Господарський суд
Житомирської області
_______________________________________
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" травня 2021 р. м. Житомир Справа № 906/214/21

Господарський суд Житомирської області у складі: судді Машевської О.П.

за участю секретаря судового засідання: Веркалець У.Д.

за участю представників сторін:

від позивача: не прибув

від відповідача: не прибув

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Акціонерного товариства Комерційного банку "Приватбанк"

до Малого приватного підприємства "Торг-сервіс плюс"

про зобов`язання вчинити дії

Процесуальні дії по справі.

Відповідно до ухвали суду від 05.03.2021 року справу за позовом Акціонерного товариства Комерційного банку "Приватбанк" до відповідача Малого приватного підприємства "Торг-сервіс плюс" з вимогами зобов`язати відповідача в особі ліквідаційної комісії визнати та включити до проміжного ліквідаційного балансу кредиторські вимоги банку на загальну суму 1 629 870, 01 грн, розмір яких визначено станом на 20.10.2020 року та які виникли за договорами банківського обслуговування, кредиту, факторингу.

22.03.2021 року до суду повернулася ухвала суду від 05.03.2021 року надіслана на адресу голови ліквідаційної комісії Пасічника В.І. з відміткою органу зв`язку про причини невручення "адресат відсутній за вказаною адресою".

23.03.2021 року до суду повернулася ухвала суду від 05.03.2021 року, надіслана на юридичну адресу відповідача, а саме: АДРЕСА_1 з відміткою органу зв`язку про причини невручення "за закінчення терміну зберігання".

В підготовчому засіданні 08.04.2021 року судом перевірено та встановлено, що адреса відповідача на яку було надіслано поштове відправлення відповідає тій, яка зазначена в електронному витязі з ЄДР за №80 від 05.04.2021 року щодо відповідача (а.с. 228-231, т. 2).

Відповідно до ухвали суду від 08.04.2021 року відкладено підготовче засідання на 13.05.2021 року о 11:00, застосувавши ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

22.04.2021 року до суду повернулася ухвала суду від 08.04.2021 року, надіслана на адресу голови ліквідаційної комісії Пасічника В.І. з відміткою органу зв`язку про причини невручення "адресат відсутній за вказаною адресою".

22.04.2021 року до суду повернулася ухвала суду від 08.04.2021 року, надіслана на адресу відповідача з відміткою органу зв`язку про причини невручення "адресат відсутній за вказаною адресою".

Відповідно до ухвали суду від 13.05.2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу №906/214/21 до судового розгляду по суті.

В судовому засіданні 27.05.2021 року справу розглянуто за наявними матеріалами та ухвалено вступну та резолютивну частини рішення суду про задоволення позову.

Виклад позицій учасників судового процесу, заяви, клопотання.

Акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк" (надалі за текстом - Банк) звернулося з позовом до суду до відповідача Малого приватного підприємства "Торг-сервіс плюс" з позовними вимогами зобов`язати відповідача в особі ліквідаційної комісії визнати та включити до проміжного ліквідаційного балансу кредиторські вимоги банку на загальну суму 1 629 870,01грн, розмір яких визначено станом на 20.10.20р. та які виникли за договорами банківського обслуговування, кредиту, факторингу.

В обґрунтування підстав поданого позову позивач доводить, що відповідач належним чином не виконує свого обов`язку щодо повернення кредиту та сплати інших платежів, передбачених умовами договорів й наявність обставин ухилення відповідача в особі ліквідаційної комісії від розгляду кредиторських вимог банку.

Правові підстави позову: 105, 110-112, 525-526, 529, 610 ЦК України.

Відповідач Мале приватне підприємство "Торг-сервіс плюс" відзиву на позов не подало, участі в змагальному процесі не приймав. Наразі правова позиція по суті пред`явленого позову суду не відома.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" (надалі за текстом - Європейський суд) передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Суду як джерело права.

У пункті 26 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Надточій проти України" та п. 23 рішення ЄСПЛ "Гурепка проти України N2", у яких наголошено, що принцип рівності сторін - один зі складників ширшої концепції справедливого судового розгляду, за змістом якого кожна сторона повинна мати розумну можливість обстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її у суттєво менш сприятливе становище порівняно з опонентом.

