ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" червня 2021 р. Справа№ 925/674/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Мальченко А.О.

суддів: Агрикової О.В.

Чорногуза М.Г.

при секретарі судового засідання Найченко А.М.,

розглянувши матеріали апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства «Дашуківські бентоніти»

на рішення Господарського суду Черкаської області від 07.05.2019

у справі № 925/674/18 (суддя Васянович А.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Глобал Інвест Сістемс»

до Публічного акціонерного товариства «Дашуківські бентоніти»

про стягнення 189 569,80 грн

за участю представників учасників справи згідно протоколу судового засідання,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Глобал Інвест Сістемс» (далі - ТОВ «ГІС», позивач) звернулося до Господарського суду Черкаської області з позовом до Публічного акціонерного товариства «Дашуківські бентоніти» (далі - ПАТ «Дашуківські бентоніти», відповідач) про стягнення 135 000,00 грн основного боргу, 50 119,19 грн пені, 1 373,13 грн 3% річних та 3 077,48 грн інфляційних нарахувань, посилаючись на неналежне виконання відповідачем зобов`язань за договором поставки продукції №199 від 23.11.2015 (далі - Договір) щодо оплати за поставлений позивачем товар.

Рішенням Господарського суду Черкаської області від 07.05.2019 у справі №925/674/18 позов задоволено частково, стягнуто з ПАТ «Дашуківські бентоніти» на користь ТОВ «ГІС» 135 000,00 грн основного боргу, 15 467,59 грн пені, 3 077,48 грн інфляційних втрат, 1 373,13 грн 3% річних та 2 323,75 грн судового збору, в решті позовних вимог відмовлено.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд виходив з того, що на виконання умов Договору позивач здійснив поставку товару, який було прийнято відповідачем, проте оплачено лише частково, що підтверджується наявними матеріалами справи, а також встановлено судом під час розгляду справи №922/2178/18 за позовом ПАТ «Дашуківські бентоніти» до ТОВ «ГІС» про визнання недійсним Договору, за наслідками розгляду якої у задоволенні позову відмовлено. При цьому, відмовляючи частково у задоволенні вимоги про стягнення пені, суд дійшов висновку, що така нарахована у розмірі 0,3% від суми неоплаченої в строк продукції за кожен день прострочення всупереч положенням Закону «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань».

Не погодившись із вищезазначеним рішенням, ПАТ «Дашуківські бентоніти» звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та постановити нове, яким в задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що рішення суду першої інстанції прийняте з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, за недоведеності обставин, які суд визнав встановленими, з неправильним застосуванням норм матеріального права та з порушенням норм процесуального права, у зв`язку з чим висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, відповідач вказував на те, що Договір підписано зі сторони ПАТ «Дашуківські бентоніти» неуповноважено особою (відстороненим від виконання повноважень голови Правління - Фріндтом Ю.Л.), у зв`язку з чим останнє звернулось до суду з позовом до ТОВ «ГІС» про визнання недійсним Договору; сам факт укладення договору поставки та наявність рішень судів про відмову у визнанні недійсним Договору не підтверджує факту здійснення поставки продукції на його виконання, так само як і прийняття такої продукції покупцем; відповідач не отримував від позивача продукцію за Договором, а наявні в матеріалах справи видаткові накладні підписані неуповноваженою особою зі сторони ПАТ «Дашуківські бентоніти»; судом не надано належної правової оцінки фактичним обставинам справи в частині відсутності доказів отримання продукції за Договором уповноваженою особою відповідача, з огляду на що висновки суду про підтвердження факту поставки та прийняття ПАТ «Дашуківські бентоніти» продукції від ТОВ «ГІС» є безпідставними та необґрунтованими; наявність відбитку печатки ПАТ «Дашуківські бентоніти», яка з 16.11.2015 не використовується повноважними органами управління юридичної особи у господарській діяльності, на будь-яких документах, підписаних неуповноваженими особами, не свідчить про їх законність та не підтверджує факт отримання відповідачем продукції на виконання Договору.

