесення змін до договору купівлі - продажу нежилої будівлі від 06.09.2012, відповідно до якого продавець та покупець за взаємною згодою та в зв`язку з додатковою домовленістю сторін стосовно порядку розрахунку за вищезазначеним договором, прийняли рішення про зміну пункту 2.2 договору і виклали його в наступній редакції: "Продаж нежитлової будівлі, згідно результатів аукціону (протокол №02/1 від 11 липня 2012) вчинюється за 3 501 661 грн, які покупець зобов`язується сплатити продавцю в строк до 31.12.2013 на розрахунковий рахунок продавця, або будь-яким незабороненим законом способом.".

Матеріали справи №5006/27/69б/2012 (905/748/20) не містять належних доказів, що свідчать про виконання ПП "Дімітріус" та ТОВ "Регалс" грошових зобов`язань з оплати майна за укладеними договорами купівлі-продажу спірного майна МПП "Галакс".

Судами також встановлено, що досліджуючи обставини стосовно здійснення ПП "Дімітріус" розрахунків з продавцем (МПП "Галакс"), Донецький апеляційний господарський суд в постанові від 17.03.2014 у справі № 905/5579/13 зазначив про відсутність належних доказів виконання покупцем грошових зобов`язань з оплати майна.

19.07.2013 засновником ПП "Дімітріус" прийнято рішення увійти до складу учасників ТОВ "Спецторгобладнання" з внесенням до статутного капіталу товариства своєї частки нерухомим майном: нежитловим приміщенням, розташованим за адресою: м. Маріуполь, вул. Енгельса, буд.60, загальною площею 3 527,30 кв.м. вартістю 3 501 661,00 грн.

Враховуючи зазначене, протоколом загальних зборів учасників ТОВ "Спецторгобладнання" від 23.07.2013 було затверджено статут товариства у новій редакції.

24.07.2013 ПП "Дімітріус" та ТОВ "Спецторгобладнання" склали та підписали акт приймання-передачі нерухомого майна: нежитлової будівлі загальною площею - 3 527,30 кв.м, що знаходиться за адресою: Донецька область, м. Маріуполь, вул. Енгельса, 60, до статутного фонду ТОВ "Спецторгобладнання".

Відповідно до витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 30.07.2013, право власності на вищевказану нежитлову будівлю зареєстровано за ТОВ "Спецторгобладнання".

11.11.2013 на підставі рішення засновника ПП "Дімітріус", на загальних зборах ТОВ "Спецторгобладнання", оформлених протоколом, ПП "Дімітріус" було виключено зі складу учасників ТОВ "Спецторгобладнання" та вирішено виплатити йому вартість частини майна, пропорційно його частці у статутному капіталі товариства грошовими коштами або матеріальними цінностями.

МПП "Галакс" зверталося до Господарського суду Донецької області з позовною заявою до ТОВ "Спецторгобладнання" про витребування з незаконного володіння нежитлової будівлі розташованої за адресою: Україна, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Енгельса 60, загальною площею 3527, 3 кв.м. та визнання права власності на вказану будівлю.

17.12.2013 Господарським судом Донецької області прийнято рішення у справі № 905/7978/13, яким позовні вимоги задоволено частково. Визнано право власності за МПП "Галакс", м. Маріуполь на нерухоме майно - нежитлове приміщення, літ. А-4 з прибудовою літ. А3-1, площею - 3527, 30 кв.м, що знаходиться за адресою: Донецька область, м. Маріуполь, вул. Енгельса, 60. Витребувано у ТОВ "Спецторгобладнання" вказане нерухоме майно, реєстраційний номер 23. В задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 11.06.2014 у справі № 905/7978/13 рішення Господарського суду Донецької області від 17.12.2013 скасовано в частині задоволення позовних вимог і цій частині ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог МПП "Галакс" до ТОВ "Спецторгобладнання" про витребування майна та визнання права власності відмовлено.

У вказаній постанові суд апеляційної інстанції зазначив, що в матеріалах справи відсутні докази вибуття майна з володіння позивача поза його волею, ТОВ "Спецторгобладнання" є добросовісним набувачем, а тому відсутні підстави для витребування майна.

Як свідчать матеріали справи, за наслідками проведеного 11.07.2012 аукціону, між МПП "Галакс" та ТОВ "Регалс" 06.09.2012 був укладений договір купівлі продажу нежитлової будівлі, загальною площею - 8 080,1 кв.м., що знаходиться за адресою: Донецька область, місто Маріуполь, вулиця Фонтанна, будинок 70.

На підставі зазначеного договору купівлі-продажу, 12.09.2012 за ТОВ "Регалс" було зареєстровано право приватної власності на вказану адміністративну будівлю, про що свідчить витяг про державну реєстрацію прав.

Рішенням Господарського суду Донецької області від 24.10.2013 у справі № 905/5579/13, залишеним без змін постановою Донецького апеляційного господарського суду від 19.08.2013, задоволено позовні вимоги МПП "Галакс" до ТОВ "Регалс" про розірвання договору від 06.09.2012 купівлі-продажу нежитлової будівлі, розташованої в м. Маріуполь, вул. Фонтанна, 70.

Вказане рішення суду мотивовано тим, що ТОВ "Регалс" не надано суду доказів здійснення розрахунків за договором купівлі-продажу нежитлової будівлі від 06.09.2012.