Як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, позивач так як і відповідач як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки (рішення Європейського суду прав людини у справі "Каракуця проти України").

Відповідно до ч. 9 ст. 165, ч. 2 ст. 178 ГПК України справу розглянуто за наявними матеріалами справи.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

13.04.2007 року між ЗАТ КБ "Приватбанк" в особі Філії "Житомирське регіональне управління ЗАТ КБ "Приватбанк" (Фактор, Банк), Малим приватним підприємством "Фортуна" (Клієнт) та Малим приватним підприємством "Торг-сервіс плюс" (Боржник) був укладений Договір №6-07-F-VK (надалі за текстом - Договір на здійснення фактору) відповідно до умов якого визначено, що за даним договором Фактор за наявності вільних грошових коштів зобов`язується передати в розпорядження Клієнта за плату грошові кошти, а клієнт уступає Фактору право грошової вимоги, що виникне в майбутньому, до Боржника Малого приватного підприємства "Торг-сервіс плюс" за зобов`язаннями з поставки товару, що випливають з укладеного між Клієнтом і Боржником договору купівлі-продажу №30/03-5 від 30.03.2007р. та зазначеними у реєстрах поставок товарів, що є невід`ємною частиною даного договору у порядку та на умовах, передбачених даним договором (п. 1.1. Договору на здійснення фактору).

Відповідно до даного договору Фактор набуває, а Клієнт передає усі права вимоги грошових коштів від Боржника, що виникають у період з початку дії даного договору до 02.12.2007р., строки оплати яких настануть за договором поставки, при дотриманні наступних умов: - за постачаннями товарів, зазначеними у Реєстрах до даного договору, з терміном виконання зобов`язань Боржником з їх оплати не пізніше 30 календарних днів від дати складення відповідного документа, що підтверджує відвантаження товару (надання послуг, виконання робіт); - на підставі оригіналів рахунків-фактур, документів, що підтверджують відвантаження товару, зазначених у Реєстрах до даного договору; - у межах ліміту факторингових операцій, встановленого Фактором для Клієнта згідно з п. 1.3. (п. 1.2. Договору на здійснення фактору).

Фактор надає за плату Клієнту грошові кошти в розмірі сум рахунків-фактур за здійсненою(ими) поставкою(ами), зазначеною(ими) у Реєстрі, у термін і на рахунок передбачені п.2.2., але не більше встановленого ліміту, що дорівнює 400 000, 00 (чотириста тисяч гривень 00 копійок), далі Ліміт (п. 1.3. Договору на здійснення фактору).

Право вимоги грошових коштів передається Клієнтом Фактору за поставками товарів, зазначеними у Реєстрах до даного договору, та за умови дотримання умов, зазначених у п. 1.2, 1.3 (п. 2.1. Договору на здійснення фактору).

За надання Фактором у розпорядження Клієнта грошових коштів згідно з п. 2.4.3., Фактор нараховує винагороду, відповідно до п. 2.3.4., у розмірі 1,5% від кожної суми грошових коштів, перерахованої Фактором на поточний рахунок Клієнта відповідно до п. 2.2. у порядку, передбаченому п. 3.2. (п. 3.1. Договору на здійснення фактору).

Сплата винагороди згідно з п. 3.1. здійснюється Клієнтом щомісяця не пізніше 28-го числа та у сумі, зазначеній у Вимозі, переданої Фактором Клієнту або поштою, або врученої під розпис уповноваженим особам Клієнта за адресою, зазначеною в реквізитах даного договору. Сума винагороди, що підлягає сплаті Клієнтом і зазначена у Вимозі, розраховується Фактором у відповідності до п. 3.1. від сум, перерахованих Фактором за період з 20-го числа попереднього місяця (включно) до 20-го числа поточного (звітного) місяця (п. 3.2. Договору на здійснення фактору).

За кредитне обслуговування Клієнт сплачує Фактору винагороду на рахунок, зазначений у п. 2.4.4.3. у сумі 0,3% від суми встановленого ліміту, зазначеного в п. 1.3, у день укладення даного договору, далі - щомісяця в термін до 5-го числа кожного місяця від суми ліміту, що діє на дату сплати (п. 3.3. Договору на здійснення фактору).

