ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

про залишення апеляційної скарги без руху

31 травня 2021 року м. ОдесаСправа № 915/1349/20
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Таран С.В.,

Суддів: Будішевської Л.О., Поліщук Л.В.,

розглянувши апеляційну скаргу Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Южно-Українська атомна електрична станція" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом"

на додаткове рішення Господарського суду Миколаївської області від 24.03.2021, прийняте суддею Адаховською В.С., м. Миколаїв, повний текст складено 09.04.2021,

у справі №915/1349/20

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім Одеського кабельного заводу "Одескабель"

до відповідача: Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Южно-Українська атомна електрична станція" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом"

про стягнення 907 075,73 грн

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2020 р. Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім Одеського кабельного заводу "Одескабель" звернулося з позовом до Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Южно-Українська атомна електрична станція" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом", в якому у редакції заяви б/н від 15.01.2021 (вх.№589/21 від 16.01.2021) просило стягнути з відповідача на користь позивача борг у загальній сумі 907075,73 грн, з яких: 872942,26 грн основної заборгованості, 24616,97 грн інфляційних втрат та 9516,50 грн 3% річних.

За вказаною позовною заявою місцевим господарським судом 23.11.2020 відкрито провадження у справі №915/1349/20.

Рішенням Господарського суду Миколаївської області від 04.03.2021 у справі №915/1349/20 позов задоволено частково; стягнуто з Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Южно-Українська атомна електрична станція" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім Одеського кабельного заводу "Одескабель" заборгованість у розмірі 901151,42 грн, яка складається з: 872942,26 грн основного боргу, 8018,01 грн 3% річних та 20191,15 грн інфляційних витрат, а також 13517,28 грн судового збору; у задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

09.03.2021 до суду першої інстанції від Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім Одеського кабельного заводу "Одескабель" надійшла заява б/н від 07.03.2021 (вх.№3484/21 від 09.03.2021) про ухвалення додаткового рішення у справі №915/1349/20, в якій останнє просить стягнути з відповідача понесені позивачем судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000 грн.

Додатковим рішенням Господарського суду Миколаївської області від 24.03.2021 (суддя Адаховська В.С.) заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім Одеського кабельного заводу "Одескабель" б/н від 07.03.2021 (вх.№3484/21 від 09.03.2021) про ухвалення додаткового рішення у справі №915/1349/20 задоволено частково; стягнуто з Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Южно-Українська атомна електрична станція" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім Одеського кабельного заводу "Одескабель" 4470,61 грн витрат на професійну правничу допомогу; у задоволенні решти вимог відмовлено.

Не погодившись з прийнятим додатковим рішенням, Державне підприємство "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Южно-Українська атомна електрична станція" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" звернулося з апеляційною скаргою, в якій просить додаткове рішення Господарського суду Миколаївської області від 24.03.2021 у справі №915/1349/20 скасувати та ухвалити нове рішення, яким зменшити розмір витрат Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім Одеського кабельного заводу "Одескабель" на оплату правничої допомоги до 1000 грн.

Дана апеляційна скарга підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

Відповідно до частини першої статті 256 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

За умовами пункту 1 частини другої статті 256 Господарського процесуального кодексу України учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Згідно з частиною третьою статті 260 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 256 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції із заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Як вбачається зі змісту оскаржуваного додаткового рішення суду першої інстанції, його ухвалено 24.03.2021, а повний текст останнього складено та підписано 09.04.2021.

Отже, кінцевим строком для подання апеляційної скарги на додаткове рішення Господарського суду Миколаївської області від 24.03.2021 у справі №915/1349/20 є 29.04.2021.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що з апеляційною скаргою на додаткове рішення Господарського суду Миколаївської області від 24.03.2021 у справі №915/1349/20 скаржник звернувся засобами поштового зв`язку з пропуском встановленого процесуальним законом строку на апеляційне оскарження, а саме: 18.05.2021. Між тим апелянтом подано заяву №32/534 від 17.05.2021 (вх.№2239/21 від 26.05.2021) про поновлення вищенаведеного процесуального строку, яка мотивована тим, що значне зростання простроченої заборгованості Державного підприємства "Гарантований покупець" перед Державним підприємством "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" та суттєве зменшення обсягу відпуску електроенергії призвели до виникнення у відповідача фінансової кризи неплатежів, що, в свою чергу, зумовило збільшення кредиторської заборгованості та обсягів претензійно-позовної роботи. Крім того, за твердженням апелянта, внаслідок поширення коронавірусної хвороби (COVID-19) частина персоналу перебувала на дистанційній роботі, що також призвело до пропуску строку на апеляційне оскарження вищенаведеного додаткового рішення суду першої інстанції.

Згідно з частиною першою статті 119 Господарського процесуального кодексу України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Господарський процесуальний кодекс України не пов`язує право суду поновити пропущений процесуальний строк лише з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку. Поважними причинами пропуску процесуального строку визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, незалежними від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення процесуальної дії. Отже, у кожному випадку суд повинен з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінити доводи, що наведені на обґрунтування клопотання про його відновлення, та зробити мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку.

Суд може поновити пропущений процесуальний строк лише у виняткових випадках, тобто причини відновлення таких строків повинні бути не просто поважними, але й мати такий характер, не зважати на який було би несправедливим і таким, що суперечить загальним засадам законодавства.

