РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

02.06.2021Справа № 910/3499/21

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Будгенсервіс" (м. Київ)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Ларгос" (м. Київ)

про стягнення 130.500,00 грн

Суддя Ващенко Т.М.

Секретар судового засідання Шаповалов А.М.

Представники сторін: не викликались

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Будгенсервіс" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Ларгос" про стягнення 130.500,00 грн, з яких: 40.000,00 грн основного боргу, 90.500,00 грн пені.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивачем відповідачу було перераховано суму авансу для виконання підрядних робіт за Договором № АН-СП-105 від 17.04.18., однак такі роботи виконано не було, з огляду на що позивач повідомив контрагента про відмову від договору та вимагав повернути невикористаний аванс.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.03.21. відкрито провадження у справі № 910/3499/21 та постановлено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (без проведення судового засідання).

Конверт, який направлявся відповідачу на адресу, вказану в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, з ухвалою від 10.03.21., було повернуто до суду відділенням поштового зв`язку АТ "Укрпошта" з відміткою "за закінченням терміну зберігання". Іншої адреси відповідача сторони суду не повідомили.

Також судом враховано, що частинами 1, 2 ст. 3 ЗУ «Про доступ до судових рішень» визначено, що для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 ЗУ «Про доступ до судових рішень»).

Враховуючи наведене, господарський суд зазначає, що відповідач мав право та дійсну можливість ознайомитись, зокрема, з судовими рішеннями по справі в Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Отже, відповідач належним чином повідомлявся про розгляд справи № 910/3499/21, однак своїм правом на подачу письмового відзиву не скористався, доказів на обґрунтування своєї правової позиції у справі не надав.

У разі неподання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч. 9 ст. 165 ГПК України).

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. 4 ст. 13 ГПК України).

Оскільки клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не надходило, а наявні у матеріалах справи документи достатні для прийняття повного та обґрунтованого судового рішення, у відповідності до ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними у справі матеріалами.

Судом встановлено, що з моменту відкриття провадження у справі сплив достатній строк, для подання всіма учасниками справи своїх доводів, заперечень, відзивів, доказів тощо, у зв`язку з чим суд вважає за можливе здійснити розгляд даної справи по суті заявлених вимог.

Рішення у даній справі прийнято з перевищенням встановленого ст. 248 Господарського процесуального кодексу України строку, проте у розумний строк. При цьому суд очікував, що відповідач скористається наданими йому процесуальними правами.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (ч. 5 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України).

Розглянувши надані документи і матеріали, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

За змістом ст. 509 Цивільного кодексу України, ст. 173 Господарського кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За приписами ст. ст. 11, 509 Цивільного кодексу України зобов`язання виникають, зокрема, з договору.

Згідно зі ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст. ст. 6, 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

17.04.18. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Будгенсервіс" (Генпідрядник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Ларгос" (Підрядник) було укладено договір підряду № АН-СП-105 (надалі - Договір).

За умовами п. 1.1. Договору Генпідрядник доручає, а Підрядник приймає на себе зобов`язання виконати роботи відповідно до Технічного завдання (Додаток № 2 до цього Договору), Одиничних розцінок (Додаток № 1 до цього Договору) та замовлень Генпідрядника із стяжок підлоги, штукатуренню поверхонь стін та відкосів (з перепадом не більше 1мм на 1м) в Житловому будинку №1 (далі по тексту - "Роботи", на об`єкті - "Будівництво житлового комплексу з магазинами, офісами, приміщеннями побутового обслуговування та підземним паркінгом по вул. Боженка, 75-77, Володимиро-Либідські, 21-17, вул. Антоновича, 118 в Голосіївському районі м. Києва (далі по тексту "Об`єкт"), а Генпідрядник зобов`язується прийняти та оплатити виконані роботи відповідно до умов Договору.

Згідно з п. 2.1. Договору строк виконання Підрядником робіт з стяжки підлоги, штукатуренню поверхонь стін та відкосів на одному поверсі Об`єкту становить не більше 15 календарних днів з дати підписання сторонами Акту передачі фронту робіт. Підрядник зобов`язаний виконати роботи, усунути можливі недоліки та передати виконані роботи Генпідряднику.

Відповідно до п. 2.3. Договору належним повідомленням передачі Генпідрядником Підряднику фронту робіт є підписання Акту приймання-передачі фронту робіт.

Пунктом 3.1. Договору сторони погодили, що загальна ціна Договору визначається Сторонами на підставі об`єму фактично виконаних робіт, що фіксуються Сторонами в Актах приймання-передачі виконаних робіт, які розраховуються на підставі затверджених Сторонами Одиничних розцінок за виконані роботи - Додаток № 1 до цього Договору.