Також апелянт вказував на те, що за умовами Договору конкретна кількість та ціна за одиницю продукції не визначені та уповноваженим представником покупця не погоджені, а визначаються при здійсненні кожної поставки у відповідній видатковій накладній; сторонами Договору не досягнуто згоди в належній формі щодо усіх істотних його умов (в частині поставки за видатковими накладними № 50 від 31.01.2018 та № 99 від 15.02.2018), а саме, ціни та кількості продукції (предмету Договору), з огляду на що Договір є неукладеним, а отже, не породжує прав та обов`язків у сторін, в тому числі обов`язку відповідача щодо оплати продукції за неузгодженою ціною та кількістю продукції в Договорі, що є окремою та самостійною підставою для відмови в позові.

Крім того, апелянт наголошував на тому, що сам лише факт згадування в рішеннях судів першої та апеляційної інстанцій у справі № 922/2178/18 про прийняття продукції ПАТ «Дашуківські бентоніти» на підставі видаткових накладних № 50 від 31.01.2018 та № 99 від 15.02.2018, які не одержали належної правової оцінки, не набувають властивостей преюдиційних, а є лише оцінкою суду певних обставин, яка в силу ч. 7 ст. 75 ГПК України, не є обов`язковою для господарського суду при розгляді іншої справи, з огляду на що такі обставини мають безпосередньо досліджуватись та встановлюватись судом саме під час розгляду даної справи, на підставі наданих сторонами доказів.

Скаржник також зазначав, що в порушення норм процесуального права, судом безпідставно відмовлено відповідачеві у задоволенні клопотання про розгляд клопотання про зупинення провадження у справі до прийняття рішення Верховним Судом за касаційною скаргою ПАТ «Дашуківські бентоніти» у справі № 922/2178/18, а у разі відмови в його задоволенні, - відкласти розгляд справи у зв`язку з участю представника (адвоката) в іншому судовому засіданні.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 08.07.2019 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ПАТ «Дашуківські бентоніти» на рішення Господарського суду Черкаської області від 07.05.2019 у справі № 925/674/18, призначено до розгляду на 18.09.2019, встановлено ТОВ «ГІС» строк для подання відзиву на апеляційну скаргу.

Через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду надійшли: 22.07.2019 від позивача - відзив на апеляційну скаргу,

Позивач скористався правом, наданим статтею 263 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), надав відзив на апеляційну скаргу, в якому просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення Господарського суду Черкаської області - без змін.

Заперечуючи проти задоволення апеляційної скарги, позивач наголошував на тому, що продукція була доставлена на діючий склад відповідача, розвантаження відбувалось співробітниками відповідача, оплата продукції була проведена бухгалтерією відповідача, засобами електронного обліку були сформовані податкові накладні, за якими виникли податкові зобов`язання у обох сторін правочину; дійсність електронних податкових накладних було посвідчено електронним цифровим підписом головного бухгалтера, електронним цифровим підписом керівника та електронною цифровою печаткою відповідача, а в подальшому останнім здійснено реєстрацію податкових накладних та включено до податкової декларації з ПДВ свій податковий кредит, у зв`язку з чим для державних органів відбулось неоспорюване підтвердження та у відповідача, як у юридичної особи, а не безпосередньо у певних осіб, які підписували спірні документи, виникло право на користування податковим кредитом на придбання товарів і послуг на території України за основною ставкою - 20 %; судом надано належну правову оцінку долученим до матеріалів справи доказам, зокрема, товарно-транспортним накладним, банківським рахункам, платіжним дорученням, довідкам з банківських установ, довіреності на приймання товару, повноваженням осіб, що були зазначені в первинних документах; надані позивачем суду докази є достатніми в розумінні ст. 79 ГПК України, оскільки у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність обставин справи, які входять до предмета доказування, зокрема, про наявність невиконаного грошового зобов`язання відповідача перед позивачем за Договором; суд першої інстанції правомірно відмовив у задоволенні клопотання відповідача про зупинення провадження у справі як такого, що подано з порушенням встановлено законом строку, а саме, після початку розгляду справи по суті; відмовляючи у задоволенні клопотання про відкладення розгляду справи, суд правомірно зазначив про те, що відповідач не був позбавлений можливості за необхідності забезпечити явку іншого свого представника в судове засідання.