Для поновлення процесуального строку суд має встановити відповідні обставини, задля чого заявник має довести суду їх наявність та непереборність, у зв`язку з тим, що фактично норма про можливість поновлення процесуальних строків є, по суті, пільгою, яка може застосовуватись як виняток із загального правила, оскільки в іншому випадку нівелюється значення чіткого визначення законодавцем кожного з процесуальних строків.

Сам по собі факт подання стороною клопотання про поновлення строку не зобов`язує суд автоматично відновити цей строк, оскільки вказане клопотання з огляду на приписи процесуального закону повинно містити обґрунтування поважності пропуску такого строку, а за необхідності - з посиланням на відповідні докази, які подаються до господарського суду на загальних підставах.

Отже, поновлення пропущеного процесуального строку є правом господарського суду, яким останній користується виходячи із поважності причин пропуску строку учасником справи і лише сам факт звернення з відповідним клопотання про поновлення строку не кореспондується з автоматичним обов`язком суду поновити цей строк.

Колегія суддів зауважує на тому, що Державним підприємством "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Южно-Українська атомна електрична станція" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" до заяви №32/534 від 17.05.2021 (вх.№2239/21 від 26.05.2021) про поновлення строку на апеляційне оскарження не додано жодного доказу на підтвердження своїх доводів щодо істотного збільшення обсягів претензійно-позовної роботи, а також на підтвердження взаємозв`язку такого збільшення (у разі, якщо воно мало місце) з наявністю, за твердженням Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Южно-Українська атомна електрична станція" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом", заборгованості Державного підприємства "Гарантований покупець" та суттєвого зменшення обсягу відпуску електроенергії.

Посилання скаржника на те, що пропуск строку на апеляційне оскарження додаткового рішення Господарського суду Миколаївської області від 24.03.2021 у справі №915/1349/20 зумовлений переведенням частини персоналу на дистанційний режим роботи, апеляційним господарським судом до уваги не приймаються, оскільки, по-перше, до заяви №32/534 від 17.05.2021 (вх.№2239/21 від 26.05.2021) про поновлення строку на подання апеляційної скарги не надано жодного доказу на підтвердження запровадження на підприємстві відповідача роботи у дистанційному режимі; по-друге, апелянтом взагалі не конкретизовано, яким чином здійснення частиною персоналу своїх трудових обов`язків на період карантину дистанційно унеможливило своєчасне оскарження вищенаведеного додаткового рішення місцевого господарського суду.

Враховуючи викладене, Південно-західний апеляційний господарський суд дійшов висновку про те, що несвоєчасне оскарження Державним підприємством "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Южно-Українська атомна електрична станція" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" додаткового рішення Господарського суду Миколаївської області від 24.03.2021 у справі №915/1349/20, з огляду на наведені скаржником доводи, які не підтверджені належними доказами (до заяви про поновлення строку не надано жодного додатку), не зумовлене обставинами, які є об`єктивно непереборними, незалежними від волевиявлення учасника справи та пов`язаними з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення зазначеної процесуальної дії.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

В рішенні Європейського суду з прав людини від 29.10 2010 у справі "Устименко проти України" суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін.

Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справі "Пономарьов проти України" правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, якщо строк на ординарне апеляційне оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності. Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак, такі повноваження не є необмеженими, тому від судів вимагається вказувати підстави для поновлення строку. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Мушта проти України" зазначено: "право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Однак, такі обмеження не можуть обмежувати реалізацію цього права у такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено. Ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету та має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями. Норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності, а їх застосування має відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби; зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані".

Європейський суд з прав людини в рішенні від 13.03.2018 у справі "Кузнєцов та інші проти Росії" підкреслив, що поновлення строків на оскарження означає відступ від принципу res judicata, а тому особи, які оскаржують рішення за межами наданих законом строків, мають діяти з достатнім поспіхом.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що причини пропуску строку, зазначені апелянтом в обґрунтування відповідної заяви, не є поважними для поновлення процесуального строку на оскарження додаткового рішення Господарського суду Миколаївської області від 24.03.2021 у справі №915/1349/20, оскільки не підтверджені жодними доказами, що відповідно до вимог процесуального закону є підставою для залишення апеляційної скарги без руху з наданням строку для зазначення інших підстав для поновлення пропущеного строку.

Відповідно до частини другої статті 260 Господарського процесуального кодексу України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу у вигляді залишення апеляційної скарги без руху.

Встановивши недоліки апеляційної скарги Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Южно-Українська атомна електрична станція" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (неповажність зазначених ним причин пропуску строку на апеляційне оскарження), колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду залишає вказану апеляційну скаргу без руху з метою надання скаржникові можливості усунути вищезазначені недоліки, а саме: вказати інші підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження додаткового рішення Господарського суду Миколаївської області від 24.03.2021 у справі №915/1349/20 з наданням доказів, що їх підтверджують.

Керуючись статтями 174, 232-235, 258, 259, 260 Господарського процесуального кодексу України, Південно-західний апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Южно-Українська атомна електрична станція" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" на додаткове рішення Господарського суду Миколаївської області від 24.03.2021 у справі №915/1349/20 залишити без руху.

Встановити Державному підприємству "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Южно-Українська атомна електрична станція" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" строк для усунення недоліків його апеляційної скарги: 10 днів з дня вручення даної ухвали.

Роз`яснити скаржникові, що у разі неподання клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження з зазначенням поважних причин його пропуску або якщо вказані ним у заяві про усунення недоліків апеляційної скарги підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовить у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 261 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя С.В. Таран

Суддя Л.О. Будішевська

Суддя Л.В. Поліщук