ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" червня 2021 р. Справа№ 911/2501/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Тищенко О.В.

суддів: Шаптали Є.Ю.

Дикунської С.Я.

без повідомлення учасників справи,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Державного підприємства «Центр оцінки та інформації» на рішення Господарського суду Київської області від 23.10.2020 (повний текст рішення складено 26.10.2020)

у справі № 911/2501/20 (суддя Горбасенко П.В.)

за позовом Державного підприємства «Центр оцінки та інформації»

до Фізичної особи-підприємця Білика Андрія Васильовича

про стягнення 135 043, 00 грн

В С Т А Н О В И В:

Державне підприємство «Центр оцінки та інформації» звернувся до Господарського суду Київської області з позовом до Фізичної особи-підприємця Білика Андрія Васильовича про стягнення 135 043,00 грн невикористаного авансу.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договором на виконання проектно-кошторисних робіт: «Реконструкція системи опалення із встановленням індивідуального теплового пункту адміністративної будівлі по вул. Сверстюка Євгена, 15 у м. Києві.» № 07-55/19 від 18.02.2019 в частині погодження з відповідними установами та організаціями проектно-кошторисної документації, у зв`язку з чим позивач на підставі п. 5.2.1. означеного договору повідомив відповідача про відмову від договору та просив повернути 135 043 грн невикористаного авансу.

Рішенням Господарського суду Київської області від 23.10.2020 у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Рішення мотивоване тим, що позивачем, належними та допустимими доказами не доведено суду того, що відповідачем не в повному обсязі виконано зобов`язання за договором на виконання проектно-кошторисних робіт: «Реконструкція системи опалення із встановленням індивідуального теплового пункту адміністративної будівлі по вул. Сверстюка Євгена, 15 у м. Києві.» № 07-55/19 від 18.02.2019, підтвердженням чого є підписаний без зауважень позивачем акт № 3 здачі-приймання проектно-кошторисних робіт по договору № 07-55/19 від 18.02.2019, а також факт оплати виконаних відповідачем робіт.

Суд погодився з доводами відповідача, що сплачені позивачем кошти у розмірі 101 282,25 грн відповідно до виставленого відповідачем рахунку № 2 від 27.03.2019 є оплатою за послуги з інженерного проектування згідно договору № 07-55/19 від 18.02.2019, а не авансом.

Державне підприємство «Центр оцінки та інформації» звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою у якій просить поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати рішення Господарського суду Київської області від 23.10.2020 у справі №911/2501/20 та ухвалили нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Апеляційна скарга мотивована тим, що оскаржуване рішення прийняте при неповному та неправильному встановленні обставин у справі, з неправильним застосуванням норм матеріального права та без надання правильної оцінки доказам у справі, що є підставою для його скасування.

Позивач вказує, що виконані, але не погоджені проектно-кошторисні роботи не є належним виконанням Договору, що зумовлює виникнення у позивача права на повернення авансу у зв`язку з невиконанням відповідачем взятого на себе обов`язку.

Позивач також зазначає, що Договір є припиненим у зв`язку з розірванням позивачем в односторонньому порядку, а не у зв`язку з його виконанням, як вказав суд першої інстанції.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями апеляційну скаргу у справі №911/2501/20 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Тищенко О.В. судді: Дикунська С.Я., Станік С.Р.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 02.12.2020 апеляційну скаргу Державного підприємства «Центр оцінки та інформації» на рішення Господарського суду Київської області від 23.10.2020 у справі №911/2501/20 залишено без руху. Надано строк для усунення недоліків.

21.12.2020 через відділ документального забезпечення Північного апеляційного господарського суду на виконання ухвали суду про залишення апеляційної скарги без руху надійшло клопотання від Державного підприємства «Центр оцінки та інформації» про усунення недоліків.

Ухвалами Північного апеляційного господарського суду від 28.12.2020 поновлено Державному підприємству «Центр оцінки та інформації» пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Київської області від 23.10.2020 у справі № 911/2501/20, відкрито апеляційне провадження у справі №911/2501/20, ухвалено здійснювати перегляд оскаржуваного рішення в порядку письмового провадження без виклику представників сторін.

19.01.2021 від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач вказує, що за умовами Договору він взяв на себе обов`язок виготовити проектно-кошторисну документацію та супроводжувати проведення державної експертизи до моменту отримання позитивного висновку, щодо кошторисної частини і після цього передати відповідну документацію замовнику (позивачу).