Умовами п.п. 4.1. - 4.2. Договору сторони домовились, що оплата робіт та аванси здійснюються Генпідрядником шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок Підрядника. Авансовий платіж на проведення Робіт в розмірі 30.000,00 грн (з ПДВ) здійснюється Генпідрядником протягом 5 робочих днів з моменту підписання цього Договору. Розрахунок за виконані роботи здійснюється Генпідрядником в строки та в розмірах, що були погоджені Генпідрядником на підставі листів-замовлень Підрядника з урахуванням вимог п. 5.4.17 та п. 6.2. цього Договору.

Відповідно до п. 6.1. Договору передача Підрядником виконаних робіт і приймання їх Генпідрядником здійснюється після закінчення робіт в повному обсязі на поверсі за видом робіт (штукатурення стін, влаштування стяжки підлого тощо) по Актах приймання виконаних підрядних робіт окремо по кожному поверху. Приховані роботи приймаються з оформленням Актів огляду прихованих робіт.

Згідно з п. 6.2. Договору складання (оформлення) документації щодо виконання робіт (Акт приймання виконаних підрядних робіт, Акт огляду прихованих робіт та ін. виконавчу документацію) та передача її Генпідряднику до 20 числа поточного місяця виконання робіт покладається на Підрядника. До 25 числа поточного місяця виконання робіт Підрядник зобов`язаний надати Генпідряднику на затвердження Орієнтовний графік виконання робіт та фінансування в наступному місяці.

Після завершення виконання Робіт в повному обсязі Підрядник надає Генпідряднику (його уповноваженому представнику) в двох примірниках підписаний ним Акт приймання виконаних підрядних робіт, та ін. виконавчу документацію (п. 6.3. Договору).

За змістом п. 6.4. Договору Генпідрядник протягом 7 банківських днів з моменту отримання розглядає Акт приймання виконаних підрядних робіт і підписує його, або надає Підряднику зауваження про недоліки в роботі.

Відповідно до п. 11.1. Договору Договір набуває чинності в день його підписання та діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за даним Договором.

Відповідно до ст. 837 Цивільного кодексу України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Частинами 1, 2 ст. 238 ЦК України передбачено, що підрядник має право, якщо інше не встановлено договором, залучити до виконання роботи інших осіб (субпідрядників), залишаючись відповідальним перед замовником за результат їхньої роботи. У цьому разі підрядник виступає перед замовником як генеральний підрядник, а перед субпідрядником - як замовник. Генеральний підрядник відповідає перед субпідрядником за невиконання або неналежне виконання замовником своїх обов`язків за договором підряду, а перед замовником - за порушення субпідрядником свого обов`язку.

Статтею 846 ЦК України передбачено, що строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду. Якщо у договорі підряду не встановлені строки виконання роботи, підрядник зобов`язаний виконати роботу, а замовник має право вимагати її виконання у розумні строки, відповідно до суті зобов`язання, характеру та обсягів роботи та звичаїв ділового обороту.

Згідно зі ст. 854 ЦК України якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково. Підрядник має право вимагати виплати йому авансу лише у випадку та в розмірі, встановлених договором.

22.05.18. сторони підписали Акт № 22.05.18/1 приймання-передачі фронту робіт, відповідно до якого відповідач мав приступити до виконання робіт на 8-иу поверсі секції № 1 Об`єкту будівництва.

Платіжними дорученнями № 1147 від 23.05.18. (на суму 15.000,00 грн), № 1202 від 04.06.18. (на суму 15.000,00 грн), № 1224 від 11.06.18. (на суму 10.000,00 грн), позивачем перераховано відповідачу авансові платежі на проведення робіт за Договором.

Позивач зазначає, що роботи за Договором відповідачем так і не було виконано, у зв`язку з чим останньому 14.12.20. була направлена претензія № 14/1, якою повідомив про порушення умов Договору.

22.01.21. позивачем було направлено на адресу відповідача повідомлення № 22/1 про дострокове розірвання Договору, яким позивач повідомив про розірвання Договору з 25.01.21. та просив повернути суму авансових платежів у загальному розмірі 40.000,00 грн.

Умовами п. 12.3. Договору передбачено, зо Договір може бути розірваний в односторонньому порядку Генпідрядником, якщо, зокрема, Підрядник не приступив до виконання робіт у визначений термін або порушив строк виконання робіт більш як на 7 днів. У такому випадку Підрядник зобов`язаний протягом 5 днів з дня отримання письмового повідомлення про розірвання Договору повернути Генпідряднику сплачені останнім грошові кошти.

Договір вважається розірваним на 3-й календарний день з дня направлення Генпідрядником відповідного письмового повідомлення Підряднику (п. 12.4. Договору).

