ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"31" травня 2021 р. м. Київ Справа № 911/1290/21

Господарський суд Київської області у складі судді Христенко О.О., розглянувши матеріали

за заявою боржника ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 )

про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність

Встановив:

До господарського суду Київської області через підсистему «Елетронний суд» звернулась ОСОБА_1 із заявою б/н від 29.04.2021 (вх. № суду 139/21 від 30.04.2021) про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність в порядку, передбаченому Книгою 4 Кодексу України з процедур банкрутства.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу України з процедур банкрутства (далі - Кодекс) провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України (далі - ГПК України), іншими законами України.

Ухвалою суду від 07.05.2021, на підставі ст. 37 Кодексу та ст. 174 ГПК України, вищевказану заяву залишено без руху та надано заявнику час для усунення недоліків - протягом 5 днів з дня отримання зазначеної ухвали, зокрема, надати докази авансування винагороди керуючому реструктуризацією у розмірі 34050,00 грн та підтвердження суми грошових вимог кредиторів (заборгованості за основним зобов`язанням та суми неустойки (штрафу, пені) окремо), підстав виникнення зобов`язань, а також строку їх виконання згідно із законом або договором.

26.05.2021 через «Елетронний суд» ОСОБА_1 направлено до суду заяву про усунення недоліків б/н від 25.05.2021 (вх. № суду 252/21), в якій щодо надання відповідних доказів зазначила, що питання сплати винагороди було врегульовано шляхом укладення угоди із арбітражним керуючим Кравченком Р.С., який надав згоду на отримання винагороди у майбутньому. В обґрунтування своєї позиції посилається на постанову Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 19.11.2020 у справі №910/726/20. Щодо надання підтвердження суми грошових вимог кредиторів (заборгованості за основним зобов`язанням та суми неустойки (штрафу, пені) окремо), підстав виникнення зобов`язань, а також строку їх виконання згідно із законом або договором заявник зазначає про відсутність усіх кредитних договорів на підставі яких виникла заборгованість, оскільки частина договорів знаходиться у кредиторів.

Проаналізувавши заяву у відповідній частині та зазначений лист, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 12 Кодексу арбітражний керуючий користується усіма правами розпорядника майна, керуючого санацією, керуючого реструктуризацією, керуючого реалізацією, ліквідатора відповідно до законодавства, у тому числі має право отримувати винагороду в розмірі та порядку, передбачених цим Кодексом.

Частиною 1 ст. 30 Кодексу встановлено, що арбітражний керуючий виконує повноваження за грошову винагороду.

Згідно із до ч. 4 ст. 43 Конституції України кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом.

Отже, грошова винагорода арбітражного керуючого є заробітною платою за виконання ним своїх повноважень.

Разом з цим, суд зазначає, що безоплатна праця забороняється Конституцією України та прирівнюється до рабства, в контексті ст. 4 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та інших міжнародних актів.

Частиною 2 ст. 30 Кодексу, зокрема, встановлено, що сплата основної винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень керуючого реструктуризацією здійснюється за рахунок коштів, авансованих заявником (кредитором або боржником) на депозитний рахунок господарського суду, який розглядає справу, до моменту подання заяви про відновлення відкриття провадження у справі.

Таким чином, порядок сплати основної грошової винагороди арбітражному керуючому за виконання ним повноважень керуючого реструктуризацією чітко врегульований ч.2 ст.30 КУПБ і не допускає подвійного тлумачення.

У свою чергу, ч. 3 ст. 116 Кодексу передбачено перелік документів, які в обов`язковому порядку додаються до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, зокрема, докази авансування боржником на депозитний рахунок суду винагороди керуючому реструктуризацією за три місяці виконання повноважень.

Проаналізувавши зазначені положення, суд дійшов висновку, що обов`язок боржника авансувати вищенаведену винагороду арбітражного керуючого до звернення з відповідною заявою до суду встановлений Кодексом і подання доказів авансування є обов`язковою умовою, встановленою ч. 3 ст. 116 зазначеного Кодексу (аналогічна правова позиція викладена, зокрема, у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 24.09.2020 у справі №910/2629/20, від 23.11.2020 у справі №922/1734/20, від 19.11.2020 у справі № 927/203/20, від 17.02.2021 у справі №927/166/20).

Отже, заявник при зверненні із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фактично просить суд відстрочити сплату відповідної винагороди.

Проте, виходячи з юридичної природи винагороди арбітражного керуючого, звільнення заявника від авансування такої винагороди на етапі подання заяви вплине на баланс інтересів боржника та арбітражного керуючого, позбавивши останнього права на своєчасне отримання винагороди в останній день кожного календарного місяця виконання ним повноважень (абз. 5 ч. 2 ст. 30 Кодексу).

Будь-яких положень, умов та підстав, за яких суд може відстрочити, розстрочити або звільнити заявника від здійснення авансування винагороди арбітражному керуючому чинним законодавством України не передбачено.

В порушення вимог ч. 3 ст. 116 Кодексу України з процедур банкрутства, ОСОБА_1 до заяви б/н від 25.04.2021 (вх. № суду 252/21) про усунення недоліків, які були встановлені ухвалою суду від 07.05.2021, не додано доказів, що підтверджують обставини, викладені ним у поданій заяві про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, та наявність підстав, визначених статтею 115 цього Кодексу.

Отже, зважаючи на те, що заявником не надано суду відповідних доказів авансування на депозитний рахунок суду винагороди керуючому реструктуризацією за три місяці виконання повноважень та не надано доказів підтвердження суми грошових вимог кредиторів (заборгованості за основним зобов`язанням та суми неустойки (штрафу, пені) окремо), підстав виникнення зобов`язань, а також строку їх виконання згідно із законом або договором, суд дійшов висновку про неусунення заявником недоліків своєї заяви у строк встановлений ухвалою суду від 07.05.2021.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 ГПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Зважаючи на те, що заявником не були усунуті недоліки відповідної заяви у строк встановлений судом, то зазначена заява підлягає поверненню без розгляду.

Керуючись ст. 2, 30 Кодексу, ст.ст. 3, 174, 242, 234-235, 254-255 ГПК України, суд -

Постановив:

Заяву ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 ) б/н від 29.04.2021 (вх. № суду 139/21 від 30.04.2021) про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність із доданими до неї матеріалами повернути без розгляду.

Повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення недоліків.

Відповідно до ч. 2 ст. 235 ГПК України ухвала набрала законної сили 31.05.2021 та може бути оскаржена до Північного апеляційного господарського суду протягом 10 днів у порядку, передбаченому ст.ст. 256-257 ГПК України з урахуванням пп. 17.5 п.17 ч.1 Перехідних положень ГПК України.

Ухвалу підписано 31.05.2021.

Суддя О.О. Христенко