Господарський суд
Житомирської області
_______________________________________
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" червня 2021 р. м. Житомир Справа № 906/361/21

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Сікорської Н.А.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Житомирського міського центру зайнятості

до Головного територіального управління юстиції у Житомирській області

про стягнення 75910,96 грн.

Процесуальні дії по справі.

Житомирський міський центр зайнятості звернувся з позовом до суду про стягнення з Головного територіального управління юстиції у Житомирській області в особі ліквідаційної комісії коштів, виплачених як допомога по безробіттю, в загальній сумі 75910,96 грн.

Ухвалою суду від 06.04.2021р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

За відсутності клопотання будь-якої із сторін про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

26.04.2021р. від відповідача надійшов відзив на позовну заяву (а.с.36-46).

В ході розгляду справи господарським судом Житомирської області, у відповідності до п.4 ч.5 ст.13 ГПК України, сторонам було створено всі умови для реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом у межах строків, встановлених ГПК України.

Виклад позицій учасників судового процесу, заяви, клопотання.

Позовні вимоги обґрунтовані поновленням на роботі працівника Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, якому позивачем було сплачено матеріальне забезпечення у вигляді допомоги по безробіттю в сумі 75910,96 грн.

Через неправомірні дії Головного територіального управління юстиції у Житомирській області щодо звільнення ОСОБА_1 з роботи центр зайнятості безпідставно виплатив їй допомогу по безробіттю в сумі 75910,96 грн.

Головне територіальне управління юстиції у Житомирській області у відзиві від 21.04.2021р.позов не визнало, вважаючи його необґрунтованим та безпідставним з огляду на те, що суди першої та апеляційної інстанцій, задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 про поновлення його на роботі не врахували положення абз. 2 п. 32 Постанови Пленуму Верховного суду України "Про практику розгляду судами трудових спорів" № 6 від 06.11.1992 з наступними змінами та доповненнями, яким визначено, що при присудженні оплати за час вимушеного прогулу зараховується заробіток за місцем нової роботи (одержана допомога по тимчасовій непрацездатності, вихідна допомога, середній заробіток на період працевлаштування, допомога по безробіттю), який працівник мав в цей час.

Тому сума отриманих ОСОБА_1 коштів по безробіттю не була вирахувана із розрахунку оплати за час вимушеного прогулу.

Вважає, що стягнення з Головного територіального управління юстиції у Житомирській області коштів в розмірі 75910,96 грн. сплачених Житомирським міським центром зайнятості ОСОБА_1 як допомоги по безробіттю, призведе до подвійного стягнення суми, яка вже була їй виплачена по рішенню суду.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

13.01.2020р. ОСОБА_1 звернулася до Житомирського міського центру зайнятості із заявами про надання їй статусу безробітного та призначення виплати допомоги по безробіттю (а.с. 3, 4, 5).

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 29.09.2020р. у справі №240/663/20 (а.с.9-15) визнано незаконним та скасовано наказ Головного територіального управління юстиції у Житомирській області від 24 грудня 2019 року №2370/1 "Про звільнення ОСОБА_1 ".

Поновлено з 08.01.2020 ОСОБА_1 на посаді заступника начальника Управління державної реєстрації - начальника відділу державної реєстрації друкованих засобів масової інформації та громадських формувань Головного територіального управління юстиції у Житомирській області.

Стягнуто з Головного територіального управління юстиції у Житомирській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 08.01.2020р. по 29.09.2020р. в розмірі 151948,56 грн.

Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 04.02.2021р. (а.с.16-20) рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 29 вересня 2020 року змінено: в третьому абзаці резолютивної частини рішення змінено дату поновлення ОСОБА_1 на посаді заступника начальника Управління державної реєстрації - начальника відділу державної реєстрації друкованих засобів масової інформації та громадських формувань Головного територіального управління юстиції у Житомирській області з "08.01.2020" на "09.01.2020".

Абзац четвертий резолютивної частини рішення викладено в наступній редакції:

"Стягнути з Головного територіального управління юстиції у Житомирській області (Майдан Соборний,1, м.Житомир, 10014, ) на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 09.01.2020 по 29.09.2020, в розмірі 151118 (сто п`ятдесят одна тисяча сто вісімнадцять) грн. 24 коп."