Відповідач стверджує, що роботи ним виконано сумлінно та належним чином, а їх прийняття підтверджується підписаним сторонами актом здачі-приймання № 3, а отже сплачені позивачем кошти за виконані роботи не підлягають поверненню.

Відповідач зазначає, що проведення експертизи передбачалось виключно для кошторисної документації, а тому доводи позивача не ґрунтуються на нормах законодавства чинного на момент спірних правовідносин та положеннях укладеного між сторонами Договору.

У зв`язку з перебуванням судді Станіка С.Р. з 19.02.2021 у відпустці, протоколом повторного автоматизованого розподілу справи між суддями від 23.02.2021 у справі №911/2501/20 визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Тищенко О.В., судді: Дикунська С.Я., Шаптала Є.Ю.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 23.02.2021 прийнято справу №911/2501/20 за апеляційною скаргою Державного підприємства «Центр оцінки та інформації» на рішення Господарського суду Київської області від 23.10.2020 колегією суддів у складі: головуючий суддя - Тищенко О.В., судді: Дикунська С.Я., Шаптала Є.Ю.

Приписами ч. 1 ст. 116 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Законом України №731-ІХ від 18.06.2020 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)», пункт 4 розділу X «Прикінцеві положення» Господарського процесуального кодексу України (Відомості Верховної Ради України, 2017 р., № 48, ст. 436) викладено в такій редакції:

« 4. Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином».

Пунктом 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України №731-ІХ від 18.06.2020 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» визначено, що процесуальні строки, які були продовжені відповідно до пункту 4 розділу X «Прикінцеві положення» Господарського процесуального кодексу України, пункту 3 розділу XII «Прикінцеві положення» Цивільного процесуального кодексу України, пункту 3 розділу VI «Прикінцеві положення» Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)»№ 540-IX від 30 березня 2020 року, закінчуються через 20 днів після набрання чинності цим Законом. Протягом цього 20-денного строку учасники справи та особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цими кодексами), мають право на продовження процесуальних строків з підстав, встановлених цим Законом.

Закон України №731-ІХ від 18.06.2020 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» набрав чинності 17.07.2020.

Отже, з урахуванням пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України №731-ІХ від 18.06.2020 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)», який набрав чинності з 17.07.2020, строк на подання учасниками справи додаткових заяв та клопотань, заперечень на відзив - сплив, і на адресу Північного апеляційного господарського суду відповідні документи не надходили.

У зв`язку з проведенням заходів, спрямованих на запобігання виникненню та поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), та з метою мінімізації ризиків розповсюдження гострої респіраторної хвороби COVID-19, колегія суддів дійшла висновку, що розгляд справи підлягає здійсненню у розумний строк з огляду на ст.ст. 2, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 3 Конституції України та ст. 2, 11, пункту 4 розділу Х Прикінцевих положень ГПК України.

Згідно із ст.269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Згідно до ч.1 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.

Колегія суддів апеляційного господарського суду, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення місцевого господарського суду слід залишити без змін з наступних підстав.

18.02.2019 між Державним підприємством «Центр оцінки та інформації» (замовник) та Фізичною особою-підприємцем Біликом Андрієм Васильовичем (виконавець) укладено Договір на виконання проектно-кошторисних робіт: «Реконструкція системи опалення із встановленням індивідуального теплового пункту адміністративної будівлі по вул. Сверстюка Євгена, 15 у м. Києві.» № 07-55/19 (надалі - Договір).

Відповідно до умов Договору, виконавець зобов`язався виготовити проектно-кошторисну документації (Код ДК 021:2015 - 71320000-7: Послуги з інженерного проектування) та супроводжувати проведення її державної експертизи до моменту отримання позитивного висновку по об`єкту: «Реконструкція системи опалення із встановленням індивідуального теплового пункту адміністративної будівлі по вул. Сверстюка Євгена, 15 у м. Києві.», а замовник - надати виконавцю вихідні дані для виконання проектно-кошторисних робіт та своєчасно та в повному обсязі сплатити за виконані роботи в розмірах встановлених договором.

Згідно п.п. 2.1., 2.2., 2.3., 2.4. Договору за виконані проектно-кошторисні роботи згідно з п. 1.1. цього договору замовник перераховує виконавцю вартість робіт в сумі: 135 043 грн без ПДВ. Замовник протягом 5-ти календарних днів зобов`язаний підписати цей договір та виконати передплату в розмірі 25 % від вартості робіт 33 760,75 грн. Замовник протягом 5-ти банківських днів від дня одержання акту здачі-приймання робіт і звітних документів зобов`язаний підписати акт здачі-приймання проектно-кошторисних робіт або надіслати мотивоване відмовлення від прийняття робіт. Оплата за виконані проектно-кошторисні роботи проводиться згідно актів здачі-приймання виконаних робіт шляхом поетапної оплати замовником по факту виконаних робіт.