В подальшому, за рішенням Господарського суду Донецької області від 03.10.2013 у справі №905/6820/13, яке набрало законної сили, визнано за МПП "Галакс" право власності на будівлю, що знаходиться за адресою: м. Маріуполь, вул. Фонтанна, 70 (а.с.176 т.1 справи №5006/27/69б/2012).

З матеріалів справи про банкрутство МПП "Галакс" суди встановили, що нежитлові будівлі, придбані ПП "Дімітріус" та ТОВ "Регалс" за результатами проведеного 11.07.2012 аукціону, є об`єктами іпотеки за договором наступної іпотеки №0009/08/18-1 від 11.03.2008, укладеним між АКБ "Форум", як іпотекодержателем (попереднє найменування Публічного акціонерного товариства "Банк Форум") та МПП "Галакс", як іпотекодавцем для забезпечення виконання грошових зобов`язань останнього за кредитним договором 0009/08/18-КLІ від 11.03.2008 (а.8-9, 13-15 т.1 справи про банкрутство).

Відповідно до повідомлення ліквідатора МПП "Галакс" Симонова А.Л. №40/1 від 13.07.2012 (а.43 т.1 матеріалів справи про банкрутство) грошові вимоги ПАТ "Банк Форум" в загальному розмірі 39 623 847,62 грн визнані та включені до реєстру вимог кредиторів боржника МПП "Галакс".

Вимоги ПАТ "Банк Форум" як кредитора МПП "Галакс", що забезпечені заставою проданого за спірним договором майна, погашені не були.

26.07.2019 ліквідатор Новик Є.М. повідомив Господарський суд Донецької області (а.с.25-26 т.4 матеріалів справи про банкрутство) про те, що ТОВ "ФК "Веста" (перейменоване в подальшому на ТОВ "ФК "Інвестохіллс Веста") стало правонаступником грошових вимог ПАТ "Банк Форум" на суму 39 381 676 грн, які забезпечені заставою майна боржника, у зв`язку з чим, ліквідатор вніс відповідні зміни до реєстру вимог кредиторів МПП "Галакс" (а.с.27-28 т.4 матеріалів справи про банкрутство).

Таким чином, судами встановлено, що в обґрунтування підстав для визнання результатів спірного аукціону недійсним позивач посилався на: висновки, викладені в ухвалі Господарського суду Донецької області від 26.06.2013 у справі №5006/27/69б/2012 щодо неповноважності зборів кредиторів від 10.07.2012 та обраного комітету кредиторів; відсутність доказів проведення розрахунків з оплати майна за договором купівлі-продажу від 06.09.2012 №2655; визнання рішенням Господарського суду Донецької області від 24.10.2013 у справі № 905/5579/13 недійсним договору купівлі-продажу нежилої будівлі від 06.09.2012 № 2655, укладеного між МПП "Галакс" та ПП "Дімітріус".

За встановлених судами обставин, позивач вважав, що ТОВ "Спецторгобладнання" є добросовісним набувачем спірного майна, проте вказане майно вибуло з володіння МПП "Галакс" не з його волі та у незаконний спосіб.

Обґрунтовуючи вимогу про витребування майна з чужого незаконного володіння в порядку статті 388 ЦК України позивач посилався на рішення Господарського суду Донецької області по справі № 905/5579/13, яким визнано недійсним договір купівлі-продажу нежитлової будівлі від 06.09.2012 (розташованої за адресою: м. Маріуполь, вул. Енгельса 60), укладений між МПП "Галакс" та ПП "Дімітріус", а також на недійсність результатів аукціону, що відбувся 11.07.2012 з продажу вказаного майна банкрута - МПП "Галакс".

При цьому суди встановили, що у своєму відзиві відповідач проти позову заперечував та зазначав, що позивач - МПП "Галакс" () раніше вже зверталося до ТОВ "Спецторгобладнання" з аналогічним позовом, який був у встановленому законом порядку розглянутий господарським судом по суті та за цим позовом було ухвалене рішення, яке набрало чинності. Рішенням Господарського суду Донецької області від 17.12.2013 по справі №905/7978/13, зміненим постановою Донецького апеляційного господарського суду від 11.06.2014, у задоволенні позовних вимог МПП "Галакс" до ТОВ "Спецторгобладнання" про витребування майна та визнання права власності відмовлено.

Постанова Донецького апеляційного господарського суду від 11.06.2014 була оскаржена арбітражним керуючим Новиком Є.М., однак ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 23.07.2019 по справі № 905/7978/13 останньому було відмовлено у поновленні строку на касаційне оскарження постанови та відмовлено у відкритті касаційного провадження за його касаційною скаргою.

Крім того постанова Донецького апеляційного господарського суду від 11.06.2014 у справі № 905/7978/13, була також оскаржена ТОВ "ФК "Інвестохіллс Веста", однак ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 12.12.2019 касаційне провадження за вказаною касаційною скаргою закрито у зв`язку з тим, що ТОВ "ФК "Інвестохіллс Веста" не було учасником справи під час розгляду справи у суді першої та апеляційної інстанцій. Судом касаційної інстанції встановлено, що постановою Донецького апеляційного господарського суду від 11.06.2014 у справі №905/7978/13 не вирішувалося питання про права, інтереси та (або) обов`язки ТОВ "ФК "Інвестохіллс Веста", тому судова колегія дійшла висновку про закриття касаційного провадження за касаційною скаргою ТОВ "ФК "Інвестохіллс Веста" на постанову Донецького апеляційного господарського суду від 11.06.2014 у справі №905/7978/13.