16.09.2019 через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від відповідача надійшло клопотання про зупинення провадження у справі.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 18.09.2019 зупинено апеляційне провадження у справі №925/674/18 до набрання законної сили судовим рішенням у справі №922/2178/18 за позовом ПАТ «Дашуківські бентоніти» до ТОВ «ГІС» про визнання недійсним Договору, зобов`язано сторони повідомити суд про усунення обставин, що зумовили зупинення провадження у справі.

29.03.2020 через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від скаржника надійшло клопотання про поновлення провадження у справі у зв`язку з усуненням обставин, що зумовили його зупинення.

На підставі службової записки головуючого судді та розпорядження Північного апеляційного господарського суду № 09.1-08/1294/21 від 01.04.2021 у зв`язку з прийняттям рішення Вищої ради правосуддя від 12.12.2019 про звільнення судді Жук Г.А., яка не є головуючим суддею (суддею-доповідачем) у відставку, призначено повторний автоматизований розподіл справи №925/674/18.

Відповідно до Протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.04.2021 апеляційну скаргу у справі №925/674/18 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді Мальченко А.О., суддів Дикунської С.Я., Агрикової О.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 05.04.2021 апеляційну скаргу ПАТ «Дашуківські бентоніти» на рішення Господарського суду Черкаської області від 07.05.2019 у справі № 925/674/18 прийнято до провадження колегією суддів у складі: головуючого судді Мальченко А.О., суддів Дикунської С.Я., Агрикової О.В., поновлено апеляційне провадження у справі № 925/674/18 та розгляд апеляційної скарги призначено на 05.05.2021.

На підставі службової записки головуючого судді та розпорядження Північного апеляційного господарського суду № 09.1-08/1768/21 від 29.04.2021 у зв`язку перебуванням судді Дикунської С.Я., яка входить до складу колегії суддів у відпустці, призначено повторний автоматизований розподіл справи №925/674/18.

Відповідно до Протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.04.2021 апеляційну скаргу у справі №925/674/18 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді Мальченко А.О., суддів Агрикової О.В., Чорногуза М.Г.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 29.04.2021 апеляційну скаргу ПАТ «Дашуківські бентоніти» на рішення Господарського суду Черкаської області від 07.05.2019 у справі № 925/674/18, призначену на 05.05.2021, прийнято до провадження вищевказаним складом суду.

Судове засідання 05.05.2021 не відбулось у зв`язку з перебуванням головуючого судді Мальченко А.О. у відпустці з 05.05.2021 по 07.05.2021.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 11.05.2021 розгляд апеляційної скарги ПАТ «Дашуківські бентоніти» на рішення Господарського суду Черкаської області від 07.05.2019 у справі № 925/674/18 призначено на 02.06.2021.

У судове засідання позивач явку свого уповноваженого представника не забезпечив, про місце, день та час розгляду даної справи повідомлявся належним чином, про поважність причин неявки суд не повідомив.

Відповідно до ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає її розгляду.

Обговоривши питання щодо можливості розгляду апеляційної скарги за відсутності представника позивача, явка якого у судове засідання обов`язковою не визнавалась, заслухавши думку представника відповідача, судова колегія, порадившись на місці, ухвалила здійснити розгляд скарги без його участі.

У судовому засіданні представник відповідача вимоги апеляційної скарги підтримав, просив її задовольнити, рішення суду скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

02.06.2021 у судовому засіданні колегією суддів було оголошено вступну та резолютивну частини постанови господарського суду апеляційної інстанції.