Відповідно до п. 3.1., 3.2. Договору строк виконання проектно-кошторисних робіт: після підписання договору, закінчення - 30 квітня 2019 року. Виконавець може забезпечити дострокове завершення виконання проектно-кошторисних робіт і їх здачу замовнику.

Виконану та погоджену з відповідними установами та організаціями проектно-кошторисну документацію виконавець передає замовнику актом здачі-приймання виконання робіт з додатком до нього комплекту документації (в чотирьох примірниках). У випадку мотивованої відмови замовника від прийняття робіт за договором складається акт з переліком необхідних доробок і термінів їх виконання. Якщо у встановлений термін виконавець не отримує підписаний акт здачі-приймання на виконані роботи або мотивовану відмову робота вважається виконаною (п.п. 4.1., 4.2., 4.3. Договору).

У відповідності до п. 5.2.1. Договору у замовника наявне право достроково розірвати договір у разі невиконання зобов`язань виконавцем, повідомивши його у строк 5 календарних днів.

Згідно п.п. 5.3., 5.3.1, 5.3.2., 5.3.3., 5.3.4. Договору виконавець зобов`язаний забезпечити виконання робіт у строки, визначені пунктом 3.1. договору; забезпечити виконання робіт належної якості відповідно до вихідних даних для проведення проектування згідно з договором та погодити готову проектно-кошторисну документацію із замовником, а в разі необхідності з іншими установами та організаціями. В разі виявлення замовником недоліків в процесі виконання робіт, виконавець усуває їх в короткий термін за власний рахунок. Після виконання робіт подати для підписання замовнику акти здачі-приймання проектно-кошторисної документації у 2-х примірниках.

Пунктом 6.2. Договору передбачено, що виконавець несе повну відповідальність за повноту та належну якість виконаних робіт, виготовлення проектно-кошторисної документації та супроводжу проведення її державної експертизи до моменту отримання позитивного висновку, оформленого відповідно до чинного законодавства України.

Договір вступає в силу з часу його підписання і діє до 31.12.2019 (п. 10.1. Договору).

Додатком 1 до Договору № 07.55/19 від 18.02.2019 погоджено кошторис на проектно-кошторисні роботи Реконструкція системи опалення із встановленням індивідуального теплового пункту адміністративної будівлі по вул. Сверстюка Євгена, 15 у м. Києві., вартість якого складає 135 043 грн.

Сторонами погоджено Завдання на проектування Робочого проекту Реконструкція системи опалення із встановленням індивідуального теплового пункту адміністративної будівлі по вул. Сверстюка Євгена, 15 у м. Києві.

Відповідно до наявної у матеріалах справи копії (т. 1 а.с. 42) акту здачі-приймання проектно-кошторисних робіт № 3 від 29.03.2019 по Договору № 07.55/19 від 18.02.2019, відповідачем виконані проектно-кошторисні роботи щодо реконструкції системи опалення із встановленням індивідуального теплового пункту адміністративної будівлі по вул. Сверстюка Євгена, 15 у м. Києві; вартість робіт, які підлягають оплаті складає 135 043 грн. В означеному акті, який підписаний та скріплений печатками обох сторін договору зазначено, що виконані роботи відповідають умовам договору, в належному порядку оформлені та прийняті замовником.

Також в матеріалах справи наявний Експертний звіт щодо розгляду кошторисної частини проектної документації «Реконструкція системи опалення із встановленням індивідуального теплового пункту адміністративної будівлі по вул. Сверстюка Євгена, 15 у м. Києві» № 502/е/19-КД/П, який затверджено директором ДП «Державний науково-дослідний проектно-вишукувальний інститут «НДІпроектреконструкція».

Як вбачається з платіжного доручення № 31 від 12.03.2019 позивач сплатив відповідачу 33 760,75 грн згідно рахунку № 1 від 19.02.2019 за послуги з інженерного проектування без ПДВ.

Крім того, позивачу для оплати, відповідачем виставлено рахунок-фактуру № 2 від 27.03.2019 на суму 101 282,25 грн за послуги з інженерного проектування без ПДВ згідно договору № 07.55/19 від 18.02.2019.