В подальшому, 17.01.2020 ТОВ "ФК "Інвестохілс Веста" звернулося до Верховного Суду із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Верховного Суду від 12.12.2019, однак ухвалою Верховного Суду від 14.02.2020 останньому відмовлено у прийнятті вказаної заяви з підстав, що ухвалою Верховного Суду від 12.12.2019 касаційне провадження за касаційною скаргою ТОВ "ФК "Інвестохіллс Веста" на постанову Донецького апеляційного господарського суду від 11.06.2014 у справі №905/7978/13 було закрито, тобто зазначеною ухвалою постановлені у справі судові рішення не змінювались і не було ухвалено нового рішення у справі.

У своєму відзиві відповідач пояснив, що при розгляді справи № 905/7978/13 господарський суд вирішив господарський спір та позивачу вже було відмовлено у задоволенні позову між тими ж сторонами, про той же предмет (витребування одного й того ж майна з чужого незаконного володіння) і з тих же підстав, що і в позовній заяві ліквідатора МПП "Галакс" Новика Є.М. до ТОВ "Спецторгобладнання" про витребування майна з чужого незаконного володіння.

Щодо заяви ТОВ "Спецторгобладнання" про закриття провадження в порядку пункту 3 частини першої статті 231 ГПК України. Судами встановлені наступні обставини.

Зі змісту постанови Донецького апеляційного господарського суду від 11.06.2014 у справі №905/7978/13 суди встановили, що МПП "Галакс" зверталось до Господарського суду Донецької області з позовною заявою до ТОВ "Спецторгобладнання" та просило суд витребувати з незаконного володіння останнього нежитлову будівлю розташовану за адресою: Україна, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Енгельса 60, загальною площею 3 527, 3кв.м, скасувати рішення державного регістратора та визнати право власності на нежитлову будівлю розташовану за адресою: Україна, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Енгельса 60 за МПП "Галакс".

В мотивувальній частині вказаної постанови від 11.06.2014 у справі №905/7978/13 апеляційний суд зазначив, що 06.09.2012 між МПП "Галакс" (Продавець) в особі ліквідатора Симонова А.Л. та ПП "Дімітріус" (Продавець) укладений договір купівлі-продажу нежитлової будівлі, за умовами якого Продавець передає у власність Покупцю нежитлову будівлю загальною площею - 3527,30 кв.м, що знаходиться за адресою: Донецька область, м. Маріуполь, вул. Енгельса, 60, а Покупець приймає вказане майно і зобов`язується сплатити за нього обговорену грошову суму.

Підставою для укладання вищезазначеного договору стали результати проведеного аукціону в м. Маріуполі згідно протоколу аукціону № 02/1 від 11.07.2012.

Водночас судами встановлено, що доказів визнання недійсним або скасування результатів аукціону від 11.07.2012 , на підставі якого було укладено спірний договір купівлі-продажу матеріали справи №905/7978/13 не містили.

У справі, що розглядається, однією з підстав в обґрунтування вимоги про витребування майна позивач послався на недійсність результатів аукціону, що відбувся 11.07.2012 з продажу спірного майна МПП "Галакс".

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що питання щодо визнання недійсним або скасування результатів аукціону від 11.07.2012 судом апеляційної інстанції під час прийняття рішення у справі №905/7978/13 не досліджувалося, отже не можна вважати це судове рішення таким, що прийняте у справі між МПП "Галакс" та ТОВ "Спецторгобладнання" з тих самих підстав.

Щодо обставин пропуску строку позовної давності

Відповідачем-2 подано Господарському суду Донецької області заяву про застосування строків позовної давності, яка обґрунтована тим, що позивачу було відомо про вибуття спірного майна із володіння ще у 2013, оскільки рішенням Господарського суду Донецької області у справі № 905/5579/13 від 24.10.2013 визнано недійсним договір купівлі-продажу нежилої будівлі від 06.09.2012 №2655, укладений між МПП "Галакс" та ПП "Дімітріус".

Поряд з цим, судами встановлено, що у судових засіданнях позивач зазначав, що строк позовної давності порушений позивачем з поважних причин, а саме у зв`язку з тим, що Новик Є.М. почав виконувати свої повноваження 17.09.2018, а арбітражні керуючі ліквідатори МПП "Галакс", які виконували обов`язки до нього у період з 2012 по 2018 роки неналежно виконували свої повноваження, допустивши бездіяльність щодо звернення до суду за захистом порушених прав підприємства банкрута.

Досліджуючи питання стосовно дій уповноважених осіб - ліквідаторів МПП "Галакс" щодо спірного майна у період з червня 2012 року по дату звернення арбітражного керуючого Новика Є.М. до суду з цим позовом, судами встановлено, що арбітражні керуючі ліквідатори МПП "Галакс" у період з 2012 по 2018 роки неналежно виконували свої повноваження, провівши аукціон з порушенням встановленого Законом порядку та допустивши бездіяльність щодо своєчасного звернення до суду за захистом порушених майнових прав підприємства банкрута.

Так, ухвалами господарського суду (від 26.06.2013 та 17.09.2018) в межах справи №5006/27/696/2012, дії (бездіяльність) арбітраж керуючих Симонова А.Л. та Атаманенко С.В. були визнані неправомірними, а вказані особи звільнені від обов`язків ліквідаторів.

