РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

24.05.2021Справа № 910/21015/20

За позовомДержавного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі відокремленого підрозділу «Запорізька атомна електрична станція»
доТовариства з обмеженою відповідальністю «Еласт Атом»
простягнення 11 779,77 грн.
та за зустрічним позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Еласт Атом»
доДержавного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі відокремленого підрозділу «Запорізька атомна електрична станція»
простягнення 13 303,20 грн.
Суддя Босий В.П.

секретар судового засідання Єрмак Т.Ю.

Представники сторін:

позивача за первісним позовом:Мариніч Н.В.;
відповідача за первісним позовом:не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі відокремленого підрозділу «Запорізька атомна електрична станція» (надалі - ДП «НАЕК «Енергоатом») звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Еласт Атом» (надалі - ТОВ «Еласт Атом») про 11 779,77 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язання з поставки товару за договором поставки товару №264(2)20УК/53-121-01-20-09482 від 01.07.2020, у зв`язку з чим позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача пені у розмірі 11 779,77 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.01.2021 відкрито провадження у справі та ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, відповідачу визначено строк для подання відзиву на позов - протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали для подання заперечень на відповідь на відзив (якщо така буде подана) - протягом 5 днів з дня отримання відповіді на відзив, позивачу визначити строк для подання відповіді на відзив протягом 5 днів з дня його отримання.

02.02.2021 до Господарського суду міста Києва від Товариства з обмеженою відповідальністю «Еласт Атом» надійшов зустрічний позов, в якому заявник вказує на неналежне викання Державним підприємством «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі відокремленого підрозділу «Запорізька атомна електрична станція» грошового зобов`язання з оплати поставленого на підставі договору поставки товару №209(1)20УК/53-121-01-20-09406 від 01.06.2020 товару, у зв`язку з чим заявляє про стягнення 3% річних у розмірі 7 628,64 грн. та інфляційних у розмірі 5 674,56 грн. та просить зарахувати зустрічні позовні вимоги до первісного позову у розмірі 13 303,20 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.02.2021 прийнято зустрічний позов до розгляду з первісним позовом у справі №910/21015/20, вимоги за зустрічним позовом об`єднано в одне провадження з первісним позовом, вирішено перейти до розгляду справи №910/21015/20 за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 15.03.2021.

16.03.2021 через канцелярію суду від ДП «НАЕК «Енергоатом» надійшов відзив на зустрічну позовну заяву, відповідно до якого відповідач за зустрічним позовом вказує та те, що первісна позовна заява та зустрічний позов не є взаємопов`язаними, оскільки виникли з різних правовідносин, просить суд відмовити в задоволенні вимог за зустрічним позовом в повному обсязі.

У зв`язку з перебуванням судді Босого В.П. на лікарняному, підготовче судове засідання, призначене на 15.03.2021, не відбулося та ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.03.2021 підготовче засідання призначено на 14.04.2021.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.04.2021 підготовче судове засідання відкладено на 28.04.2021.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.04.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу №910/21015/20 до судового розгляду по суті за правилами загального позовного провадження на 24.05.2021.

Присутня в судовому засіданні представник ДП «НАЕК «Енергоатом» надала пояснення по суті спору, підтримала первісний позов та просила задовольнити вимоги за ним в повному обсязі, проти зустрічного позову заперечила та просила відмовити в задоволенні зустрічних позовних вимогах в повному обсязі.

Представник ТОВ «Еласт Атом» в судове засідання не з`явився, в заяві №077/21 від 22.04.2021, яка надійшла до суду 27.04.2021, просив здійснювати розгляд справи за відсутністю його представника, зустрічний позов підтримав та просив задовольнити в повному обсязі.

У судовому засіданні 24.05.2021 відповідно до приписів ч. 1 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача за первісним позовом, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

01.07.2020 між ДП «НАЕК «Енергоатом» (покупець) та ТОВ «Еласт Атом» (постачальник) був укладений договір поставки товару №264(2)20УК/53-121-01-20-09482 (надалі - «Договір»), відповідно до п. 1.1 якого постачальник зобов`язується поставити, а покупець прийняти і сплатити товар згідно з специфікацією (невід`ємний додаток №1 до договору).