У випадку порушення клієнтом зобов`язань, передбачених п.п. 2.3.4, 2.3.5, Клієнт виплачує Фактору пеню в розмірі 0,2% від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який виплачується пеня (п. 4.6. Договору на здійснення фактору).

Даний Договір у частині п. 3.3 набуває чинності з моменту підписання даного договору, в інших частинах - з моменту підписання сторонами реєстру в межах зазначених у ньому сум, і діє до 31.12.2007р., однак зобов`язання сторін, що виникли за даним договором у період його дії діють до повного їх виконання сторонами (п. 5.1. Договору на здійснення фактору) (а.с. 18-23, т.1).

Банк свої зобов`язання за договором про здійснення факторингу виконав у повному обсязі, здійснив оплату по договору купівлі-продажу №30/03-5, укладеного між Клієнтом та Боржником в розмірі встановленого ліміту 400 000, 00 грн, на підставі реєстру №8 від 19.11.2007 року та акту приймання-передачі документів №8 від 19.11.2007 року.

01.03.2005 року між ЗАТ КБ "Приватбанк" (Банк) та Малим приватним підприємством "Торг-сервіс плюс" (Клієнт) був укладений Договір №F17-05 про надання овердрафтового кредиту (надалі за текстом - Договір №F17-05), згідно якого Банк при наявності вільних грошових ресурсів зобов`язався здійснювати овердрафтове обслуговування Клієнта, що полягає в проведенні його платежів понад залишок коштів на поточному рахунку Клієнта № НОМЕР_1 , відкритому в Банку (далі - "поточному рахунку"), за рахунок кредитних коштів у межах ліміту, встановленого відповідно до п. 1.3. даного договору, шляхом дебетового поточного рахунку. При цьому утворюється дебетове сальдо. Овердрафт (далі - "кредит") надається на поповнення обігових коштів і здійснення поточних платежів Клієнта. Якість послуг повинна відповідати законодавству України, нормативним актам НБУ, що регулюють кредитні правовідносини (п. 1.1. Договору №F17-05).

Кредит надається в обмін на зобов`язання Клієнта по поверненню кредиту, сплаті відсотків і винагороди в обговорені даним договором терміни. При надходженні розрахункових документів на примусове списання (стягнення) коштів з поточного рахунку Клієнта Банк припиняє оплату розрахункових документів Клієнта за рахунок кредиту. Подальші взаємовідносини сторін регулюються окремо (п. 1.2. Договору №F17-05).

Ліміт, стосовно до даного договору, являє собою суму коштів, у межах якої Банк зобов`язується робити оплату розрахункових документів Клієнта понад залишок коштів на його поточному рахунку. Ліміт розраховується відповідно до затвердженої внутрішньобанківської методики на підставі даних про рух коштів по поточному рахунку, балансу підприємства і звіту про фінансові результати на останню звітну дату, показника ліквідності діяльності, співвідношення власних і позичкових коштів, платоспроможності, кредитній історії й іншим показникам відповідно до внутрішньобанківських нормативів в нормативних актів Національного банку України. У період дії даного договору перерахування ліміту здійснюється Банком не менш одного разу на місяць у термін не пізніше числа кожного місяця. Зміна ліміту здійснюється за угодою сторін і вважається прийнятою у дату укладення додаткової угоди про величину знов встановленого ліміту. На момент підписання даного договору ліміт складає 50 000, 00 (п`ятдесят тисяч) гривень (п. 1.3. Договору №F17-05).

Проведення платежів Клієнта в порядку, встановленому даним договором, здійснюється Банком у термін до 28 лютого 2006 року (п. 1.4. Договору №F17-05).

Овердрафтове кредитування Клієнта здійснюється Банком у межах ліміту і терміну, встановлених згідно п. п. 1.3,1.4 даного договору, з періодом беззупинного користування кредитом не більш 30 днів. Періодом беззупинного користування кредитом є період часу, протягом якого беззупинно існувало дебетове сальдо на поточному рахунку. Початком періоду беззупинного користування кредитом вважається перший день, починаючи з якого беззупинно існувало дебетове сальдо на поточному рахунку Клієнта при закритті банківського дня. Зменшення чи зростання заборгованості за кредитом в цей період не впливають на зміну дати початку періоду беззупинного користування кредитом. Датою закінчення періоду беззупинного користування кредитом вважається день, по закінченні якого на поточному рахунку зафіксоване нульове дебетове сальдо (п. 1.5. Договору №F17-05).