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 17.09.2018 ліквідатором банкрута МПП "Галакс" призначено арбітражного керуючого Новика Є.М.

Згідно пояснень арбітражного керуючого Новика Є.М. МПП "Галакс" перебуває у ліквідаційній процедурі, господарської діяльності не здійснює, а кошти на задоволення вимог кредиторів та поточні витрати, у тому числі на сплату судового збору для звернення за судовим захистом своїх порушених прав, можуть бути одержані лише від продажу майна банкрута.

Однією з поважних причин тривалого не звернення до суду за захистом порушених прав МПП "Галакс" у справі №5006/27/69б/2012 (905/748/20), є відсутність грошових коштів у банкрута, арешт рахунків підприємства, та неотримання коштів від ПП Дімітріус та ТОВ "Регалс" за продаж ліквідного спірного нерухомого майна внаслідок незаконного проведення аукціону 11.07.2012.

Суди встановили, що станом на 01.10.2018 Закон України "Про судовий збір" не передбачав для підприємств-банкрутів підстав для звільнення або відстрочення сплати судового збору. Тобто, починаючи з дати призначення (17.09.2018) звернутися до суду інакше, ніж сплативши судовий збір, арбітражний керуючий Новик Є.М. не міг.

Відтак судами попередніх інстанцій встановлено, що лише у квітні 2020 року МПП "Галакс" отримало фінансову можливість сплатити судовий збір та звернулося до суду з позовом про визнання недійсними результатів аукціону та витребування спірного майна з чужого незаконного володіння.

Позиція Верховного Суду та висновки щодо застосування норм права

Відповідно до статті 300 ГПК України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

Розглянувши касаційну скаргу, перевіривши наявні матеріали справи на предмет правильності юридичної оцінки обставин справи, повноти їх встановлення в судових рішеннях та застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального і процесуального права, колегія суддів Верховного Суду дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Предметом розгляду у даному касаційному провадженні є позовні вимоги МПП "Галакс" в особі його ліквідатора про визнання недійсними результатів аукціону з продажу майна банкрута та витребування цього майна із чужого незаконного володіння.

Зі змісту оскаржених судових рішень вбачається, що суди попередніх інстанцій задовольнили позов з наступних підстав: (1) доведення обставин порушення вимог законодавства щодо порядку підготовки та проведення спірного аукціону; (2) вибуття спірного майна з власності МПП "Галакс" поза його волею, оскільки в межах цієї справи визнано недійсними результати аукціону, що відбувся 11.07.2012 з продажу майна банкрута (3) доведення обставин, що підтверджують поважність причин пропуску строку для своєчасного звернення з позовною заявою про оспорювання аукціону та витребування майна.

Аналіз змісту ключових доводів касаційної скарги свідчить про те, що останні зводяться до незгоди скаржника із висновками судів щодо наявності обставин для визнання поважними причин пропуску строку позовної давності, що стало підставою для задоволення позову.

Як вбачається із поданої скаржником (на виконання вимог ухвали Верховного Суду від 19.02.2021) заяви про усунення недоліків касаційної скарги, підставами касаційного оскарження судових рішень ПП "Дімітріус" з посиланням на норми пункту 1 частини другої статті 287 ГПК України зазначило неврахування судами висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду від 11.02.2020 у справі 10/5026/995/2012, зокрема (1) з питань визначення початку перебігу строку позовної давності, (2) щодо поважних причин пропуску позовної давності.

З урахуванням встановлених статтею 300 ГПК України меж розгляду справи судом касаційної інстанції та з огляду на зміст і характер доводів скаржника, в ході касаційного перегляду оскаржуваних судових рішень необхідним є надання оцінки застосування судами норм права з урахуванням підстав касаційного оскарження, наведених у скарзі ПП "Дімітріус".

Відтак предметом касаційного дослідження є обґрунтованість висновків судів попередніх інстанцій щодо наявності підстав для визнання поважними причин пропуску строку позовної давності та їх відповідність правовим позиціям Верховного Суду щодо застосування норм права у подібних правовідносинах.

При цьому, суд касаційної інстанції звертає увагу, що встановлені судами обставини порушення вимог законодавства щодо порядку підготовки та проведення спірного аукціону не є предметом дослідження за касаційним переглядом справи, враховуючи вимоги статті 300 ГПК України.

В свою чергу, висновки судів попередніх інстанцій в частині задоволення вимог про витребування майна на підставі статті 388 ЦК України, які зумовили з`ясування судами питання щодо пропуску позовної давності, зроблені у відповідності до правових позицій Верховного Суду України, викладених, зокрема, у постанові від 25.01.2017 у справі №916/2131/15, згідно якої у разі коли відчуження майна мало місце два і більше разів після недійсного правочину, це майно може бути витребувано від особи, яка не є стороною недійсного правочину, від добросовісного набувача на підставі частини першої статті 388 ЦК України. У такому випадку, діюче законодавство не пов`язує можливість витребування майна у добросовісного набувача з обставинами щодо наявності у відчужувача за останнім у ланцюгу договорів договором права відчужувати це майно. Витребування майна від добросовісного набувача у такому випадку залежить від наявності волі на передачу цього майна у власника майна - відчужувача за першим договором у ланцюгу договорів.

