ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

про залишення апеляційної скарги без руху

02 червня 2021 року м. ОдесаСправа № 916/3588/20
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Таран С.В.,

Суддів: Будішевської Л.О., Поліщук Л.В.,

розглянувши апеляційну скаргу Державного підприємства "Центр обслуговування громадян"

на рішення Господарського суду Одеської області від 19.04.2021, прийняте суддею Бездолею Д.О., м. Одеса, повний текст складено 27.04.2021,

у справі №916/3588/20

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Кадор-Трейд"

до відповідача: Державного підприємства "Центр обслуговування громадян"

про стягнення 1 697 908,39 грн

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Кадор-Трейд" звернулось з позовом до Державного підприємства "Центр обслуговування громадян", в якому просило стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість по платежам за суборенду та комунальні послуги у розмірі 1697908,39 грн.

За вказаною позовною заявою місцевим господарським судом 19.01.2021 відкрито провадження у справі №916/3588/20.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 19.04.2021 у справі №916/3588/20 (суддя Бездоля Д.О.) позов задоволено; стягнуто з Державного підприємства "Центр обслуговування громадян" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Кадор-Трейд" заборгованість по платежам за послуги суборенди та з відшкодування комунальних платежів у розмірі 1697908,39 грн і судовий збір у сумі 25468,63 грн.

Не погодившись з прийнятим рішенням, Державне підприємство "Центр обслуговування громадян" звернулося з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду Одеської області від 19.04.2021 у справі №916/3588/20 скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Враховуючи те, що апеляційну скаргу Державного підприємства "Центр обслуговування громадян" на рішення Господарського суду Одеської області від 19.04.2021 у справі №916/3588/20 було подано безпосередньо до суду апеляційної інстанції, що зумовило неотримання апеляційним господарським судом матеріалів даної справи, ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 26.05.2021 відкладено вирішення питання щодо можливості відкриття, повернення, залишення без руху або відмови у відкритті апеляційного провадження за вказаною апеляційною скаргою до надходження матеріалів справи №916/3588/20 з суду першої інстанції, а також зобов`язано Господарський суд Одеської області направити на адресу Південно-західного апеляційного господарського матеріали зазначеної справи.

28.05.2021 до апеляційного господарського суду з Господарського суду Одеської області надійшли матеріали справи №916/3588/20.

Ознайомившись з матеріалами справи, а також з матеріалами апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що дана апеляційна скарга підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

Статтею 258 Господарського процесуального кодексу України встановлені вимоги до форми та змісту апеляційної скарги.

Відповідно до частини третьої вказаної норми до апеляційної скарги додаються, зокрема, докази сплати судового збору.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору встановлені Законом України "Про судовий збір".

Судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі (частина перша статті 4 Закону України "Про судовий збір").

Згідно з підпунктом 4 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду апеляційної скарги на рішення суду справляється судовий збір у розмірі 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Підпунктом 1 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" визначено, що ставка судового збору за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру встановлена в розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Як вбачається із матеріалів справи, ціна позову у даній справі становить 1697908,39 грн, відтак в силу підпункту 1 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання позовної заяви позивач повинен був сплатити 25468,63 грн.

Отже, розмір судового збору, що підлягає сплаті за подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду Одеської області від 19.04.2021 у справі №916/3588/20, яке оскаржується апелянтом у повному обсязі, складає 38202,95 грн 150% ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

В силу частини другої статті 9 Закону України "Про судовий збір" суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Відповідно до вказаної норми суд апеляційної інстанції перевірив зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України та встановив, що в комп`ютерній програмі "Діловодство спеціалізованого суду" у реєстрі підтверджень оплат із Казначейства не зафіксована сплата скаржником судового збору за розгляд апеляційної скарги у справі №916/3588/20.

Звертаючись з апеляційною скаргою, скаржником не надано доказів сплати судового збору у встановлених порядку і розмірі, однак при цьому подано заяву б/н від 19.05.2021 (вх.№2165/21 від 21.05.2021) про відстрочення сплати останнього, мотивовану скрутним майновим станом Державного підприємства "Центр обслуговування громадян", зумовленим відсутністю коштів на його рахунках, наявністю у нього значних заборгованостей та низки відкритих виконавчих проваджень. Скаржником до апеляційного господарського суду на підтвердження викладених у заяві обставин надано інформацію з Єдиного реєстру боржників станом на 19.05.2021, зі змісту якої вбачається, що відносно апелянта відкрито декілька виконавчих проваджень на підставі виконавчих документів, виданих національними судами.

Відповідно до частин першої, другої статті 8 Закону України "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Наведена норма містить виключний перелік умов, за наявності яких суд може відстрочити або розстрочити сплату судового збору, зменшити його розмір або звільнити від сплати судового збору.

Отже, колегія суддів зауважує, що Законом України "Про судовий збір" суду надано право відстрочити (розстрочити) сплату судового збору, звільнити заявника від його сплати за наявності відповідних обставин (умов), визначених частиною першою статті 8 Закону України "Про судовий збір", перелік яких розширювальному тлумаченню не підлягає.

Суд апеляційної інстанції зазначає про те, що ні за суб`єктним, ні за предметним критеріями, визначеними статтею 8 Закону України "Про судовий збір", умов для відстрочення Державному підприємству "Центр обслуговування громадян" сплати судового збору Південно-західним апеляційним господарським судом не встановлено.

