ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________
УХВАЛА

31 травня 2021 року м. ХарківСправа № 922/2076/21

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Шатернікова М.І.

без виклику представників сторін

розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Мегалайн Інвест" про забезпечення позову, подану разом з позовною заявою по справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Мегалайн Інвест" (65012, м. Одеса, вул. Осипова, 44; ідент. код 39245283)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Енджел Кепітал" (61037, м. Харків, вул. Плеханівська, 126/1; ідент. код 40774112)

про стягнення 560 070,14 грн.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Мегалайн Інвест" 28.05.2020 р. звернулось до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Енджел Кепітал", в якому просить суд стягнути з відповідача заборгованість за договорами генерального підряду № 03/19-Р та № 04/19-Р від 04.06.2019 у загальному розмірі 560 070,14 грн, з яких: 461407,49 грн сума основного боргу за двома договорами ( 242645,38 грн та 218762,11 грн відповідно); 13855,99 грн. відсотки за користування грошовими коштами; 38665,91 грн. інфляційних нарахувань та 46140,75 грн штрафу (24264,54 грн та 21876,21 грн відповідно). Також позивач просить суд покласти на відповідача витрати зі сплати судового збору.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 31 травня 2021 року прийнято позов ТОВ "Мегалайн Інвест" до розгляду, відкрито провадження у справі № 922/2076/21, розгляд якої вирішено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження, судове засідання призначено на 10:00 год. 30.06.2021.

Одночасно з позовною Товариством з обмеженою відповідальністю "Мегалайн Інвест" подано до суду заяву про забезпечення позову, в якій позивач просить суд забезпечити позов шляхом накладення арешту на кошти Товариства з обмеженою відповідальністю "Енджел Кепітал", що знаходяться на його банківських рахунках, у розмірі 560070,14 грн.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову позивач вказує на те, що позивач неодноразово намагався зв`язатись з відповідачем для мирного урегулювання спору, однак відповідач на зв`язок не виходить, від будь-яких контактів ухиляється. Такі дії відповідача свідчать про його не бажання сплачувати заборгованість в добровільному порядку, тому позивач змушений звернутись за захистом своїх прав до суду. За таких обставин, позивач вважає, що у суду є усі підстави вжити заходи забезпечення позову, оскільки невжиття таких заходів в подальшому може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду та ефективно захистити інтереси позивача. При цьому суттєвий ризик унеможливлення виконання майбутнього рішення суду на користь позивача в даній справі (якщо таке рішення буде винесене) підтверджується тим, що за даними Автоматизованої системи виконавчих проваджень на даний час відносно відповідача відкрито 3 виконавчі провадження, тобто, за твердженнями заявника, навіть програвши суд, відповідач не поспішає виконувати судові рішення.

Одночасно позивач не вбачає необхідності у наданні зустрічного забезпечення у зв`язку зі зверненням з даною заявою про забезпечення позову у порядку ст. 141 ГПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 140 ГПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, дослідивши надані заявником до заяви про забезпечення позову документи, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 136 ГПК України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч. 4 ст. 137 ГПК України).

При вирішенні питання про забезпечення позову суди мають здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

При цьому, умовою застосування заходів забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

Втім, всупереч вимог статей 13, 74 ГПК України позивачем не доведено належними та допустимими доказами вчинення відповідачем дій, спрямованих на фактичне відчуження належного йому нерухомого майна (пошук покупців, розміщення оголошення про продаж тощо). Також матеріали справи не містять доказів вчинення відповідачем умисних дій, які спрямовані на істотне ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду у даній справі.

Доводи заявника у даному випадку є лише його оціночними судженнями, побоюваннями, що не підтверджені належними засобами доказування, та не можуть бути прийняті судом як доказ, що свідчить про реальну загрозу невиконання рішення суду по даній справі.

При цьому, саме лише посилання на можливе ухилення від виконання зобов`язань за договором та наявну заборгованість, на думку суду не є достатньою підставою для вжиття заходів забезпечення позову, оскільки особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати необхідність вжиття відповідного заходу забезпечення позову. Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтвердження доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Мегалайн Інвест" про вжиття заходів забезпечення позову.

Разом з тим, суд вважає за необхідне відмітити, що вимога про забезпечення позову, яку раніше було відхилено повністю або частково, може бути подана вдруге, якщо змінились певні обставини. Тобто на заяви про забезпечення позову, в задоволенні яких було відмовлено, не поширюється заборона повторно звертатись до господарського суду.

Керуючись ст.ст. 136, 137, 140, 232-235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Мегалайн Інвест" про забезпечення позову відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена, в порядку статей 255 - 257 Господарського процесуального кодексу України, України до Східного апеляційного господарського суду протягом десяти днів з дня підписання, з урахуванням приписів пункту 17.5 Перехідних положень ГПК України та п. 4 розділ Х Прикінцевих положень ГПК України.

Ухвалу підписано 31 травня 2021 року.

Суддя М.І. Шатерніков