Висновки судів про можливість застосування до спірних правовідносин пункту 3 частини першої статті 388 ЦК України (з підстав відсутності волі у боржника як власника спірного майна на передачу цього майна за результатом продажу його з аукціону, що визнано в судовому порядку недійсним) відповідають правовій позиції Верховного Суду, викладеної у постановах від 01.08.2018 у справі № 908/431/14, від 21.06.2018 у справі №927/939/17, від 09.04.2020 у справі №10/Б-743, яка полягає у тому, що здійснення ліквідатором - арбітражним керуючим права власності, зокрема розпорядження майном не у спосіб та не у межах повноважень, передбачених Законом про банкрутство (проведення аукціону з порушенням вимог цього Закону), не є вираженням волі власника майна (банкрута), на вибуття такого майна з його володіння, що дає підстави повернення майна володільцю, шляхом його витребування у відповідачів як добросовісних набувачів, в порядку частини першої статті 388 ЦК України.

Тому, з урахуванням наведених вище підстав касаційного оскарження, колегія суддів оцінює доводи касаційної скарги в частині порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм права при вирішенні питання щодо порядку обчислення строків позовної давності у даній справі та зазначає наступне.

Стаття 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно зі статтею 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Отже, позовна давність пов`язується із судовим захистом суб`єктивного права особи в разі його порушення, невизнання або оспорювання. Якщо упродовж установлених законом строків особа не подає до суду відповідного позову, то за загальним правилом ця особа втрачає право на позов у розумінні можливості в судовому порядку здійснити належне їй цивільне майнове право. Тобто, сплив позовної давності позбавляє цивільне суб`єктивне право здатності до примусового виконання проти волі зобов`язаної особи.

Для спірних відносин застосовується загальна позовна давність тривалістю у три роки (статті 256, 257 ЦК України).

Згідно з частиною першою статті 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Для визначення моменту виникнення права на позов важливими є як об`єктивні (порушення права), так і суб`єктивні (особа дізналася або повинна була дізнатися про це порушення) аспекти. Порівняльний аналіз понять "довідався" та "міг довідатися", що містяться в статті 261 ЦК України, дає підстави для висновку про презумпцію можливості та обов`язку особи знати про стан своїх майнових прав, а тому доведення факту, через який позивач не знав про порушення свого цивільного права і саме з цієї причини не звернувся за його захистом до суду, недостатньо (правова позиція Верховного Суду, викладена в постанові від 26.09.2019 у справі №924/1114/18 та у постанові від 03.04.2018 у справі №910/31767/15 з посиланням на позицію Верховного Суду України в постанові від 16.11.2016 у справі № 487/10132/14-ц (провадження № 6-2469цс16)).

Отже, початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд (така правова позиція відображена, зокрема, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20.11.2018 у справі № 907/50/16).

Для юридичної особи як сторони правочину (договору тощо) днем початку перебігу позовної давності слід вважати день вчинення правочину, оскільки він збігається із днем, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права за цим правочином.

Суд зазначає, як у випадку пред`явлення позову самою особою, право якої порушене, так і в разі пред`явлення позову в інтересах цієї особи іншою уповноваженою на це особою початок перебігу позовної давності визначається з одного й того самого моменту: коли особа довідалася або могла довідатися про порушення її права або про особу, яка його порушила (правова позиція Судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, викладена у постанові від 11.02.2020 у справі № 10/5026/995/2012, а також у постанові від 23.04.2019 у справі № Б-19/207-09 з посиланням на позицію Великої Палати Верховного Суду у постановах від 19.06.2018 у справі № 916/1979/13, від 30.05.2018 у справі № 367/2271/15-ц, від 22.05.2018 у справі № 369/6892/15-ц).

Статтею 92 ЦК України визначено, що дії органу або особи, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, у відносинах із третіми особами розглядаються як дії самої юридичної особи.

Таким чином, положення закону про початок перебігу позовної давності поширюється і на звернення арбітражного керуючого (ліквідатора) до суду із заявою про захист інтересів боржника.

Іншого правила щодо визначення початку перебігу позовної давності не містять ні частина перша статті 261 ЦК України, ні норми спеціального закону, що регулюють порядок вирішення спорів у справі про банкрутство.

Тому, при визначенні початку перебігу позовної давності у спорі за вимогами боржника/арбітражного керуючого не допускається врахування як обставин (дати) порушення провадження у справі про банкрутство та дати призначення (заміни кандидатури) арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), оскільки ні Закон про банкрутство (положення якого втратили чинність), ні чинний Кодекс України з процедур банкрутства не встановлюють спеціальних норм про позовну давність (у тому числі щодо звернення до суду арбітражного керуючого із заявою про визнання недійсними правочинів, укладених боржником). Отже, до цих правовідносин застосовуються загальні норми позовної давності (правова позиція Судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, викладена у постанові від 11.02.2020 у справі №10/5026/995/2012 з посиланням на позицію Верховного Суду України у постанові від 13.01.2016 у справі № 922/5094/14).

Крім того, у спірних правовідносинах суб`єктом прав є саме боржник, а не арбітражний керуючий (ліквідатор), а тому, визначаючи початок перебігу позовної давності у цій справі, слід враховувати, коли про порушене право дізнався або міг дізнатись боржник в особі уповноваженого органу.