В решті рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 29 вересня 2020 року залишено без змін.

Вказаними судовими рішеннями у справі №240/663/20 встановлено, що головою ліквідаційної комісії з ліквідації Головного територіального управління юстиції у Житомирській області 24.10.2019 ОСОБА_1 вручено попередження про припинення державної служби на підставі п.1-1 ч.1 ст.87 Закону України "Про державну службу" у зв`язку з ліквідацією Головного територіального управління юстиції у Житомирській області та звільнення із займаної посади не раніше 2 місяців з дня попередження.

В подальшому наказом Головного територіального управління юстиції у Житомирській області № 2380/1 від 24.12.2019 ОСОБА_1 була звільнена із займаної посади в зв`язку із ліквідацією Головного територіального управління юстиції у Житомирській області відповідно до пункту 4 частини 1 статті 83, пункту 1-1 частини першої статті 87 Закону України "Про державну службу".

Наказом №1/3 від 08.01.2020 були внесенні зміни до наказу про звільнення в частині дати звільнення та зазначено, що ОСОБА_1 звільнена з 08.01.2020.

Вказані зміни внесено у зв`язку із тимчасовою непрацездатністю позивача, що підтверджується листком непрацездатності серії АДТ № 431639 від 26.12.2019.

На виконання зазначених судових рішень, наказом Голови ліквідаційної комісії з ліквідації Головного територіального управління юстиції у Житомирській області №34/03 від 16.10.2020 ОСОБА_1 поновлено на роботі з 08.01.2020 (а.с.22).

Згідно довідки №521 від 19.10.2020р. у період з 13.01.2020 по 15.10.2020 Житомирський міський центр зайнятості виплатив ОСОБА_1 допомогу по безробіттю в загальному розмірі 75910,96 грн. (а.с.21).

04.11.2020р. Житомирський міський центр зайнятості надіслав до Ліквідаційної комісії з ліквідації Головного територіального управління юстиції у Житомирській області претензію з вимогою сплатити кошти в сумі 75910,96 грн., виплачені ОСОБА_1 у вигляді допомоги по безробіттю (а.с.7).

Ліквідаційна комісія з ліквідації Головного територіального управління юстиції у Житомирській області у відповіді на претензію від 23.11.2020р. повідомила, що 27.10.2020 до Сьомого апеляційного адміністративного суду подана апеляційна скарга на рішення суду від 29.09.2020 у справі №240/663/20. Крім того, Управління просило продовжити термін для добровільної сплати суми допомоги по безробіттю на період розгляду апеляційної скарги (а.с.23).

Оскільки сума отриманої допомоги по безробіттю не повернена, позивач звернувся до суду про стягнення з Головного територіального управління юстиції у Житомирській області в особі ліквідаційної комісії коштів, виплачених як допомога по безробіттю, в загальній сумі 75910,96 грн.

Норми права, застосовані судом, оцінка доказів, аргументів, наведених учасниками справи, та висновки щодо порушення, не визнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду.

Правові, фінансові та організаційні засади загальнообов`язкового державного соціального страхування на випадок безробіття визначено Законом України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття".

Так, згідно з вказаним Законом загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням на випадок безробіття є система прав, обов`язків та гарантій, яка передбачає матеріальне забезпечення на випадок безробіття з незалежних від застрахованих осіб обставин та надання соціальних послуг за рахунок коштів Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття;

страховик - Фонд загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття (далі - Фонд);

страховий випадок - подія, через яку застраховані особи втратили заробітну плату (грошове забезпечення) або інші передбачені законодавством України доходи, внаслідок втрати роботи з незалежних від них обставин та зареєстровані в установленому порядку як безробітні, готові та здатні приступити до підходящої роботи і дійсно шукають роботу;

втрата роботи з незалежних від застрахованих осіб обставин - припинення трудового договору відповідно до статті 36 (пункти 1, 2, 3), статті 38 (у разі неможливості продовження роботи, а також невиконання роботодавцем законодавства про працю, умов колективного чи трудового договору), статті 39, статті 40 (пункти 1, 2, 5, 6) Кодексу законів про працю України, а також з аналогічних підстав, визначених іншими законами, а для військовослужбовців - звільнення зі служби з поважних причин без права на пенсію (у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, за станом здоров`я, у зв`язку із закінченням строку контракту, систематичним невиконанням умов контракту командуванням, через сімейні обставини або з інших поважних причин відповідно до законодавства про військовий обов`язок і військову службу).

