УХВАЛА

м. Київ

28.05.2021Справа №910/3468/21

Господарський суд міста Києва у складі судді Васильченко Т.В., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «АП Марін» про забезпечення позову у справі №910/3468/21

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АП Марін»

до Акціонерного товариства «Українська залізниця»

про визнання таким, що припинив свою дію додаток 1-8 до договору про надання послуг та стягнення 1127364,00 грн

Представники учасників справи:

від позивача: Решодько І.М.;

від відповідача: Косик С.І.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «АП Марін» (далі - позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва із позовною заявою до Акціонерного товариства «Українська залізниця» (далі - відповідач) про визнання таким, що припинив свою дію з 31.12.2020 додаток 1-8 «Умови надання послуг перевезення з узгодженими строками та обсягами у власних вагонах перевізника» до договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом та стягнення 1127364,00 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.03.2021 відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

До відділу діловодства суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «АП Марін» надійшла заява про забезпечення позову, в якій позивач просить суд заборонити відповідачу здійснювати списання з особового рахунку № НОМЕР_1 та будь-яких інших його рахунків штрафних санкцій (неустойка, штраф, пеня) нарахованих за невиконання договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом, укладеного між сторонами.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову, заявник посилається на те, що ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.02.2021 у справі №910/2598/21 вжито заходи забезпечення позову до подання позовної заяви, а саме заборонено Акціонерному товариству «Українська залізниця» здійснювати списання з особового рахунку позивача за № НОМЕР_2 штрафних санкцій (неустойка, штраф, пеня) нарахованих за невиконання договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом, укладеного між сторонами, втім у квітні 2021 року відповідачем повторно здійснено безспірне списання неустойки із особового рахунку позивача за не реалізацію погодженого обсягу перевезень. Відтак, просить вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони відповідачу здійснювати списання з особового рахунку № НОМЕР_1 позивача та будь-яких інших рахунків штрафних санкцій, нарахованих за невиконання договору про надання послуг в частині погоджених обсягів перевезень вантажів залізничним транспортом.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.05.2021, зважаючи на необхідність заслуховування думки сторін та отримання пояснень від учасників справи, призначено судове засідання для розгляду заяви на 25.05.2021 з викликом сторін.

24.05.2021 через відділ діловодства суду надійшли пояснення, в яких відповідач просить відмовити у задоволенні поданої заяви про забезпечення позову з підстав того, що з січня 2021 року позивач не виконує в повному обсязі погоджені ним же планові перевезення вагонів, а тому з урахуванням умов додатку 1-8 до договору відповідачем було правомірно списано неустойку з його особового рахунку № НОМЕР_1 відкритого в АТ «Українська залізниця».

В судовому засіданні 25.05.2021 оголошено перерву до 28.05.2021.

28.05.2021 через відділ діловодства суду від відповідача надійшли письмові пояснення щодо рахунку з якого 30.04.2021 відбулось списання штрафних санкцій з урахуванням умов договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом щодо порядку проведення розрахунків. При цьому відповідач зауважив на тому, що вимогами Господарського процесуального кодексу України не передбачено право заявника декілька разів подавати заяву про забезпечення позову, а заходи, які просить вжити позивач є тотожними задоволенню позовних вимог.

28.05.2021 через відділ діловодства суду від позивача надійшли письмові пояснення в яких просить задовольнити заяву та вжити додаткові заходи забезпечення позову, з підстав, які викладені в ухвалі Господарського суду міста Києва від 22.02.2021 у справі №910/2598/21, яка постановою Північного апеляційного господарського суду від 26.05.2021 залишена без змін.

В судовому засіданні 28.05.2021 представник позивача подану заяву підтримав, просив задовольнити; представник відповідача, в свою чергу, проти поданої заяви заперечив, просив відмовити у її задоволенні.

Розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «АП Марін» про забезпечення позову, заслухавши пояснення представників учасників справи у судовому засідання суд дійшов такого висновку.

Забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи. Воно полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судового рішення або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Заходи до забезпечення позову можуть вживатися лише за умов, визначених статтею 136 Господарського процесуального кодексу України, а саме якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду; якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

При вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення позову господарський суд має оцінити обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням таких умов: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між заявленим заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду, імовірності ускладнення чи непоновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, у разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Згідно з пунктами 2, 4 частини 1 статті 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується, зокрема забороною відповідачу вчиняти певні дії, забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання.

Як встановлено судом та не заперечується сторонами, ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.01.2021 у справі №910/2598/21 було задоволено заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «АП Марін», яка подана до подання позову, та вжито заходи забезпечення позову шляхом заборони Акціонерному товариству "Українська залізниця" здійснювати списання з особового рахунку: № НОМЕР_2 Товариства з обмеженою відповідальністю «АП Марін» штрафних санкцій (неустойка, штраф, пеня), нарахованих за невиконання Договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом, укладеного між Акціонерним товариством "Українська залізниця" і Товариством з обмеженою відповідальністю "АП Марін".

При цьому, вживаючи заходи забезпечення позову, суд виходив з того, що умови Додатку 1-8 до Договору встановлюють безумовне право Акціонерного товариства "Українська залізниця" на нарахування та списання з рахунків заявника неустойки за порушення умов Додатку 1-8 до Договору (замовленої послуги довгострокових вагонів) та застосування до нього інших санкцій у випадку несплати чи недостатності коштів для списання суми такої неустойки у вигляді зупинки надання послуг по Договору в цілому або ж затримки видачі вантажу, притримання його чи застосовування права застави на майно, переданого як вантаж, з підстав наявності несплаченої неустойки, а отже задоволення майбутнього позову (у випадку визнання доводів позивача обґрунтованими) матиме своїм наслідком відсутність правових підстав у Акціонерного товариства "Українська залізниця" для застосування відповідних санкції по відношенню до заявника.

Відтак, враховуючи монопольне становище Акціонерного товариства «Українська залізниця» на базі надання послуг в рамках виконання додатку 1-8 до договору, укладеного між сторонами та за час вирішення майбутнього спору (тобто спору про визнання таким, що припинив свою дію додаток 1-8 до договору про надання послуг, що є предметом розгляду в даній справі) може мати місце надмірне обтяження фінансової спроможності Товариства з обмеженою відповідальністю «АП Марін» щомісячним списанням сум неустойки з його рахунків. Наведені відомості, як зазначив суд, достатньо обґрунтовано підтверджують те, що за час вирішення спору у даній справі Акціонерне товариство "Українська залізниця" не обмежено в праві здійснювати стягнення та списання неустойки за невиконання створених ним же умов надання послуг згідно Додатку 1-8 до Договору, що є збитковим для ТОВ "АП Марін", чи застосуванні інших санкцій у випадку неможливості стягнення відповідних сум неустойки, що фактично унеможливить захист прав і інтересів заявника в обраний ним спосіб.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про наявність зв`язку між заявленими до застосування заходами забезпечення позову в частині встановлення заборонити Акціонерному товариству "Українська залізниця" здійснювати списання з особового рахунку заявника грошових коштів для сплати (погашення) неустойки та інших штрафних санкцій (штраф, пеня) і предметом майбутнього спору, співмірність та адекватність заходів із позовними вимогами, адже існує спір щодо законності відповідних дії Акціонерного товариства "Українська залізниця" та припинення за створених ним умов спірних правовідносин, можливість забезпечення інтересів всіх учасників якого та попередження можливого порушення прав інших осіб (зокрема, вантажовідправників замовника) при вирішенні його судом знаходиться в прямій залежності від обмеження Акціонерного товариства "Українська залізниця" у вправі вчиненні наведених дій.

З аналізу змісту ухвали Господарського суду міста Києва від 22.02.2021 у справі №910/2598/21 вбачається, що суд дійшов висновку про заборону списання з особового рахунку, зазначивши, при цьому, поточний рахунок позивача, та про правову природу таких коштів, які не підлягають списанню, а саме штрафні санкції (неустойка, штраф, пеня) нараховані за невиконання договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом, укладеного між Акціонерним товариством «Українська залізниця» та Товариством з обмеженою відповідальністю «АП Марін».