Додатковою угодою №1 від 31.07.2020 до Договору сторони погодили внести зміни в п. 1.1 договору та виклали його в наступній редакції: постачальник зобов`язується поставити, а покупець прийняти і сплатити товар згідно специфікації, що є невід`ємним додатком до додаткової угоди №1».

Так, специфікацією сторонами узгоджено, зокрема, найменування продукції, кількість та її ціну і загальна вартість товару склала 690 408,00 грн.

Згідно з п. 4.2 Договору строк поставки товару: липень 2020 року.

На виконання умов Договору відповідач за первісним позовом поставив, а позивач за первісним позовом прийняв товар на загальну суму 690 408,00 грн., що підтверджується видатковими накладними №26 від 17.08.2020 на суму 323 784,00 грн. та №27 від 19.08.2020 на суму 366 624,00 грн.

Спір у справі виник у зв`язку із несвоєчасною, на думку позивача за первісним позовом, поставкою відповідачем за первісним позовом товару на підставі Договору, у зв`язку з чим позивач заявляє про стягнення з відповідача пені у розмірі 11 779,77 грн.

Укладений сторонами договір є договором купівлі-продажу, а відтак між сторонами виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання Глави 54 Цивільного кодексу України.

Вказаний договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов`язань, а саме майново-господарських зобов`язань згідно ст. ст. 173, 174, 175 Господарського кодексу України, ст. ст. 11, 202, 509 Цивільного кодексу України, і згідно ст. 629 Цивільного кодексу України є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 ст. 173 Господарського кодексу України визначено, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Матеріалами справи (видаткові накладні №26 від 17.08.2020 на суму 323 784,00 грн. та №27 від 19.08.2020 на суму 366 624,00 грн.) підтверджується факт поставки відповідачем за первісним позовом позивачу за первісним позовом товару згідно Договору на загальну суму 690 408,00 грн.

Згідно з частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Отже, з урахуванням положень ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України та п. 4.2 Договору ТОВ «Еласт Атом» мало поставити ДП «НАЕК «Енергоатом» товар на підставі Договору не пізніше 31.07.2020, тобто відповідачем за первісним позовом допущено прострочення виконання зобов`язання з поставки товару за Договором.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно із статтями 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Як унормовано приписами частини другої статті 42 Господарського процесуального кодексу України, учасники справи зобов`язані, зокрема: сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази.

Згідно з приписами частини першої статті 43 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Частиною 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Матеріалами справи підтверджується несвоєчасна поставка ТОВ «Еласт Атом» товару за видатковими накладними №26 від 17.08.2020 та №27 від 19.08.2020 на підставі Договору. Відповідачем факт прострочення виконання зобов`язання не спростовано.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідачем обставин, з якими чинне законодавство пов`язує можливість звільнення його від відповідальності за порушення зобов`язання, не наведено.

Позивачем за первісним позовом заявлено до стягнення з відповідача за первісним позовом пеню у розмірі 11 779,77 грн. за загальний період прострочення з 01.08.2020 по 18.08.2020.

Судом встановлено, що відповідач за первісним позовом у встановлений строк свого обов`язку з поставки товару не виконав, допустивши прострочення виконання зобов`язання, тому дії відповідача є порушенням зобов`язання (ст. 610 Цивільного кодексу України), і він вважається таким, що прострочив (ст. 612 Цивільного кодексу України), відповідно є підстави для застосування встановленої законом відповідальності.

Стаття 611 Цивільного кодексу України передбачає, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, якими зокрема є сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди.

У відповідності до ч. 1 ст. 216 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбаченому у Господарському кодексі України, іншими законами та договором.

Відповідно до ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з нормами ст. 230 Господарського кодексу України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Розуміння господарських санкцій у Господарському кодексі України є дещо ширшим поняття цивільно-правової неустойки. Під штрафними санкціями тут розуміються також і грошові суми, які учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити в разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності. Неустойка в розумінні ст. 549 Цивільного кодексу України - це спосіб забезпечення та санкція за порушення саме приватноправових (цивільно-правових) зобов`язань.

Пунктом 7.2 Договору передбачено, що за порушення строків поставки або недопоставку товару постачальник зобов`язаний сплатити покупцеві пеню в розмірі 0,1% вартості товару, за яким допущено прострочення виконання за кожен день прострочення, а за прострочення більше 30 (тридцяти) днів, постачальник додаткового сплачує покупцеві штраф у розмірі 7% (семи) від вказаної вартості. Нарахування штрафних санкцій здійснюється за весь час прострочення виконання зобов`язання.