За умовами п. 2.2. Договору №F17-05, Клієнт зобов`язався, зокрема:

- 2.2.1. використовувати кредит на цілі, зазначені в п. 1.1 даного договору;

- 2.2.2. сплатити відсотки за весь час фактичного користування кредитом згідно п.п. 4.1., 4.2., 4.3 цього договору;

- 2.2.3. робити погашення кредиту, отриманого в межах установленого ліміту, не пізніше терміну закінчення періоду беззупинного користування кредитом, установленого п. 1.5. даного договору;

- 2.2.4. робити погашення різниці між заборгованістю за кредитом і знов встановленим угодою сторін лімітом відповідно до п. 2.3.2. даного договору, у випадку перевищення заборгованості за кредитом над сумою знов встановленого ліміту, протягом операційного дня, за станом на який виникла різниця. Погашення цієї різниці трактується як погашення кредиту;

- 2.2.5. зробити повне погашення кредиту не пізніше терміну, встановленого п. 1.4. даного договору;

- 2.2.6. повідомляти Банк про обставини, що свідчать про наявність прав і вимог третіх осіб на предмет застави протягом трьох днів з моменту, коли зазначені обставини стали відомі Клієнту;

- 2.2.7. сплатити Банку винагороду відповідно до п.п. 4.4., 4.5., 4.6 даного договору.

При порушенні Клієнтом якого небуть із зобов`язань по сплаті відсотків за користування кредитом, передбачених п.п. 2.2.2., 4.1., 4.2., 4.3 даного договору; термінів повернення кредиту, передбачених п.п. 1.4, 1.5, 2.2.3, 2.2.4, 2.2.5, 2.3.4 даного договору, винагороди, передбаченої п.п. 2.2.7, 4.4, 4.5, 4.6 даного договору, Клієнт виплачує Банку за кожен випадок порушення пеню в розмірі 0,2 % від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу, але не більш подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який виплачується пеня (п. 5.1. Договору №F17-05).

Строк дії Договору №F17-05, згідно п. 6.1. якого, у частині а. 4.4. набирає сили з моменту підписання даного договору, в інших частинах - з моменту надання Клієнтом розрахункових документів на використання кредиту в межах зазначених у них сум, і діє в обсязі перерахованих коштів до повного виконання зобов`язань сторонами за даним договором (а.с. 24-26, т. 1)

Додатком №1 до договору про надання овердрафтового кредиту №F17-05 від 01 березня 2005 року сторони погодили, що для розрахунку відсотків за користування кредитом відповідно до договору про надання овердрафтового кредиту №F17-05 від 01.03.2005р. встановлюються диференційована відсоткова ставка.

Крім того, сторони визначили відсоткову ставку до розрахунку залежить від терміну існування непогашеного залишку по кредиту (а.с. 27, т. 1).

28.04.2005 року сторони уклали Додаткову угоду №1 до Договору №F17-05, сторони погодили, що на момент підписання даної додаткової угоди ліміт складає 170 000, 00 грн (а.с. 28, т. 1).

Додатковою угодою №2 до Договору №F17-05 від 04.10.2005 року сторони погодили відсоткову ставку, згідно наведеної таблиці (а.с. 29, т.1).

Додатковою угодою №3 до Договору №F17-05 від 15.11.2005 року сторони погодили відсоткову ставку, згідно наведеної таблиці (а.с. 30, т.1).

Додатковою угодою №4 до Договору №F17-05 від 01.03.2006 року сторони погодили, зокрема, що на момент підписання даної додаткової угоди ліміт складає 170 000, 00 (сто сімдесят тисяч) гривень (а.с. 31, т.1).

14.06.2018 року Банк здійснив державну реєстрацію змін до установчих документів ПАТ КБ "Приватбанк".

Крім того, Банк надавав Відповідачу послуги по обслуговуванню поточного рахунку НОМЕР_2 .

Факт виконання Банком своїх зобов`язань перед Відповідачем по Договору на здійснення фактору, Договору №F17-05 та Договору банківського обслуговування підтверджується наданими банківськими виписками.