Зі змісту оскарженого рішення суду першої інстанції вбачається надання судом правової оцінки причин тривалого не звернення ліквідатором до суду за захистом порушених прав МПП "Галакс" у контексті встановлення поважності причин пропуску строку позовної давності щодо звернення із заявою про визнання недійсними результатів аукціону та витребування майна, що очевидно свідчить про висновок місцевого господарського суду про його пропуск. У свою чергу, мотивувальна частина оскарженої постанови також містить висновки суду апеляційної інстанції щодо пропуску строку позовної давності та оцінки причин такого пропуску.

З огляду на зазначене, колегія суддів вважає, що висновки судів попередніх інстанцій про пропуск заявником строку позовної давності щодо звернення із відповідною позовною заявою в повній мірі відповідає вказаним вище правовим позиціям Верховного Суду в частині порядку обчислення строків позовної давності, зокрема у справі про банкрутство.

Наведене спростовує доводи скаржника в частині порушення судами норм права щодо визначення початку перебігу строку позовної давності у цій справі через не врахування висновків Верховного Суду, викладених у постанові від 11.02.2020 у справі 10/5026/995/2012.

Надаючи оцінку доводам касаційної скарги в частині порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм права при вирішенні питання щодо визнання поважними причин пропуску позовної давності, Суд зазначає таке.

Визнання поважними причин пропуску позовної давності належить до процесуальних повноважень судів першої та апеляційної інстанцій, за змістом норм права щодо "інституту позовної давності" в сукупності із нормами ГПК України, що обмежують повноваження касаційного суду в частині здійснення додаткової оцінки доказів та обставин (стаття 300 ГПК України), касаційний суд має право лише здійснити перевірку застосування судами правових норм глави 19 ЦК України на предмет правильності такого застосування.

Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частини третя та четверта статті 267 ЦК України).

Судами встановлено, що під час розгляду справи місцевим господарським судом відповідач-2 звернувся до суду із заявою про застосування строку позовної давності до вимог позивача.

Частиною п`ятою статті 267 ЦК України передбачено, якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

За змістом наведених норм, якщо позовні вимоги господарським судом визнано обґрунтованими, а стороною у справі заявлено про сплив позовної давності, суд зобов`язаний застосувати до спірних правовідносин положення статті 267 ЦК України та вирішити питання про наслідки такого спливу (тобто або відмовити в позові у зв`язку зі спливом позовної давності, або за наявності поважних причин її пропущення - захистити порушене право, але в будь-якому разі вирішити спір з посиланням на зазначену норму ЦК України).

Суд звертається до правової позиції, що послідовно викладалась Верховним Судом, зокрема, в постановах від 15.05.2018 у справі № 922/2058/17, від 13.11.2018 у справі № 924/127/17, від 15.01.2019 у справі № 910/2972/18, від 10.04.2019 у справі № 6/8-09, від 13.08.2019 у справі № 910/11614/18, від 22.08.2019 у справі № 910/15453/17, від 03.09.2019 у справі № 920/903/17, від 19.11.2019 у справі № 910/16827/17.

Водночас позовна давність не є інститутом процесуального права та не може бути відновлена (поновлена) в разі її спливу, але, враховуючи право позивача згідно за приписом частини п`ятої статті 267 ЦК України отримати судовий захист у разі визнання судом поважними причин пропуску позовної давності саме на позивача покладено обов`язок доказування тієї обставини, що строк було пропущено з поважних причин. Це також випливає із загального правила, встановленого статтею 74 ГПК України, про обов`язковість доведення стороною спору тих обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідач, навпаки, мусить довести відсутність об`єктивних перешкод для своєчасного звернення позивача з вимогою про захист порушеного права (правова позиція Судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, викладена у постанові від 11.02.2020 у справі № 10/5026/995/2012 з посиланням на позицію Великої Палати Верховного Суду у постановах від 30.01.2019 у справі № 706/1272/14-ц (провадження № 14-456цс18) та від 21.08.2019 у справі №911/3681/17 (провадження № 12-97гс19).

Отже, суд має право надати особі (визнати право на) судовий захист порушеного права за сукупності умов:

- особа (позивач) наведе поважні, на її думку, причини пропуску позовної давності при зверненні до суду за захистом порушеного права, вказавши на конкретні обставини, які об`єктивно перешкоджали їй звернутися за захистом порушеного права у межах позовної давності, та надасть суду докази, що підтверджують існування цих обставин (стаття 74 ГПК України);

- суд за результатами оцінки доказів, наданих на підтвердження цих обставин, встановить їх існування та дійде висновку про їх об`єктивний характер, і, відповідно, про існування поважних причин пропуску позовної давності при зверненні позивача за захистом порушеного права.

Поряд з цим, зі змісту оскарженого судового рішення вбачається встановлені місцевим господарським судом обставини того, що 04.08.2020 позивач надав суду письмову заяву, за змістом якої вважав позовну заяву поданою в межах строку позовної давності, при цьому суд встановив, що у судових засіданнях позивач зазначав, що строк позовної давності порушений ним з поважних причин, а саме у зв`язку з тим, що Новик Є.М. почав виконувати свої повноваження 17.09.2018, а арбітражні керуючі ліквідатори МПП "Галакс", які виконували обов`язки до нього у період з 2012 по 2018 роки неналежно виконували свої повноваження, допустивши бездіяльність щодо звернення до суду за захистом порушених прав підприємства банкрута.