З наявного в матеріалах справи платіжного доручення вбачається сплата позивачем відповідачу 101 282,25 грн в якості оплати згідно рахунку № 2 від 27.03.2019 за послуги з інженерного проектування без ПДВ.

Позивач вважаючи, що відповідачем не здійснено погодження з відповідними установами та організаціями проектно-кошторисної документації, скористався своїм право передбаченим ч. 4 ст. 849 Цивільного кодексу України і п. 5.2.1. договору та повідомив відповідача про відмову від Договору та просив повернути 135 043 грн невикористаного авансу.

Предметом позову є вимоги про стягнення 135 043,00 грн невикористаного авансу.

Згідно ст. 887 Цивільного кодексу України за договором підряду на проведення проектних та пошукових робіт підрядник зобов`язується розробити за завданням замовника проектну або іншу технічну документацію та (або) виконати пошукові роботи, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити їх. До договору підряду на проведення проектних і пошукових робіт застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ст. 849 Цивільного кодексу України замовник має право у будь-який час перевірити хід і якість роботи, не втручаючись у діяльність підрядника.

Якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків.

Якщо під час виконання роботи стане очевидним, що вона не буде виконана належним чином, замовник має право призначити підрядникові строк для усунення недоліків, а в разі невиконання підрядником цієї вимоги - відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків або доручити виправлення роботи іншій особі за рахунок підрядника.

Замовник має право у будь-який час до закінчення роботи відмовитися від договору підряду, виплативши підрядникові плату за виконану частину роботи та відшкодувавши йому збитки, завдані розірванням договору.

Замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі (ч. 1 ст. 853 Цивільного кодексу України).

Якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково. Підрядник має право вимагати виплати йому авансу лише у випадку та в розмірі, встановлених договором (ст. 854 Цивільного кодексу України).

У відповідності до ч. 4 ст. 882 Цивільного кодексу України передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною. Акт, підписаний однією стороною, може бути визнаний судом недійсним лише у разі, якщо мотиви відмови другої сторони від підписання акта визнані судом обґрунтованими.

Нормами статті 193 Господарського кодексу України та статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Як передбачено ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Дослідивши обставини справи та наявні в ній докази, колегія суддів дійшла висновку, що єдиним зауваженням позивача (замовника) до виготовленої на його замовлення проектно-кошторисної документації є не проходження проектною частиною державної експертизи, водночас, матеріали справи не містять доказів, що виконана проектно-кошторисна документація містить недоліки, які б могли свідчити про її невідповідність умовам укладеного між сторонами Договору.

Водночас, факт погодження з тим що роботи виконано у відповідності до умов Договору позивачем визнано у Акті № 3 Здачі-приймання проектно-кошторисних робіт від 29.03.2019.

Крім того, колегія суддів зазначає, що обов`язки виконавця за Договором сторонами погоджено в п. 5.3. Договору і матеріали справи не містять доказів, що відповідачем було допущено таке порушення умов Договору яке б могло бути підставою для відмови від прийняття належним чином виконаних робіт за Договором.

Таким чином, обґрунтованими є висновки суду першої інстанції, що позивачем, належними та допустимими доказами у розумінні ст.ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, не доведено, що відповідачем не в повному обсязі виконано зобов`язання за Договором на виконання проектно-кошторисних робіт: «Реконструкція системи опалення із встановленням індивідуального теплового пункту адміністративної будівлі по вул. Сверстюка Євгена, 15 у м. Києві.» № 07-55/19 від 18.02.2019, підтвердженням чого є підписаний без зауважень позивачем акт № 3 здачі-приймання проектно-кошторисних робіт по договору № 07-55/19 від 18.02.2019, а також факт оплати виконаних відповідачем робіт.

Суд погоджується з доводами відповідача, що сплачені позивачем кошти у розмірі 101 282,25 грн відповідно до виставленого відповідачем рахунку № 2 від 27.03.2019 є оплатою за послуги з інженерного проектування згідно договору № 07-55/19 від 18.02.2019, а не авансом, при цьому з матеріалів справи вбачається, що роботи щодо розробки проектно-кошторисної документації були виконані на момент оплати, а позивачем при здійснені оплати не було зазначено, що вказані кошти є авансом.

Посилання позивача на відмову від договору № 07-55/19 від 18.02.2019 на підставі п. 5.2.1. договору та ч. 4 ст. 849 Цивільного кодексу України правомірно відхилені судом першої інстанції, оскільки зобов`язання за Договором № 07-55/19 від 18.02.2019 є припиненим виконанням, проведеним належним чином на підставі ч. 1 ст. 202 Господарського кодексу України, що позивачем не спростовано.