Колегія суддів, обговоривши доводи апеляційної скарги, вислухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування господарським судом при прийнятті оскаржуваного рішення норм матеріального та процесуального права, дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Статтею 11 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) визначено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно з ч. 1 ст. 202, ст. 205 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. У випадках, встановлених договором або законом, воля сторони до вчинення правочину може виражатися її мовчанням.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно зі статтею 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

За приписами ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено місцевим господарським судом, 23.11.2015 між ТОВ «ГІС» (у тексті договору - постачальник) та ПАТ «Дашуківські бентоніти» (у тексті договору - покупець) було укладено договір поставки продукції №199, відповідно до п. 1.1. якого у порядку та на умовах, визначених цим договором, постачальник зобов`язався передати у власність покупця продукцію, яка не обтяжена та щодо якої відсутні претензії третіх осіб, визначену у п. 1.2. цього договору (надалі - продукція), що є предметом поставки за цим договором, а покупець в порядку та на умовах, визначених цим договором, зобов`язався прийняти й оплатити продукцію.

Звертаючись з даним позовом до суду, позивач стверджував, що на виконання умов Договору ТОВ «ГІС» передало ПАТ «Дашуківські бентоніти» відповідний товар, проте свій обов`язок щодо його оплати відповідач виконав частково, у зв`язку з чим позивач просив суд стягнути з відповідача 135 000,00 грн основного боргу, а також нараховані на нього 3% річних, інфляційні втрати та пеню.

Водночас, як під час розгляду справи судом першої інстанції, так і під час апеляційного перегляду справи відповідач заперечував факт підписання вказаного правочину уповноваженою на те особою від імені ПАТ «Дашуківські бентоніти», а також факт поставки позивачем та прийняття уповноваженими особами відповідача визначеної умовами Договору продукції.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою Господарського суду Черкаської області від 18.09.2018 провадження у даній справі було зупинено до набрання законної сили судовим рішенням у справі №922/2178/18 за позовом ПАТ «Дашуківські бентоніти» до ТОВ «ГІС» про визнання недійсним Договору, що розглядалася Господарським судом Харківської області.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 05.11.2018 у справі №922/2178/18, залишеним без змін постановою Східного апеляційного господарського суду від 16.01.2019, відмовлено у задоволенні позову ПАТ «Дашуківські бентоніти» до ТОВ «ГІС» про визнання недійсним Договору.

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 08.02.2019 провадження у справі №925/674/18 поновлено.

За таких обставин, вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції виходив з того, що в силу ст. 204 ЦК України, укладений між сторонами правочин є правомірним, а відтак, є підставою виникнення цивільних прав та обов`язків у його сторін.

Разом з тим, матеріали справи свідчать, що 02.05.2019 відповідач звернувся до Господарського суду Черкаської області з клопотанням про зупинення провадження у справі до вирішення Верховним Судом справи №922/2178/18 за позовом ПАТ «Дашуківські бентоніти» до ТОВ «ГІС» про визнання недійсним Договору.

06.05.2019 на електронну адресу Господарського суду Черкаської області від відповідача надійшло клопотання про розгляд клопотання про зупинення провадження у справі за відсутності представника відповідача, а також останній просив суд, у разі відмови у задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі, відкласти розгляд справи у зв`язку з участю його представника в іншому судовому засіданні.

Однак, розглянувши клопотання відповідача про зупинення провадження у справі, судом першої інстанції було відмовлено у його задоволенні з огляду на те, що рішення суду у справі №922/2178/18 набрало законної сили, а також у зв`язку з тим, що зупинення провадження у справі на підставі п. 5 ч. 1 ст. 227 ГПК України на стадії її розгляду по суті не допускається.