Відповідач свої зобов`язання по вказаних договорах виконав не належним чином, допустивши заборгованість в загальній сумі 1 629 870, 01 грн, з яких: 400 000, 00 грн борг за кредитом, 6 000, 00 грн борг за процентами, 582 390, 99 грн борг за пенею по простроченій винагороді за Договором здійснення фактору; 149 831, 66 грн борг за кредитом, 119 316, 12 грн борг за процентами, 372 157, 83 грн борг за пенею згідно Договору №17-05; 173, 41 грн борг за Договором банківського обслуговування.

Відповідач Мале приватне підприємство "Торг-сервіс плюс" з 17.05.2010 року перебуває у стані припинення юридичної особи шляхом ліквідації за рішенням засновників (учасників) юридичної особи.

Банк надіслав Відповідачу Малому приватному підприємству "Торг-сервіс плюс" в особі ліквідаційної комісії заяву з кредиторськими вимогами на загальну суму 994 977, 96 грн, згідно якої просив розглянути вимоги АТ КБ "Приватбанк" на загальну суму 994 977, 96 грн, визнати зазначені вимоги та включити їх до проміжного ліквідаційного балансу (а.с. 213-214, т. 2).

Вказану заяву Банк надіслав Відповідачу в особі ліквідаційної комісії 10.11.2020 року цінним листом з описом вкладення (а.с. 215, т. 2).

Банк доводить, що зазначені вимоги не були розглянуті Відповідачем в особі ліквідаційної комісії, оскільки 22.12.2020 року поштове відправлення Банку було повернуто за зворотною адресою (а.с. 216-218, т.2).

Як зазначає Банк, його вимоги як кредитора відповідач в особі ліквідатора відповідного рішення щодо вказаної вимоги не розглядав, тому вважає такі дії комісії з припинення Відповідача як ухилення від розгляду вимог кредитора.

Зазначене стало підставою для звернення з позовом до суду з вимогою про включення кредиторських вимог АТ КБ "Приватбанк" в сумі 1629 870,01грн до проміжного ліквідаційного балансу, посилаючись на приписи ст. 112 ЦК України.

Спір у справі №906/214/21 стосується визнання та включення кредиторських вимог позивача АТ КБ "Приватбанк" у сумі 1629870,01грн до проміжного ліквідаційного балансу Відповідача Малого приватного підприємства "Торг-сервіс плюс" у зв`язку із припиненням його діяльності за рішенням засновників шляхом ліквідації.

Норми права, застосовані судом, оцінка доказів, аргументів, наведених учасниками справи, та висновки щодо порушення, не визнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду.

Згідно ч. 1 ст. 104 ЦК України передбачено, що юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників.

Частинами 3-4 ст. 105 ЦК України визначено, що учасники юридичної особи, суд або орган, що прийняв рішення про припинення юридичної особи, відповідно до цього Кодексу призначають комісію з припинення юридичної особи (комісію з реорганізації, ліквідаційну комісію), голову комісії або ліквідатора та встановлюють порядок і строк заявлення кредиторами своїх вимог до юридичної особи, що припиняється. Виконання функцій комісії з припинення юридичної особи (комісії з реорганізації, ліквідаційної комісії) може бути покладено на орган управління юридичної особи. До комісії з припинення юридичної особи (комісії з реорганізації, ліквідаційної комісії) або ліквідатора з моменту призначення переходять повноваження щодо управління справами юридичної особи. Голова комісії, її члени або ліквідатор юридичної особи представляють її у відносинах з третіми особами та виступають у суді від імені юридичної особи, яка припиняється.

Згідно ч. 5 вказаної статті визначає, що строк заявлення кредиторами своїх вимог до юридичної особи, що припиняється, не може становити менше двох і більше шести місяців з дня оприлюднення повідомлення про рішення щодо припинення юридичної особи.

Як свідчать матеріали справи, Відповідач Мале приватне підприємство "Торг-сервіс плюс" () з 17.05.2010 року перебуває у стані припинення згідно запису №2000025, за рішення засновників (учасників) юридичної особи або уповноваженого ними органу щодо припинення юридичної особи в результаті її ліквідації, ОСОБА_1 значиться головою комісії з припинення.