29.03.2019 відповідачем було отримано позитивний Експертний звіт щодо розгляду кошторисної частини проектної документації, який передано позивачу разом з чотирма екземплярами проектної документації, що підтверджується підписаним обома сторонами актом здачі-приймання проектно-кошторисних робіт № 3 від 29.03.2019 по договору № 07.55/19 від 18.02.2019, згідно якого виконані роботи відповідають умовам договору, в належному порядку оформлені та прийняті замовником.

На підставі викладених обставин та досліджених доказів, колегія суддів дійшла висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню у зв`язку з необґрунтованістю.

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року).

Згідно з ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Принцип змагальності процесу означає, що кожній стороні повинна бути надана можливість ознайомитися з усіма доказами та зауваженнями, наданими іншою стороною, і відповісти на них (п. 63 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Руїс-Матеос проти Іспанії» від 23.06.1993).

Дія принципу змагальності ґрунтується на переконанні: протилежність інтересів сторін найкраще забезпечить повноту матеріалів справи через активне виконання сторонами процесу тільки їм притаманних функцій. Принцип змагальності припускає поєднання активності сторін у забезпеченні виконання ними своїх процесуальних обов`язків із забезпеченням судом умов для здійснення наданих їм прав.

У Рекомендаціях R (84) 5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно принципів цивільного судочинства, що направлені на удосконалення судової системи, наголошується на тому, що суд повинен, принаймні в ході попереднього засідання, а якщо можливо, і протягом всього розгляду, відігравати активну роль у забезпеченні швидкого судового розгляду, поважаючи при цьому права сторін, в тому числі і їх право на неупередженість. Зокрема, він повинен володіти повноваженнями proprio motu, щоб вимагати від сторін пред`явлення таких роз`яснень, які можуть бути необхідними; вимагати від сторін особистої явки, піднімати питання права; вимагати показань свідків, принаймні в тих випадках, коли мова йде не тільки про інтереси сторін, що беруть участь у справі, тощо. Такі повноваження повинні здійснюватися в межах предмета розгляду.

Обов`язок доказування, встановлений статтею 74 Господарського процесуального кодексу України, слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

До того ж, суд зазначає, що однією з засад здійснення господарського судочинства у відповідності до статті 2 Господарського процесуального кодексу України є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Принцип рівності сторін у процесі - у розумінні «справедливого балансу» між сторонами - вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представити справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п. 33 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Домбо Бегеер Б. В. проти Нідерландів» від 27.10.1993).

У відповідності до ст. 42 ГПК України учасники справи користуються рівними процесуальними правами. Учасники справи мають право подавати докази; брати участь у судових засіданнях, якщо інше не визначено законом; брати участь у дослідженні доказів; ставити питання іншим учасникам справи.

Відповідно до ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Отже, виходячи з вищевикладеного, як в суді першої інстанції так і в суді апеляційної інстанції позивачем не було подано належних та переконливих доказів на підтвердження доводів позовної заяви. Судова колегія звертає увагу, що доводи та заперечення викладені у апеляційній скарзі позивача на рішення суду першої інстанції не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів апеляційного господарського суду вважає, що рішення Господарського суду Київської області від 23.10.2020, прийняте після повного з`ясування обставин, що мають значення для справи, які місцевий господарський суд визнав встановленими, а також у зв`язку з правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, є таким що відповідає нормам закону.

Таким чином, в задоволенні апеляційної скарги Державного підприємства «Центр оцінки та інформації» слід відмовити, а оскаржуване рішення Господарського суду Київської області від 23.10.2020 - залишити без змін.

Судові витрати розподіляються відповідно до вимог ст. 129 ГПК України.

Керуючись ст. 232-241, 275-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Державного підприємства «Центр оцінки та інформації» на рішення Господарського суду Київської області від 23.10.2020 у справі № 911/2501/20 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Київської області від 23.10.2020 у справі № 911/2501/20 залишити без змін.

3. Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покладаються на Державне підприємство «Центр оцінки та інформації».

4. Матеріали справи №911/2501/20 повернути до Господарського суду Київської області.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена відповідно до ст. 287-291 Господарського процесуального кодексу України з урахуванням приписів п. 2 ч. 3 ст. 287 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя О.В. Тищенко

Судді Є.Ю. Шаптала

С.Я. Дикунська