Відстрочення (розстрочення) або звільнення від сплати судового збору є правом суду, а не його обов`язком, при цьому вказане питання вирішується судом у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи та обґрунтованості доводів сторони належними і допустимими доказами на підтвердження наявності передбачених законом обставин.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", право на справедливий суд охоплює не лише стадію розгляду справи по суті, але також дотримання всіх процедур, що передбачені національним законодавством і повинні відбуватися до порушення провадження у справі.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України" зазначено, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг; оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб і ресурсів суспільства та окремих осіб.

Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Креуз проти Польщі" від 19.06.2001 зазначено, що "право на суд" не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави. Гарантуючи сторонам право доступу до суду для визначення їхніх "цивільних прав та обов`язків", пункт 1 статті 6 Конвенції залишає державі вільний вибір засобів, що використовуватимуться для досягнення цієї мети, але в той час, коли договірні держави мають можливість відхилення від дотримання вимог Конвенції щодо цього, остаточне рішення з дотримання вимог Конвенції залишається за судом. Відповідно суд постановляє, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду, яке є саме по собі таким, що суперечить пункту 1 статті 6 Конвенції.

Враховуючи наведені норми та практику Європейського суду з прав людини щодо тлумачення і застосування положень пункту 1 статті 6 Конвенції, колегія суддів зазначає, що сплата судового збору за подання апеляційної скарги, необхідність якої передбачена положеннями Господарського процесуального кодексу України та Закону України "Про судовий збір", не може вважатися обмеженням доступу до суду.

Таким чином, якщо нормами процесуального законодавства передбачено вчинення стороною до подання апеляційної скарги певних дій, в тому числі щодо сплати судового збору, такі дії мають бути вчинені. Суд позбавлений права прийняти апеляційну скаргу до розгляду, а потім зобов`язувати скаржника усувати виявлені недоліки.

У статті 129 Конституції України та статті 42 Господарського процесуального кодексу України закріплено принцип рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Отже, всіх учасників справи поставлено законом у рівні умови в частині обов`язку сплачувати судовий збір, у зв`язку з чим вибіркове надання господарським судом суб`єктивних переваг одним учасникам процесу перед іншими учасниками судового процесу шляхом звільнення чи відстрочення сплати судового збору, окрім випадків, встановлених статтею 8 Закону України "Про судовий збір", призведе до порушення вищевказаного конституційного принципу, що є неприпустимим.

За таких обставин, оскільки за суб`єктним та предметним критерієм підстави для застосування до клопотання скаржника приписів статті 8 Закону України "Про судовий збір" відсутні, колегія суддів дійшла висновку про відмову скаржнику у задоволенні заяви б/н від 19.05.2021 (вх.№2165/21 від 21.05.2021) про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

Крім того, в силу пункту 3 частини третьої статті 258 Господарського процесуального кодексу України до апеляційної скарги додаються докази надсилання копії скарги іншій стороні у справі.

Порядок надсилання копії апеляційної скарги визначений статтею 259 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої особа, яка подає апеляційну скаргу, надсилає іншим учасникам справи копію цієї скарги і доданих до неї документів, які у них відсутні, листом з описом вкладення.

Між тим скаржником вказаних вимог не додержано. Як вбачається із доданих до апеляційної скарги документів, апелянтом на підтвердження направлення позивачу копії апеляційної скарги надано копію фіскального чеку №914 від 19.05.2021, який не є належним доказом надіслання апеляційної скарги Товариству з обмеженою відповідальністю "Кадор-Трейд", оскільки зі змісту останнього неможливо встановити, який саме документ та за якою адресою був направлений. Зазначений фіскальний чек є лише доказом надання (оплати) послуг поштового зв`язку та не надає можливості суду перевірити вміст поштового відправлення.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що скаржником не подано належних доказів, що підтверджують направлення позивачу копії апеляційної скарги та доданих до неї документів, оскільки апелянтом не дотримано встановленого процесуальним законом порядку надсилання апеляційної скарги.

За умовами пункту 3 частини другої статті 258 Господарського процесуального кодексу України в апеляційній скарзі мають бути зазначені повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб).

Суд апеляційної інстанції вбачає, що в апеляційній скарзі Державним підприємством "Центр обслуговування громадян" не зазначено адресу місцезнаходження позивача.

Відповідно до частини другої статті 260 Господарського процесуального кодексу України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу у вигляді залишення апеляційної скарги без руху.

Встановивши недоліки апеляційної скарги Державного підприємства "Центр обслуговування громадян" (відсутність доказів сплати судового збору у передбачених чинним законодавством порядку і розмірі та належних доказів надсилання копії апеляційної скарги і доданих до неї документів позивачу, а також недоліки в оформленні апеляційної скарги), колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду залишає вказану апеляційну скаргу без руху з метою надання скаржникові можливості усунути вищезазначені недоліки, а саме: сплатити визначену судом апеляційної інстанції суму судового збору, надати належні докази надсилання позивачу копії апеляційної скарги і доданих до неї документів листом з описом вкладення та зазначити достовірні відомості про місцезнаходження Товариства з обмеженою відповідальністю "Кадор-Трейд".

Керуючись статтями 174, 232-235, 258, 260 Господарського процесуального кодексу України, Південно-західний апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державного підприємства "Центр обслуговування громадян" на рішення Господарського суду Одеської області від 19.04.2021 у справі №916/3588/20 залишити без руху.

Встановити Державному підприємству "Центр обслуговування громадян" строк для усунення недоліків його апеляційної скарги: 10 днів з дня вручення даної ухвали.

Роз`яснити скаржникові, що якщо ним не будуть усунуті недоліки у строк, встановлений судом, апеляційна скарга вважається неподаною і повертається особі - апелянту.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя С.В. Таран

Суддя Л.О. Будішевська

Суддя Л.В. Поліщук