Частина перша статті 110 ЦК України передбачає, що юридична особа ліквідується, серед іншого, за рішенням її учасників або органу юридичної особи, уповноваженого на це установчими документами, в тому числі у зв`язку із закінченням строку, на який було створено юридичну особу, досягненням мети, для якої її створено, а також в інших випадках, передбачених установчими документами.

У відповідних правових нормах передбачено загальний порядок ліквідації юридичної особи, дотримання якого покладено на ліквідаційну комісію, а саме: прийняття рішення про ліквідацію, оприлюднення такого рішення з метою виявлення кредиторів, встановлення строку для заявлення кредиторами своїх вимог, складання проміжного ліквідаційного балансу із включенням до нього всіх активів (майна) та пасивів (кредиторської заборгованості), розрахунок з кредиторами відповідно до проміжного ліквідаційного балансу за рахунок грошових коштів, а у разі їх недостатності - за рахунок проданого майна, складання ліквідаційного балансу, внесення запису про припинення до державного реєстру.

Матеріали справи не містять строку, встановленого для заявлення вимог кредиторів до Відповідача.

Приписами частини восьмої статті 111 ЦК України встановлено, що ліквідаційна комісія (ліквідатор) після закінчення строку для пред`явлення вимог кредиторами складає проміжний ліквідаційний баланс, що включає відомості про склад майна юридичної особи, що ліквідується, перелік пред`явлених кредиторами вимог та результат їх розгляду. Проміжний ліквідаційний баланс затверджується учасниками юридичної особи, судом або органом, що прийняв рішення про ліквідацію юридичної особи.

Разом з тим, суд зазначає, що голова і члени ліквідаційної комісії, ліквідатор юридичної особи не є окремою юридичною особою, а лише наділені правом діяти від імені відповідної юридичної особи (близький за змістом висновок викладено Верховним Судом у постанові від 15.03.2018 у справі № 5/161/10).

Судом встановлено, що заяву Банку із кредиторськими вимогами до Малого приватного підприємства "Торг-сервіс плюс" від 10.11.2020 року, надіслану на юридичну адресу Відповідача, повернуто органом поштового зв`язку відправнику.

Згідно ч. 1 ст. 112 ЦК України визначено, що у разі ліквідації платоспроможної юридичної особи вимоги її кредиторів задовольняються у такій черговості: 1) у першу чергу задовольняються вимоги щодо відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, та вимоги кредиторів, забезпечені заставою чи іншим способом; 2) у другу чергу задовольняються вимоги працівників, пов`язані з трудовими відносинами, вимоги автора про плату за використання результату його інтелектуальної, творчої діяльності; 3) у третю чергу задовольняються вимоги щодо податків, зборів (обов`язкових платежів); 4) у четверту чергу задовольняються всі інші вимоги.

Вимоги однієї черги задовольняються пропорційно сумі вимог, що належать кожному кредитору цієї черги.

У разі відмови ліквідаційної комісії у задоволенні вимог кредитора або ухилення від їх розгляду кредитор має право протягом місяця з дати, коли він дізнався або мав дізнатися про таку відмову, звернутися до суду із позовом до ліквідаційної комісії. За рішенням суду вимоги кредитора можуть бути задоволені за рахунок майна, що залишилося після ліквідації юридичної особи (частина третя статті 112 ЦК України).

З огляду на викладене, ліквідаційною комісією Малого приватного підприємства "Торг-сервіс плюс" кредиторські вимоги Акціонерного товариства Комерційного банку "Приватбанк" не розглянуто.

Докази на підтвердження повної/часткової відмови ліквідаційної комісії Відповідача у задоволенні вимог кредитора АТ КБ "Приватбанк" матеріали справи не містять. В свою чергу, Відповідачем не доведено інше, що свідчить про ухилення комісією з припинення відповідача від розгляду кредиторських вимог Банку, тому у кредитора виникає право на захист його порушених прав в судовому порядку шляхом розгляду судом існуючих вимог; в разі обґрунтованості вимог кредитора, наслідком є їх задоволення та включення до проміжного ліквідаційного балансу юридичної особи або задоволення вимог кредитора за рахунок майна, що залишилося після ліквідації юридичної особи.