На підставі пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, установленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Справедливість судового рішення вимагає, аби такі рішення достатньою мірою висвітлювали мотиви, на яких вони ґрунтуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення і мають оцінюватись у світлі обставин кожної справи. Національні суди, обираючи аргументи та приймаючи докази, мають обов`язок обґрунтувати свою діяльність шляхом наведення підстав для такого рішення. Таким чином, суди повинні дослідити основні доводи (аргументи) сторін та з особливою прискіпливістю й ретельністю - змагальні документи, що стосуються прав і свобод, гарантованих Конвенцією.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 19.04.1993 у справі "Краска проти Швейцарії" визначено, що ефективність справедливого розгляду досягається тоді, коли сторони процесу мають право представити перед судом ті аргументи, які вони вважають важливими для справи. При цьому такі аргументи мають бути "почуті", тобто ретельно розглянуті судом. Іншими словами, суд має обов`язок провести ретельний розгляд подань, аргументів та доказів, поданих сторонами.

У даному конкретному випадку, встановлені судами обставини зазначення у судовому засіданні позивачем аргументів про те, що строк позовної давності пропущено ним з поважних причин, а також наведення обґрунтування причин такого пропуску, яким надана належна правова оцінка судами та саме на підставі яких суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний господарський суд, дійшов висновку про доведеність обставин, що підтверджують поважність причин пропуску позовної давності для своєчасного звернення ліквідатора (з метою захисту інтересів боржника та кредиторів у справі про банкрутство) з заявою про оспорювання аукціону та витребування майна, не можуть свідчити про те, що суд з власної ініціативи, в порушення принципу диспозитивності судочинства, вирішив питання поважності причин пропуску строку позовної давності, чим спростовуються доводи скаржника в цій частині.

Питання щодо поважності причин пропуску позовної давності, тобто наявності обставин, які з об`єктивних, незалежних від позивача підстав унеможливлювали або істотно утруднювали своєчасне подання позову, вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням наявних фактичних даних про такі обставини (правову позиція Судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду щодо застосування приписів частини п`ятої статті 267 ЦК України, викладеної у постанові від 23.04.2019 у справі № Б-19/207-09).

Колегія суддів зазначає, що закон не передбачає переліку причин, які можуть бути визнані поважними для захисту порушеного права, у випадку подання позову з пропуском строку позовної давності. Тому, вирішення цього питання покладається безпосередньо на юрисдикційний орган - суд, який розглядає справу по суті заявлених вимог з врахуванням всіх обставин справи на підставі здійсненої оцінки поданих доказів.

Так, зі змісту оскаржених судових рішень вбачається, що судами попередніх інстанцій як на підстави для визнання строку позовної давності пропущеним з поважних причин було посилання на встановлення обставин, які з об`єктивних, незалежних від заявника підстав унеможливлювали та істотно утруднювали своєчасне подання позову, зокрема щодо наступного: (1) рішенням Господарського суду Донецької області від 24.10.2013 у справі №905/5579/13, залишеним без змін постановою Донецького апеляційного господарського суду від 17.03.2014, договір купівлі - продажу спірного майна від 06.09.2012 було визнано недійсним; (2) арбітражні керуючі ліквідатори МПП "Галакс" у період з 2012 по 2018 роки неналежно виконували свої повноваження, провівши аукціон з порушенням встановленого Законом порядку та допустивши бездіяльність щодо своєчасного звернення до суду за захистом порушених майнових прав підприємства банкрута. Так, ухвалами Господарського суду (від 26.06.2013 та 17.09.2018) в межах справи №5006/27/696/2012, дії (бездіяльність) арбітраж керуючих Симонова А.Л. та Атаманенко С.В. були визнані неправомірними, а вказані особи звільнені від обов`язків ліквідаторів; (3) однією з поважних причин тривалого не звернення до суду за захистом порушених прав МПП "Галакс" у справі №5006/27/69б/2012 (905/748/20), є відсутність грошових коштів у банкрута, арешт рахунків підприємства, та неотримання коштів від ПП "Дімітріус" та ТОВ "Регалс" за продаж ліквідного спірного нерухомого майна внаслідок незаконного проведення аукціону 11.07.2012; (4) наявні численні випадки порушення процедури торгів, зокрема відсутність розрахунку за результатами торгів, укладення додаткової угоди до договору купівлі-продажу від 06.09.2012 щодо розрахунків поза межами процедури торгів та в порушення Закону про банкрутство та Закону України "Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)".

Таким чином, встановлення вказаних обставин та надання їм правової оцінки судами попередніх інстанцій стали підставою визнання судами поважними причин пропуску позовної давності у спірних правовідносинах.

Враховуючи визначені законом повноваження касаційного господарського суду відповідно до статті 300 ГПК України, Верховний Суд не має права здійснювати переоцінку доказів та встановлених судами попередніх інстанцій обставин щодо поважності причин пропуску строку позовної давності.

Таким чином, надаючи оцінку доводам касаційної скарги в цій частині, Верховний Суд, не вдаючись до оцінки таких обставин у справі, може лише перевірити, чи суди першої та апеляційної інстанцій врахували правові висновки Верховного Суду (у зазначених скаржником постанові) у питанні поважності причин пропуску позовної давності.