Так, відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 227 ГПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у випадку об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Згідно з ч. 3 ст. 195 ГПК України провадження у справі на стадії її розгляду по суті зупиняється тільки з підстав, встановлених пунктами 1 - 3 частини першої статті 227 та пунктом 1 частини першої статті 228 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 201 ГПК України з оголошення головуючим судового засідання відкритим розпочинається розгляд справи по суті.

З матеріалів справи вбачається, що розгляд справи по суті судом першої інстанції розпочався з моменту оголошення головуючим судового засідання відкритим 07.05.2019, що підтверджується протоколом вказаного судового засідання.

Разом з тим, як було зазначено вище, відповідач звернувся до Господарського суду Черкаської області з клопотанням про зупинення провадження у справі 02.05.2019, тобто до початку розгляду справи по суті, а відтак, суд не був позбавлений процесуальної можливості вирішити питання про зупинення провадження у справі на підставі п. 5 ч. 1 ст. 227 ГПК України до початку розгляду справи по суті.

З метою встановлення фактичних обставин справи, що мають значення для її вирішення, враховуючи, що у справі № 922/2178/18 вирішувався спір, результати розгляду якого мають вплив на розгляд даної справи, оскільки підстави заявлених позовних вимог у даній справі залежать від обставин, які встановлені в межах справи № 922/2178/18, ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 18.09.2019 задоволено подане відповідачем 16.09.2019 клопотання про зупинення провадження у справі, зупинено апеляційне провадження у справі №925/674/18 до набрання законної сили судовим рішенням у справі №922/2178/18 за позовом ПАТ «Дашуківські бентоніти» до ТОВ «ГІС» про визнання недійсним Договору.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Господарського суду Харківської області від 22.10.2019, ухваленим за наслідками нового розгляду справи №922/2178/18, визнано недійсним договір поставки продукції №199 від 23.11.2015, укладений між ТОВ «ГІС» та ПАТ «Дашуківські бентоніти».

При цьому, Господарським судом Харківської області під час розгляду справи №922/2178/18 встановлено, що оспорюваний договір поставки продукції №199 від 23.11.2015 було укладено фізичною особою Фріндтом Ю.Л., який не мав повноважень на його укладення; всі видаткові та товарно-транспортні накладні на поставку продукції за оспорюваним правочином були підписані неуповноваженими особами ПАТ «Дашуківські бентоніти»; вся продукція отримана неуповноваженими на це особами ПАТ «Дашуківські бентоніти»; часткові розрахунки, в особі повноважного керівника ПАТ «Дашуківські бентоніти» Бесарабом В.М., не здійснювались.

Відповідно до частини 4 ст. 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Одним з основних елементів верховенства права є принцип правової певності, який серед іншого передбачає, що рішення суду з будь-якої справи, яке набрало законної сили, не може бути поставлено під сумнів.

Так, преюдиційні факти є обов`язковими при вирішенні інших справ та не підлягають доказуванню, оскільки їх істинність встановлено у рішенні, у зв`язку з чим немає необхідності встановлювати їх знову, піддаючи сумніву істинність та стабільність судового акту, який набрав законної сили.

Норми статті 129-1 Конституції України визначають, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно зі ст. 17 Закон України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику суду як джерело права.

Згідно з преамбулою та статтею 6 параграфу 1 Конвенції про захист прав та свобод людини, згідно рішення Європейського суду з прав людини від 25.07.02 у справі за заявою № 48553/99 «Совтрансавто-Холдінг» проти України», а також згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 28.10.99 у справі за заявою № 28342/95 «Брумареску проти Румунії» встановлено, що існує усталена судова практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів.

Враховуючи, що рішення Господарського суду Харківської області від 22.10.2019 у справі №922/2178/18 набрало законної сили у встановленому ГПК України порядку, та беручи до уваги, що сторонами у вказаній справі є ті ж самі юридичні особи, що і у даній справі, колегія суддів дійшла висновку, що вказане рішення суду має преюдиціальне значення, не може бути поставлене під сумнів, а встановлені ним обставини, у тому числі щодо прийняття поставленої продукції неуповноваженими особами ПАТ «Дашуківські бентоніти» та визнання недійсним укладеного між сторонами Договору, повторного доведення не потребують.