Виходячи з того, що сторони умовами договору передбачили застосування у разі порушення строків поставки товару пені, спірні правовідносини є господарськими, а відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України господарські санкції, зокрема, пеня, застосовуються за порушення будь-яких господарських зобов`язань, не тільки за невиконання грошового зобов`язання, а відтак суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованою.

Суд погоджується з розрахунком позивача за первісним позовом та вважає за можливе стягнути з відповідача за первісним позовом пеню у розмірі 11 779,77 грн.

За таких обставин, суд приходить до висновку про задоволення первісних позовних вимог в повному обсязі та стягнення з ТОВ «Еласт Атом» на користь ДП «НАЕК «Енергоатом» пені у розмірі 11 779,77 грн.

Витрати по сплаті судового збору за первісним позовом відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на ТОВ «Еласт Атом».

Стосовно зустрічного позову ТОВ «Еласт Атом» суд дійшов висновку про залишення його без розгляду на підставі п. 8 ч. 1 ст. 226 Господарського процесуального кодексу України виходячи з наступного.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 226 Господарського процесуального кодексу України суд залишає позов без розгляду, якщо провадження у справі відкрито за заявою, поданою без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172, 173 цього Кодексу, і позивач не усунув цих недоліків у встановлений судом строк.

Частиною 2 статті 180 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.

Зустрічна позовна заява, яка подається з додержанням загальних правил пред`явлення позову, повинна відповідати вимогам статей 162, 164, 172, 173 цього Кодексу (ч. 4 ст. 180 Господарського процесуального кодексу України).

Ознаками зустрічного позову є його взаємопов`язаність із первісним позовом і доцільність його спільного розгляду з первісним позовом, зокрема коли позови виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову. Вимоги за зустрічним позовом можуть різнитися з вимогами первісного позову, але вони об`єднуються в одне провадження з первісним позовом ухвалою суду.

Взаємна пов`язаність зустрічного та первісного позовів може виражатись у підставах цих позовів або поданих доказах, вимоги за зустрічним і первісним позовами можуть зараховуватись. Водночас подання зустрічного позову, задоволення якого виключатиме повністю або частково задоволення первісного позову, має на меті довести відсутність у позивача матеріально-правової підстави на задоволення первісного позову через відсутність матеріальних правовідносин, з яких випливає суб`єктивне право позивача за первісним позовом.

Тобто, необхідним для прийняття до розгляду зустрічної позовної заяви є встановлення судом її взаємопов`язаності і доцільності спільного розгляду з первісним позовом, у випадку чого обидва позови об`єднуються в одне провадження.

Системний аналіз норм процесуального законодавства дає підстави для висновку про те, що, підстави та порядок об`єднання і роз`єднання позовних вимог визначено статтею 173 Господарського процесуального кодексу України, проте вказаною статтею не охоплено питання об`єднання позовних вимог первісного та зустрічного позовів в одне провадження, в той же час такі правила об`єднання визначені частиною 2 статті 180 Господарського процесуального кодексу України (взаємопов`язаність і доцільність спільного розгляду).

Так, вимоги позивача за зустрічним позовом обґрунтовані неналежним виконанням ДП «НАЕК «Енергоатом» грошового зобов`язання з оплати поставленого на підставі договору поставки товару №209(1)20УК/53-121-01-20-09406 від 01.06.2020 товару, у зв`язку з чим ТОВ «Еласт Атом» заявлено вимоги про стягнення 3% річних у розмірі 7 628,64 грн. та інфляційних у розмірі 5 674,56 грн.

Крім того, вимоги за зустрічним позовом заявник просить зарахувати до первісного позову на підставі ч. 11 ст. 238 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої у разі часткового задоволення первісного і зустрічного позовів про стягнення грошових сум суд проводить зустрічне зарахування таких сум та стягує різницю між ними на користь сторони, якій присуджено більшу грошову суму.

Отже, зустрічні позовні вимоги у даній справі стосуються іншого договору, ніж той на підставі якого заявлено вимоги у первісному позові, проте, за твердженням ТОВ «Еласт Атом», доцільність розгляду зустрічного позову в одному провадженні з первісним полягає в тому, що задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.