Згідно правового висновку, викладеного у постанові Судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 11.02.2020 у справі №10/5026/995/2012, у спорі щодо визнання недійсними правочинів у справі про банкрутство, обставини порушення провадження у справі про банкрутство та призначення арбітражного керуючого самі по собі (за відсутності інших обставин) не можуть розглядатись судами як виключення, що вказують на їх винятковий характер, свідчити про об`єктивність перешкоди для заявника звернутись за захистом порушеного права у межах позовної давності, а відповідно і бути поважною причиною (причинами) пропуску цього строку.

Однак, колегія суддів зауважує, що суди попередніх інстанцій в оскаржених судових рішеннях визнали поважними причини пропуску позовної давності через ряд вказаних вище обставин справи (визнання договору купівлі - продажу спірного майна недійсним, визнання дій ліквідаторів банкрута неправомірними з подальшим звільненням їх від виконання обов`язків у цій справі про банкрутство, відсутність грошових коштів у банкрута, неотримання коштів від переможця спірного аукціону за продаж ліквідного спірного нерухомого майна тощо), а тому ці висновки жодним чином не суперечать вищевикладеним правовим позиціям Верховного Суду.

З урахуванням того, що судами першої та апеляційної інстанцій встановлено наведення МПП "Галакс" в особі ліквідатора наявності поважних причин пропуску позовної давності у спірних правовідносинах, та визнання судами вказаних причин поважними, колегія суддів дійшла до висновку про те, що оскаржені судові рішення у цій справі ухвалені з дотриманням зазначених вище висновків Верховного Суду, зокрема у питанні позовної давності у справах про банкрутство.

Наведене свідчить про необґрунтованість посилання ПП "Дімітріус" у касаційній скарзі на те, що суди попередніх інстанцій не врахували висновки про застосування норм права, які викладені у постанові Верховного Суду від 11.02.2020 по справі №10/5026/995/2012.

Окрім того, на переконання касаційного господарського суду, оскаржені судові рішення ухвалені з урахуванням висновків про застосування норм права, що викладені у постановах Верховного Суду від 16.04.2019 у справі №902/357/18 та від 23.10.2018 у справі № 904/5978/14, що полягають у можливості визнання поважними причин пропущення строку позовної давності у зв`язку з бездіяльністю раніше призначених ліквідаторів банкрута та вчинення ними дій не в інтересах банкрута та його кредиторів, тобто обставини, які робили своєчасне пред`явлення позову утрудненим.

З огляду на зазначене, доводи скаржника щодо застосування судами попередніх інстанцій в оскаржуваних судових рішеннях норм права без урахування висновків Верховного Суду щодо застосування таких норм у подібних правовідносинах, є безпідставними та спростовуються наведеними вище у цій постанові висновками суду касаційної інстанції.

Таким чином, визначені ПП "Дімітріус" підстави касаційного оскарження судових рішень передбачені пунктом 1 частини другої статті 287 ГПК України є такими, що не знайшли свого підтвердження в ході касаційного розгляду справи. Відтак, оскаржувані судові рішення з цих підстав скасуванню не підлягають.

Інші аргументи скаржника щодо порушення норм процесуального права в контексті вибірковості та неповноти оцінки доказів не відповідають встановленим обставинам справи та не приймаються до уваги Верховним Судом, оскільки такі доводи зводяться до необхідності іншої оцінки судом касаційної інстанції доказів, ніж та, що була зроблена судами першої та апеляційної інстанцій та встановлення інших обставин справи, що відповідно до статті 300 ГПК України виходить за межі повноважень суду касаційної інстанції.

У справі, що розглядається, на думку колегії суддів Касаційного господарського суду, судами першої та апеляційної інстанцій надано належну правову оцінку спірним правовідносинам, а доводи, викладені в касаційній скарзі, не спростовують обґрунтованих та правомірних висновків судів попередніх інстанцій.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у рішенні у справі "Проніна проти України". Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

У контексті вказаної практики Верховний Суд вважає наведене обґрунтування цієї постанови достатнім.

Отже, доводи касаційної скарги про порушення і неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм процесуального та матеріального права при ухваленні оскаржуваних судових рішень, зокрема й через неврахування висновків Верховного Суду щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, не знайшли свого підтвердження за касаційним розглядом справи.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 308 ГПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої та апеляційної інстанції без змін, а скаргу - без задоволення. Суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань (стаття 309 ГПК України).

На підставі викладеного та беручи до уваги межі перегляду справи судом касаційної інстанції, в порядку статті 300 ГПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду, в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених судами попередніх інстанцій фактичних обставин справи, перевірив правильність застосування норм матеріального та процесуального права та прийшов до висновку, що оскаржувані судові рішення у справі № 5006/27/69б/2012 (905/748/20) є законними та обґрунтованими, а тому касаційна скарга ПП "Дімітріус" не підлягає задоволенню.

Судові витрати

У зв`язку з відмовою у задоволенні касаційної скарги, відповідно до статті 129 ГПК України, витрати зі сплати судового збору за її подання і розгляд залишаються за скаржником.

Керуючись статтями 240, 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 ГПК України, Верховний Суд,-

ПОСТАНОВИВ :

1. Касаційну скаргу Приватного підприємства "Дімітріус" залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Донецької області від 04.08.2020 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 15.12.2020 у справі № 5006/27/69б/2012 (905/748/20) залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя К.М. Огороднік

Судді С.В. Жуков

Н.Г. Ткаченко