Як свідчать матеріали справи, заява з кредиторськими вимогами повернулася на адресу Банку, однак за штрихкодовим ідентифікатором 010 вбачається, що 29.12.2020 року відправлення прямує до точки видачі/доставки, однак не вказано дату вручення Банку повернутого відправлення.

Суд констатує, що вперше Банк звернувся до суду 01.02.21р. з позовною заявою до МПП "Торг-Сервіс Плюс" з вимогою зобов`язати відповідача в особі ліквідаційної комісії визнати та включити до проміжного ліквідаційного балансу кредиторські вимоги банку на загальну суму 1629870,01грн, розмір яких визначено станом на 20.10.20р. та які виникли за договорами банківського обслуговування (позовну заяву було надіслано поштовим зв`язком), однак ухвалою суду від 05.02.21 року було залишено без руху позовну заяву, а 02.03.2021 року повернуто без розгляду позовну заяву.

Згідно поштової накладної від 19.02.2021 року, Банк повторно звернувся з позовом до суду з даним позовом, згідно штемпелю суду позовну заяву зареєстровано 01.03.2021 року за №228.

Отже, суд приходить до висновку, що Банк звернувся з позовом до суду в межах строку, визначеного ч. 3 ст. 112 ЦК України.

Згідно статті 16 Цивільного кодексу України суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Одночасно з цим, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод визнається право людини на доступ до правосуддя, а відповідно до статті 13 Конвенції (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. При цьому, під ефективним способом слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

В свою чергу, під захистом права розуміється державно-примусова діяльність, спрямована на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин та забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною. Спосіб захисту може бути визначений як концентрований вираз змісту (суті) міри державного примусу, за допомогою якого відбувається досягнення бажаного для особи, право чи інтерес якої порушені, правового результату. Спосіб захисту втілює безпосередню мету, якої прагне досягнути суб`єкт захисту (позивач), вважаючи, що таким чином буде припинене порушення (чи оспорювання) його прав, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав.

Законодавством встановлений спеціальний порядок задоволення кредиторами своїх вимог до особи, яка припиняється шляхом звернення із відповідними вимогами до ліквідаційної комісії такої особи (постанова ВС у складі КГС від 20.01.20 у справі №922/416/19).

Судом встановлено, що Відповідачем порушено права Банку шляхом ухилення від розгляду його кредиторських вимог згідно вимоги від 10.11.2020 за захистом якого позивач звернутися до суду з позовом до комісії з припинення відповідача в порядку ч. 3 ст. 112 ЦК України.

Суд приходить до висновку, що обраний позивачем спосіб захисту шляхом зобов`язати включити кредиторські вимоги Акціонерного товариства Комерційного банку "Приватбанк" у загальному розмірі 1629870,01 грн до проміжного ліквідаційного балансу Малого приватного підприємства "Торг-сервіс плюс" () призведе до відновлення прав та законних інтересів позивача, а у Відповідача виник обов`язок по включенню до проміжного ліквідаційного балансу зазначених кредиторських вимог Банку.

Щодо розподілу судового збору

Відповідно до ст. 129 ГПК України судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись статтями 123, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Малому приватному підприємству "Торг-сервіс плюс" (11500, Житомирська область, м. Коростень, вул. Кірова, буд. 78, кв. 18, ) включити до проміжного ліквідаційного балансу кредиторські вимоги Акціонерного товариства Комерційного банку "Приватбанк" (01001, м. Київ, вул. М. Грушевського, буд. 1Д, ) у загальному розмірі 1 629 870, 01 грн. Видати наказ.

3.Стягнути з Малого приватного підприємства "Торг-сервіс плюс" (11500, Житомирська область, м. Коростень, вул. Кірова, буд. 78, кв. 18, ) на користь Акціонерного товариства Комерційного банку "Приватбанк" (01001, м. Київ, вул. М. Грушевського, буд. 1Д, ) - 2270,00грн судового збору. Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено: 01.06.21

Суддя Машевська О.П.

Віддрукувати:

1- у справу

2- позивачу (на адресу листування) м. Дніпро (рек. з повід.)

3- 5 відповідачу (рек. з повід.) на юр. адресу : АДРЕСА_2 та на адресу ліквідатора Пасічника В.І. ( АДРЕСА_3 ) та на адресу засновника Ходаківський І.А. на адресу АДРЕСА_4 (рек. з повідомл)