РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
м. Київ

02.06.2021Справа № 910/4541/21

Суддя Господарського суду міста Києва Демидов В.О., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення (виклику) сторін, справу за позовом Міністерства оборони України (пр-т. Повітрофлотський, буд. 6, м. Київ, 03168) до Товариства з обмеженою відповідальністю «РОЗА ТРЕЙД» (вул. Янтарна, буд. 6, м. Київ, 03170) про стягнення 87 045,84 грн.,

без повідомлення (виклику) сторін,

ВСТАНОВИВ:

Міністерства оборони України (далі позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва (далі суд) з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «РОЗА ТРЕЙД» (далі відповідач, ТОВ «РОЗА ТРЕЙД») про стягнення 87 045,84 грн. штрафних санкцій, у тому числі 33 596,64 грн. пені та 53 449,20 грн. штрафу.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежаним виконанням відповідачем умов Договору № 286/3/19/129 про поставку для державних потреб матеріально-технічних засобів речової служби (за кошти Державного бюджету) України від 10.04.2019 в частині порушення термінів поставки товару, у зв`язку з чим позивач просить стягнути з відповідача штраф та пеню.

23.03.2021 автоматизованою системою документообігу Господарського суду міста Києва здійснено автоматичний розподіл судової справи між суддями, справі присвоєно єдиний унікальний номер 910/4541/21 та справу передано на розгляд судді Демидову В.О.

Ухвалою суду від 29.03.2021 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі № 910/4541/21 та призначено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням (виклику) сторін.

20.04.2021 представником відповідача через канцелярію суду був наданий відзив на позовну заяву, в якому останній заперечував проти задоволення позову в повному обсязі, посилаючись на те, що прострочення поставки товару за Договором № 286/3/19/129 про поставку для державних потреб матеріально-технічних засобів речової служби (за кошти Державного бюджету) України від 10.04.2019 було спричинено саме дією форс-мажорних обставин, поза волею відповідача та на які відповідач не міг вплинути, у зв`язку з чим ТОВ «РОЗА ТРЕЙД» є невинуватим та звільняється від відповідальності за наявне прострочення поставки.

В обгартування заперечень, викладених у відзиві на позовну заяву, відповідач вказував на те, що Кабінет Міністрів України, постановою № 211 від 11.03.2020 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», в редакції постанови Кабінету Міністрів України № 215 від 16.03.2020, запровадив ряд обмежень та заборон, зокрема: заборона регулярних та нерегулярних перевезень пасажирів міжміським автомобільним транспортом; припинення роботи метрополітену; заборона проведення масових заходів, у яких бере участь понад 10 осіб; рекомендації громадянам дотримуватись 1,5 метрової дистанції один від одного; роботу в дистанційному режимі та рекомендації особам, які досягли 60-річного віку утримуватись від перебування в соціумі, які унеможливили виконання відповідачем зобов`язань відповідно до умов Договору, оскільки роботу в`язального, фарбувального та швейного цехів, що заподіяні у виробництві товару, неможливо перевести на дистанційну роботу, а труднощі з перевезенням працівників до робочих місць та розміщення обладнання на робочих місцях в цехах з дотриманням дистанції 1,5 метри тощо значно уповільнили і навіть частково загальмували виробничі процеси. Виправити ситуацію шляхом залучення субпідрядників відповідач не міг, оскільки всі партнери та субпідрядники перебували в таких самих обставинах.

Відповідач також вказував на те, що про виникнення обставин, що унеможливлюють виконання зобов`язань за Договором, повідомив позивача листом від 18.03.2020 та зазначав про наявність форс-мажорних обставин у відповіді від 09.07.2020 на претензію позивача № 286/8/3743 від 22.05.2020, в підтвердження чого з Відповіддю № 2 від 12.08.2020 позивачу надавався Сертифікат Торгово-промислової палати України № 3100-201404, відповідно до якого форс-мажорні обставини діяли з 17.03.2020 до 15.05.2020.

Також, відповідач посилався на те, що відповідно до Актів приймального контролю товару за якістю № 1 та № 2 від 12.05.2020 товар прийнято позивачем на контроль в повному обсязі 12.05.2020, а приймання за кількістю завершено 15.05.2020, у зв`язку з чим, прострочення поставки товару не перевищило період дії форс-мажорних обставин, зазначений у Сертифікаті Торгово-промислової палати України № 3100-201404.