Терміни "застрахована особа", "страхувальники" та "роботодавці" вживаються в Законі у значенні, наведеному у Законі України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" (ст. 1 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття").

Так, застрахована особа - фізична особа, яка відповідно до законодавства підлягає загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню і сплачує (сплачувала) та/або за яку сплачується чи сплачувався у встановленому законом порядку єдиний внесок;

страхувальники - роботодавці та інші особи, які відповідно до цього Закону зобов`язані сплачувати єдиний внесок;

роботодавці - підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності, відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами (ст. 4 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування").

Згідно ст. 1 Закону України "Про зайнятість населення" безробіття - соціально-економічне явище, за якого частина осіб не має змоги реалізувати своє право на працю та отримання заробітної плати (винагороди) як джерела існування;

безробітний - особа віком від 15 до 70 років, яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів як джерела існування, готова та здатна приступити до роботи;

зареєстрований безробітний - особа працездатного віку, яка зареєстрована в територіальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, як безробітна і готова та здатна приступити до роботи;

соціальний захист у разі настання безробіття - комплекс заходів, що передбачений загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням на випадок безробіття та законодавством про зайнятість населення.

Кожен має право на соціальний захист у разі настання безробіття, що реалізується шляхом: участі в загальнообов`язковому державному соціальному страхуванні на випадок безробіття, яке передбачає матеріальне забезпечення на випадок безробіття; надання безоплатних соціальних послуг, зокрема, інформаційно-консультаційних та профорієнтаційних, професійної підготовки, перепідготовки, підвищення кваліфікації з урахуванням попиту на ринку праці, сприяння у працевлаштуванні, зокрема, шляхом фінансової підтримки самозайнятості та реалізації підприємницької ініціативи відповідно до законодавства; надання особливих гарантій працівникам, які втратили роботу у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці; надання додаткової гарантії зайнятості окремим категоріям населення, які не здатні на рівних умовах конкурувати на ринку праці (ст. 9 Закону України "Про зайнятість населення").

Статусу безробітного може набути, зокрема, особа працездатного віку до призначення пенсії (зокрема на пільгових умовах або за вислугу років), яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, готова та здатна приступити до роботи. Статус безробітного надається у разі відсутності підходящої роботи з першого дня реєстрації у територіальних органах центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, незалежно від зареєстрованого місця проживання чи місця перебування. Порядок реєстрації, перереєстрації та ведення обліку громадян, які шукають роботу, і безробітних у територіальних органах центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, визначається Кабінетом Міністрів України.

Зареєстровані безробітні мають право на безоплатне одержання від територіальних органів центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції: послуг з пошуку підходящої роботи та сприяння у працевлаштуванні, в тому числі на громадські та інші роботи тимчасового характеру; консультаційних, інформаційних та профорієнтаційних послуг з метою обрання або зміни виду діяльності (професії); інформації про свої права та обов`язки як безробітного; відомостей про себе, які містяться в Єдиній інформаційно-аналітичній системі; матеріальне забезпечення на випадок безробіття та соціальні послуги відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" та цього Закону; збереження права на виплату допомоги по безробіттю на період участі у громадських та інших роботах тимчасового характеру (тривалістю до 180 днів, зокрема у разі заміщення тимчасово відсутнього працівника) у розмірах, встановлених до укладення ними строкового трудового договору на участь у таких роботах; оскарження, у тому числі до суду, дій або бездіяльності державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, їх посадових осіб, що призвели до порушення прав щодо зайнятості особи.

Одним з видів матеріального забезпечення за цим Законом є, зокрема, допомога по безробіттю (ст. 1 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття").

Реєстрація безробітного в територіальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, припиняється у разі, зокрема, поновлення на роботі за рішенням суду, що набрало законної сили (п. 2 ч. 1 ст. 45 Закону України "Про зайнятість населення"). Викладене кореспондується з приписами абз. 10 пп. 1 п. 30 Порядку № 792.

Поновлення безробітного на роботі за рішенням суду, у відповідності до пп. 2 п. 1 ст. 31 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття", є підставою для припинення виплати допомоги по безробіттю.