Статтею 236 ЦК України визначено, що нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення. Якщо за недійсним правочином права та обов`язки передбачалися лише на майбутнє, можливість настання їх у майбутньому припиняється.

Статтею 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч.ч. 1-3 ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до частини 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Обов`язок із доказування необхідно розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

З огляду на вимоги законодавства, враховуючи встановлені обставини справи, у тому числі, рішенням Господарського суду Харківської області від 22.10.2019 у справі №922/2178/18, зокрема, визнання недійсним Договору, на підставі якого заявлені позовні вимоги, а також прийняття товару, поставленого позивачем за наданими ним на підтвердження своїх позовних вимог видатковими та товарно-транспортними накладними, неуповноваженими особами відповідача, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для стягнення з ПАТ «Дашуківські бентоніти» на користь ТОВ «ГІС» 135 000,00 грн основного боргу, а також 50 119,19 грн пені, 1 373,13 грн 3% річних та 3 077,48 грн, оскільки вказані вимоги є похідними від основної вимоги щодо оплати поставленого товару, а право на їх стягнення є правовим наслідком порушення зобов`язання, факт наявності якого позивачем належними та допустимими доказами не доведений.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.

Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення, у відповідності до пунктів 1-4 частини 1 статті 277 ГПК України, є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

При цьому, колегія суддів зазначає, що враховуючи положення ч. 1 ст. 9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997 N475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів N 2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006 -IV (3477-15) «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у справі «Проніна проти України» у рішенні від 18.07.2006 та у справі «Трофимчук проти України» у рішенні від 28.10.2010 зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент сторін. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

З урахуванням усіх фактичних обставин справи, встановлених судом апеляційної інстанції, інші доводи сторін, викладені в апеляційній скарзі та у відзиві на неї, не заслуговують на увагу, оскільки не впливають на вирішення спору у даній справі.

Колегія суддів, зважаючи на встановлене вище, дійшла висновку про невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, у зв`язку з чим апеляційна скарга ПАТ «Дашуківські бентоніти» є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню, а рішення Господарського суду Черкаської області від 07.05.2019 у справі № 925/674/18 - скасуванню, з постановленням нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог повністю.

Судовий збір, сплачений за подання апеляційної скарги, на підставі ст. 129 ГПК України покладається на позивача.

Керуючись ст. ст. 253-254, 269, 275-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Дашуківські бентоніти» на рішення Господарського суду Черкаської області від 07.05.2019 у справі № 925/674/18 задовольнити.

2. Рішення Господарського суду Черкаської області від 07.05.2019 у справі № 925/674/18 скасувати.

3. Ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Глобал Інвест Сістемс» до Публічного акціонерного товариства «Дашуківські бентоніти» про стягнення 189 569,80 грн відмовити повністю.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Глобал Інвест Сістемс» (62702, Харківська обл., Дворічанський р-н, селище міського типу Дворічна, вул. Кінна, буд. 38; ідентифікаційний код 37352840) на користь Публічного акціонерного товариства «Дашуківські бентоніти» (19330, Черкаська обл., Лисянський р-н, село Дашуківка; ідентифікаційний код 00223941) 4 265 (чотири тисячі двісті шістдесят п`ять) грн 33 коп. судового збору, сплаченого за подання апеляційної скарги.

5. Доручити Господарському суду Черкаської області видати наказ на виконання даної постанови.

6. Матеріали справи № 925/674/18 повернути до Господарського суду Черкаської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, визначених п. 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України.

Повний текст постанови складено 03.06.2021.

Головуючий суддя А.О. Мальченко

Судді О.В. Агрикова

М.Г. Чорногуз