ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

27.05.2021м. ДніпроСправа № 904/5089/21

За заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпровські енергетичні послуги" (49044, м. Дніпро, вул. Володимира Моссаковського, буд. 7; ідентифікаційний код 42082379)

до Державного підприємства "Дніпропетровськавтотранссервіс" (49005, м. Дніпро, вул. Василя Жуковського, буд. 23; ідентифікаційний код 30324911)

про видачу судового наказу за вимогою про стягнення заборгованості за поставлену електричну енергію за договором про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг від 01.01.2019 за особовим рахунком №5-19/09 у розмірі 25 209,56 грн., пені у розмірі 3 131,75 грн., 3% річних у розмірі 1 147,85 грн. та інфляційних втрат у розмірі 2 267,14 грн.

Суддя Євстигнеєва Н.М.

В С Т А Н О В И В:

26 травня 2021 року до Господарського суду Дніпропетровської області надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпровські енергетичні послуги" про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Державного підприємства "Дніпропетровськавтотранссервіс" заборгованості за поставлену електричну енергію за договором про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг від 01.01.2019 за особовим рахунком №5-19/09 у розмірі 25 209,56 грн., пені у розмірі 3 131,75 грн., 3% річних у розмірі 1 147,85 грн. та інфляційних втрат у розмірі 2 267,14 грн.

Відповідно до ч.ч.1, 2, 3 ст.147 ГПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги. Заявником та боржником в наказному провадженні можуть бути юридичні особи та фізичні особи - підприємці.

Суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо: із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу. Про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу (п.8 ч.1, ч.2 ст.152 ГПК України).

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч.ч.1, 2 ст.73, ч.ч.ч.1, 3 ст.74 ГПК України).

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ч.2 ст.76, ч.1 ст.77, ч.ч.1, 2 ст.79 ГПК України).

Відповідно до ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Суб`єктами права застосування штрафних санкцій є учасники відносин у сфері господарювання, зазначені у статті 2 цього Кодексу.

Відповідно до п. 6 додатку 3 до договору за внесення платежів, передбачених умовами договору, з порушенням термінів, визначених цією комерційною пропозицією, споживач сплачує постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день прострочення платежу від суми платежу, платежу, враховуючи день фактичної оплати, нарахованої протягом всього періоду прострочення зобовязання, та 3% річних від суми боргу. Сума боргу сплачується споживачем з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь період прострочення.

Згідно з ч.1 ст. 199 Господарського кодексу України виконання господарських зобов`язань забезпечується заходами захисту прав та відповідальності учасників господарських відносин, передбаченими цим Кодексом та іншими законами. До відносин щодо забезпечення виконання зобов`язань учасників господарських відносин застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

Виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом (ст. 548 Цивільного кодексу України). Виконання зобов`язань може забезпечуватись згідно договору неустойкою (штрафом, пенею). Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (стаття 549 Цивільного кодексу України).

Штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за весь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором (ч.6 ст.231 ГК України).

Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Тому період обчислення пені починається з наступного дня після дати, в якій зобов`язання з оплати мало бути виконано.

Нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня коли зобов`язання мало бути виконано (ч. 6 ст. 232 ГК України).

Даний шестимісячний строк не є позовною давністю, а визначає максимальний період часу, за який може бути нараховано штрафні санкції (якщо інший такий період не встановлено законом або договором).

Відповідно до ч. 2 ст. 343 ГК України та ст. ст. 1, 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань", платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочення платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не перевищує подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла в період, за який сплачується пеня.

Судом встановлено, що:

за рахунками №111/5-19/09/9/1ав, №111/5-19/09/10/1 за вересень 2019 року строк оплати настав 07.10.2019 (оскільки строк оплати випадає на вихідний день 05.10.2019, то, з урахуванням положень ч.5 ст. 254 Цивільного кодексу України, днем оплати є перший за ним робочий день) - прострочка настає з 08.10.2019;

за рахунками №111/5-19/09/10/1, №111/5-19/09/12/1 за жовтень 2019 року строк оплати настав 05.11.2019 - прострочка настає з 06.11.2019;

за рахунком №111/5-19/09/11/1 за листопад 2019 року строк оплати настав 05.12.2019 - прострочка настає з 06.12.2019;

за рахунком №57 від 31.12.2020 за листопад 2020 року строк оплати настав 07.12.2020 (оскільки строк оплати випадає на вихідний день 05.12.2020, то, з урахуванням положень ч.5 ст. 254 Цивільного кодексу України, днем оплати є перший за ним робочий день) - прострочка настає з 08.12.2020.

З наданого заявником розрахунку вбачається, що ним нараховано пеню: на суму заборгованості 17492,36грн. за період з 25.05.2020 по 25.05.2021 (366дн) у розмірі 2213,08грн.; на суму заборгованості 6 306,61грн. за період з 25.05.2020 по 25.05.2021 (366дн) у розмірі 797,89грн.; на суму заборгованості 680,57грн. за період з 25.05.2020 по 25.05.2021 (366дн) у розмірі 86,10грн.; на суму заборгованості 730,02грн. за період з 15.01.2021 по 25.05.2021 (131дн) у розмірі 34,68грн.

Оскільки положення договору не містять вказівки на встановлення іншого строку припинення нарахування пені, ніж встановленого в статті 232 Господарського кодексу України, то нарахування штрафних санкцій припиняється зі спливом 6 місяців.

Враховуючи наведене, суд доходить висновку про наявність підстав для відмови ТОВ "Дніпровські енергетичні послуги" у видачі судового наказу в частині заявлених вимог зі стягнення пені в сумі 3 131,75грн.

Решта вимог заявника є обґрунтованою та підтвердженою, у зв`язку з чим про їх стягнення судом буде виданий відповідний наказ.

Роз`яснити заявнику, що відповідно до ч.1 ст. 153 Господарського процесуального кодексу України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків

Керуючись п.8 ч.1 ст.152, ст.234 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

У Х В А Л И В :

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю "Дніпровські енергетичні послуги" у видачі судового наказу за вимогою про стягнення з Державного підприємства "Дніпропетровськавтотранссервіс" пені у розмірі 3 131,75 грн.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання - 27.05.2021 та відповідно до підпункту 17.5 пункту 17 Розділу XI "Перехідні положення" ГПК України може бути оскаржена в апеляційному порядку до Центрального апеляційного господарського суду через Господарський суд Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня набрання нею законної сили.

Суддя Н.М. Євстигнеєва