Зокрема, позивач за зустрічним позовом стверджує, що відповідач за зустрічним позовом, як покупець за договору поставки товару №209(1)20УК/53-121-01-20-09406 від 01.06.2020, не виконує грошове зобов`язання з оплати отриманого на підставі такого договору товару, чим позбавляє ТОВ «Еласт Атом» можливості розраховуватись із заводом-постачальником, у якого такий товар купляється останнім, що, в свою чергу, тягне за собою несвоєчасну поставку товару, в тому числі, ДП «НАЕК «Енергоатом» на підставі Договору.

На думку ТОВ «Еласт Атом», встановлення фактів неналежного виконання ДП «НАЕК «Енергоатом» грошового зобов`язання за договором поставки товару №209(1)20УК/53-121-01-20-09406 від 01.06.2020 і спричинення цим наслідків у вигляді несвоєчасної поставки товару за Договором, дає підстави для задоволення зустрічного позову та відмови в задоволенні первісного позову з огляду на наявність, в такому разі, вини самого покупця у несвоєчасній поставці товару на підставі Договору.

Суд відзначає, що визначення предмета і підстав зустрічного позову - це право, яке належить його заявнику; натомість установлення обґрунтованості обставин зустрічного позову - це обов`язок суду, який здійснюється під час розгляду справи, а не на стадії прийняття зустрічної позовної заяви.

Аналогічні висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28.11.2018 у справі №607/6092/18 (провадження №14-483цс18), від 05.06.2019 у справі №607/6865/2018 (провадження №14-212цс19).

Для з`ясування обґрунтованості доводів стосовно того, що невиконання грошового зобов`язання за договором поставки товару №209(1)20УК/53-121-01-20-09406 від 01.06.2020 спричинило несвоєчасну поставку товару на підставі договору поставки товару №264(2)20УК/53-121-01-20-09482 зустрічний позов був прийнятий до розгляду.

Із висновків, викладених в постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 16.10.2020 у справі №910/7186/19, вбачається, що суд не має обов`язку постановляти ухвалу про залишення зустрічної позовної заяви без руху і надавати позивачу строк для усунення недоліків, оскільки відповідно норм процесуального законодавства у переліку вимог, недодержання яких є підставою залишення заяви без руху після її прийняття до розгляду, відсутнє посилання на порушення правил об`єднання.

Під час розгляду справи судом встановлено, що з матеріалів справи не вбачається обґрунтованості доводів позивача за зустрічним позовом того, що невиконання грошового зобов`язання за договором поставки товару №209(1)20УК/53-121-01-20-09406 від 01.06.2020 спричинило несвоєчасну поставку товару на підставі договору поставки товару №264(2)20УК/53-121-01-20-09482, що в свою чергу свідчить про відсутність підстав для висновку про взаємопов`язаність і доцільність спільного розгляду первісного та зустрічного позовів в одному провадженні, оскільки в іншому випадку будуть порушення правила об`єднання.

Оскільки, в даному випадку, порушені правила об`єднання позовних вимог, і фактично позивач за зустрічним позовом не міг усунути недоліки зустрічної позовної заяви, адже встановлення та усунення недоліків у зв`язку з порушенням правил об`єднання Господарським процесуальним кодексом України не передбачено, то зустрічна позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Еласт Атом» підлягає залишенню без розгляду на підставі п. 8 ч. 1 ст. 226 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 129, 173, 180, 226, 233, 237-240 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі відокремленого підрозділу "Запорізька атомна електрична станція» задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Еласт Атом» (03062, м. Київ, вул. Нивська, 4-Г; ідентифікаційний код 42552474) на користь Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» (01032, м. Київ, вул. Назарівська, 3; ідентифікаційний код 24584661) в особі відокремленого підрозділу «Запорізька атомна електрична станція» (71504, Запорізька обл., м. Енергодар, вул. Промислова, 133; ідентифікаційний код 19355964) пеню у розмірі 11 779 (одинадцять тисяч сімсот сімдесят дев`ять) грн. 77 коп. та судовий збір у розмірі 2 102 (дві тисячі сто дві) грн. 00 коп. Видати наказ.

3. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Еласт Атом» до Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі відокремленого підрозділу «Запорізька атомна електрична станція» про стягнення 13 303,20 грн. залишити без розгляду.

4. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

5. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 03.06.2021.

Суддя В.П. Босий