Відповідно до ст. 849 ЦК України замовник має право у будь-який час перевірити хід і якість роботи, не втручаючись у діяльність підрядника. Якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків. Якщо під час виконання роботи стане очевидним, що вона не буде виконана належним чином, замовник має право призначити підрядникові строк для усунення недоліків, а в разі невиконання підрядником цієї вимоги - відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків або доручити виправлення роботи іншій особі за рахунок підрядника. Замовник має право у будь-який час до закінчення роботи відмовитися від договору підряду, виплативши підрядникові плату за виконану частину роботи та відшкодувавши йому збитки, завдані розірванням договору.

Відповідачем вимога про повернення коштів виконана не була, в зв`язку з чим позивач звернувся до суду з даною позовною заявою, в якій просить суд стягнути з відповідача суму попередньої оплати за Договором в розмірі 40.000,00 грн.

Матеріали справи містять докази належного виконання позивачем зобов`язань за Договором з передачі підряднику фронту робіт та сплати авансових платежів.

Проте, жодних доказів виконання відповідачем робіт за Договором до матеріалів справи не надано.

Статтею 526 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

В ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України зазначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

З огляду на відсутність доказів виконання робіт за Договором, його розірвання позивачем відповідно до п. 12.3. Договору та відсутність доказів повернення відповідачем суми сплаченої позивачем попередньої оплати, суд вважає позовні вимоги про стягнення з відповідача 40.000,00 грн обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню.

Позивачем також пред`явлено до стягнення з відповідача 90.500,00 грн пені, нарахованої з вересня 2020 року по лютий 2021 року.

Відповідно до п. 8.2. Договору якщо Підрядник прострочить строк виконання робіт, або усунення недоліків, Підрядник сплачує Генпідряднику пеню в розмірі 500,00 грн кожен день прострочення.

Згідно із ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Умовами Договору передбачено нарахування пені в розмірі 500,00 грн кожен день прострочення Підрядником виконання робіт за Договором.

Проте, суд звертає увагу на те, що пеня, як різновид неустойки, характеризується тим, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного зобов`язання, і нарахування пені в твердому розмірі (500 грн за кожен день прострочення) суперечить положенням Цивільного кодексу України.

З огляду на наведене, позовна вимога про стягнення з відповідача суми пені в розмірі 500 грн за кожен день прострочення загальною сумою 90.500,00 грн, суперечить вимогам закону та не може бути задоволена судом.

Як передбачено ч. ч. 1, 2 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно з ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст. ст. 76, 77 ГПК України).

Положеннями ст. 86 ГПК України унормовано наступне. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідач під час розгляду справи не надав суду жодних доказів, які б спростовували заявлені позовні вимоги.

Таким чином, судом встановлено, що позовні вимоги про стягнення з відповідача 40.000,00 грн попередньої оплати є доведеними, обґрунтованими, відповідачем у встановленому законом порядку не спростовані, а отже, підлягають задоволенню. В задоволенні вимог про стягнення з відповідача пені в розмірі 90.500,00 грн належить відмовити.

Відповідно до статті 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

За змістом частин 1, 3 статті 124 Господарського процесуального кодексу України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Згідно із наявним у позовній заяві попереднім розрахунком судових витрат, розмір судових витрат, які позивач очікував понести у зв`язку з розглядом даної справи, становив 3.405,00 грн - судовий збір.

Водночас, 24.03.21. від позивача надійшов попередній розрахунок витрат на професійну правничу допомогу, відповідно до якого сума витрат на професійну правничу допомогу адвоката попередньо складає 50.000,00 грн.

Суд звертає увагу позивача на те, що першою заявою позивача по суті спору є позовні заява, у зв`язку з чим поданий 24.03.21. попередній розрахунок витрат на професійну правничу допомогу судом не приймається.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору за розгляд позовної заяви (2.270,00 грн) покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 73, 74, 76-80, 86, 129, 219, 232, 233, 236-238, 240, 241, 252 ГПК України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Ларгос" (03134, м. Київ, вул. Якутська, буд. 10; ідентифікаційний код 41302984) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Будгенсервіс" (01015, м. Київ, вул. Лейпцизька, 15; ідентифікаційний код 39097610) 40.000 (сорок тисяч) грн 00 коп. попередньої оплати, 695 (шістсот дев`яносто п`ять) грн 79 коп. судового збору.

3. В іншій частині в позові відмовити.

4. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили у відповідності до приписів ст. 241 Господарського процесуального кодексу України. Рішення господарського суду може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені ст.ст. 253, 254, 256-259 ГПК України з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 Розділу XI "Перехідні положення" ГПК України.

Суддя Т.М. Ващенко