Фонд має право, зокрема, стягувати з роботодавця суму страхових коштів та вартість соціальних послуг, наданих безробітному в разі поновлення його на роботі за рішенням суду, а також незаконно виплачені безробітному суми матеріального забезпечення в разі неповідомлення роботодавцем Фонду про прийняття його на роботу (абз. 6 ч. 1 ст. 34 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття").

Викладене за своїм змістом узгоджується з приписами п. 4 ст. 35 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття", згідно якого з роботодавця утримується сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг безробітному у разі поновлення його на роботі за рішенням суду.

Системний аналіз наведених вище норм права дає підстави для висновку про те, що обов`язок роботодавця відшкодувати Фонду вартість соціальних послуг, наданих безробітному, в разі поновлення його на роботі за рішенням суду, виникає у тому випадку, якщо невиконання власником або уповноваженим ним органом законодавства про працю потягло за собою незаконне звільнення з роботи застрахованої особи, і саме через цю подію така особа втратила заробітну плату і була вимушена стати на облік як безробітна та отримувати страхові виплати, що має бути підтверджено відповідним рішенням суду, яке набрало законної сили в порядку, визначеному законодавством.

Суд визнає доведеним, що Головне територіальне управління юстиції у Житомирській області є роботодавцем у розумінні Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття".

Наявними в матеріалах справи доказами підтверджується, що у період з 13.01.2020 по 15.10.2020 ОСОБА_1 перебувала на обліку в Житомирському міському центрі зайнятості як безробітня та отримала допомогу по безробіттю в сумі 75910,96грн.

Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 04.02.2021р. у справі №240/663/20, яка набрала законної сили в порядку, визначеному законодавством, ОСОБА_1 поновлено на посаді з 09.01.2020р. як таку, що звільнена протиправно.

При цьому судом не приймаються до уваги доводи відповідача про те, що задоволення позову призведе до подвійного стягнення суми, яка вже була виплачена ОСОБА_1 на підставі рішення судів у справі №240/663/20, оскільки сума соціальної допомоги по безробіттю, виплачена позивачем ОСОБА_1 та стягнення якої є предметом даного позову, підлягає відшкодуванню в порядку, встановленому статтями 34, 35 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття", а виплати, що були присуджені ОСОБА_1 на підставі рішення суду в порядку частини 2 статті 235 Кодексу законів про працю - як середній заробіток за час вимушеного прогулу, відрізняються за своєю правовою природою.

Тобто, юридична відповідальність відповідача перед позивачем та відповідача перед ОСОБА_1 , є різними, що не суперечить приписам статті 61 Конституції України.

Враховуючи викладене, вимоги Житомирського міського центру зайнятості про стягнення з Головного територіального управління юстиції у Житомирській області виплачених центром зайнятості Ярош Ю.В. грошових коштів у сумі 75910,96 грн. суд визнає обґрунтованими, а тому позов належить задовольнити повністю.

Аналогічна позиція щодо стягнення виплаченої допомоги по безробіттю з роботодавця міститься в постановах Верховного Суду від 21 березня 2018 року у справі №910/12913/17 та від 12 липня 2018 року у справі №914/586/17.

Судові витрати за результатами розгляду справи.

Відповідно до ч.ч.1, 4 ст.129 ГПК України судовий збір покладається:

1) у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін;

2) у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:

1) у разі задоволення позову - на відповідача;

2) у разі відмови в позові - на позивача;

3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи задоволення позовних вимог до Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, в порядку ст.129 ГПК України, судовий збір в розмірі 2270,00 грн. покладається на Головне територіальне управління юстиції у Житомирській області.

Керуючись статтями 123, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

УХВАЛИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Головного територіального управління юстиції у Житомирській області (10014, м.Житомир, майдан Соборний, 1, )

на користь Житомирського міського центру зайнятості (10009, м.Житомир, пл.Польова, 6-А, )

- 75910,96 грн. допомоги по безробіттю, виплаченої громадянці ОСОБА_1 ;

- 2270,00 грн. судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Сікорська Н.А.

Віддрукувати:

1 - до справи

2 - позивачу (рек з повід., ел.пошта - ІНФОРМАЦІЯ_1 )

3 - відповідачу (рек з повід., ел.пошта - )