Пунктом 2.3 Правил розрахунків за перевезення вантажів, затвердженого наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2020 №644 визначено, що розрахунки за перевезення вантажу та вантажобагажу між залізницею і платником (відправником, одержувачем, експедитором) здійснюються на підставі договору (додаток 1), згідно з яким залізниця відкриває особовий рахунок кожному платнику (відправнику, одержувачу, експедитору) з присвоєнням коду платника.

Повторно подана заява про забезпечення позову обґрунтована тим, що незважаючи на наявність ухвали Господарського суду міста Києва 22.02.2021 у справі №910/2598/21, відповідачем у квітні 2021 року здійснено безспірне списання неустойки із особового рахунку № НОМЕР_1 позивача за не реалізацію погодженого обсягу перевезень. В свою чергу, відповідач, заперечуючи проти поданої заяви, зауважує на тому, що вказаною ухвалою було заборонено лише списання з поточного рахунку позивача, а не особового.

Отже, за змістом поданих заяв та заперечень вбачається, що між сторонами виник спір щодо тлумачення порядку виконання ухвали Господарського суду міста Києва від 22.02.2021 у справі №910/2598/21, що не може вважатися достатньою правовою підставою для повторного чи додаткового вжиття заходів забезпечення позову в тих же правовідносинах, тим більш, що в поданій заяві позивач за змістом просить вжити ті ж самі заходи забезпечення позову, але уточнивши рахунки, з яких не може відбуватися списання.

В даному випадку, суд зазначає, що приписами Господарського процесуального кодексу України передбачено такий інститут, як роз`яснення судового рішення. Аналогічна норма міститься у Законі України «Про виконавче провадження».

Частиною 1 статті 232 Господарського процесуального кодексу України визначено, що судовими рішеннями є рішення, ухвали, постанови, судові накази.

За загальним правилом роз`яснення судового рішення, в тому числі й ухвал, - це засіб виправлення недоліків судового акта, який полягає в усуненні неясності судового акта, тобто його викладення у більш ясній і зрозумілій формі. Здійснюючи роз`яснення судового рішення, суд викладає більш повно і зрозуміло ті частини судового рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи до нього змін по суті і не торкаючись тих питань, які не були предметом судового розгляду.

Так, стаття 245 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз`яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення.

Законом України «Про виконавче провадження», а саме статтею 31 також передбачено, що у разі якщо викладена у виконавчому документі резолютивна частина рішення є незрозумілою, виконавець або сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про роз`яснення відповідного рішення. У разі якщо зміст виконавчого документа незрозумілий, виконавець або сторони виконавчого провадження мають право звернутися до органу (посадової особи), який видав виконавчий документ, із заявою про роз`яснення його змісту.

Водночас з наданих пояснень представником позивача у судовому засіданні встановлено, що останній не звертався до органів та (або) осіб, які здійснюють примусове виконання у відповідності до приписів Закону України «Про виконавче провадження» для негайного виконання ухвали Господарського суду міста Києва від 22.02.2021 у справі №910/2598/21.

Тоді як, приписами частини 1 статті 144 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що ухвала господарського суду про забезпечення позову є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Приймаючи до уваги вищевикладене в сукупності та зважаючи на те, що повторно подана Товариством з обмеженою відповідальністю «АП Марін» заява про забезпечення позову фактичного обґрунтована невиконанням Акціонерним товариством «Українська залізниця» ухвали Господарського суду міста Києва від 22.02.2021 у справі №910/2895/21, щодо змісту та суті якої між сторонами виник спір, що не може вважатися безумовною підставою для повторного вжиття заходів забезпечення позову, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні поданої заяви про забезпечення позову.

Керуючись статтями 136-138, 140, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «АП Марін» про забезпечення позову відмовити.

Ухвала набирає законної сили 28.05.2021 та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Північного апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня набрання нею законної сили.

Повний текст ухвали складено та підписано 31. 05.2021.

Суддя Т.В. Васильченко