Крім того, відповідач звертав увагу на співвідношення ціни товару, встановлену Додатковою угодою № 2 до Договору, та розміру неустойки, заявленої позивачем до стягнення, яке становить 11,5% від вартості Договору, що при низькій ціні Договору, визначеної позивачем при відборі переможця торгів (переговірній процедурі) відкритих торгів, перетворює неустойку в тягар для відповідача.

25.05.2021 на адресу Господарського суду міста Києва від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якій позивачем було заявлено клопотання про поновлення строку на подачу відповіді на відзив.

Клопотання про поновлення строку було обґрунтовано тим, що постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2020 № 1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» на території України продовжено дію карантину з 19.12.2020 до 30.06.2021. Відповідно до протоколу Постійної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) № 20 від 18.03.2021 посилено карантинні обмеження. Рішенням Київської міської державної адміністрації на три тижні були введені заборони «червоної» зони та діяли транспортні обмеження метро і наземний громадській транспорт працював в режимі спецперевезень тільки за пропусками для працівників критичної інфраструктури.

Враховуючи зазначене, ситуацію, яка склалася в країні та встановленням Кабінетом Міністрів України на всій території України карантину, особливі умови роботи, встановлені для органів виконавчої влади, зокрема дистанційні умови, часті захворювання працівників Міноборони на короновірусну хворобу, а також відповідно до внесених змін до Розділу Х Господарського процесуального кодексу України «Прикінцеві положення», позивач просив суд визнати поважною причину пропуску строку подання відповіді на відзив та поновити строки.

Частинами першою та другою статті 119 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України) передбачено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Пунктом 4 ухвали суду від 29.03.2021 запропоновано позивачу у строк не пізніше п`ять днів з дня отримання відзиву на позовну заяву подати відповідь на відзив в порядку статті 166 ГПК України, копію якого направити відповідачу в той самий строк, докази направлення надати суду разом з відповіддю на відзив.

Відповідно до частини першої статті 118 ГПК України, право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку.

Як вбачається з матеріалів справи, відзив на позовну заяву був отриманий позивачем 22.04.2021, про що свідчать відомості з реєстру поштового відправлення трекінг № 078 (https://ukrposhta.ua/).

У той же час відповідь на відзив із зазначеним в ній клопотанням про поновлення строку на її подачу підписані та направлені позивачем засобами поштового зв`язку до суду 21.05.2021, що підтверджується квитанцією відділення поштового зв`язку від 21.05.2021 (трекінг№ 540), тобто з пропуском запропонованого строку на їх подачу.

На підтвердження надсилання відповіді на відзив відповідачу було надано квитанцією відділення поштового зв`язку від 21.05.2021 (трекінг № 540).

Як свідчать відомості з офіційного сайту організації поштового зв`язку УКРПОШТА https://track.ukrposhta.ua/ відправлення (трекінг № 078) було отримано відповідачем 24.05.2021.

Приймаючи до уваги вищевикладене, суд вважає за можливе задовольнити клопотання представника позивача та поновити строк на подачу відповіді на відзив.

Так, Позивач у відповіді на відзив вказував на те, що відповідач у відзиві зазначав про повідомлення 18.03.2020 Департамент державних закупівель та постачання матеріальних ресурсів Міністерства оборони України про настання форс-мажорних обставин та запропоновано розглянути можливість продовження строків поставки, однак на підтвердження зазначених обставин позивачу не було надано жодного документу і, як наслідок, Міністерством оборони України не було погоджено відповідачу продовження строків поставки за Договором.

Крім того, позивач звертав увагу, що термін дії самого Договору, відповідно до Додаткової угоди № 2 від 20.02.2020, було зазначено до 31.03.2020 та посилався на положення частини п`ятої статті 36 Закону України «Про публічні закупівлі» (в редакції, діючій на момент укладання Додаткової угоди № 2 та повідомлення про існування форс-мажорних обставин), відповідно до якої, дія договору про закупівлю може продовжуватися на строк, достатній для проведення процедури закупівлі на початку наступного року, в обсязі, що не перевищує 20 відсотків суми, визначеної в договорі, укладеному в попередньому році, якщо видатки на цю мету затверджено в установленому порядку.

Таким чином, на думку позивача, всі посилання відповідача у відзиві спростовуються, оскільки термін дії поставки не було погоджено та продовжено, а відповідно до вимог Договору, термін його дії закінчився 31.03.2020. Сертифікат про форс-мажорні обставини було надано відповідачем 10.08.2020 - вже через 4 місяці як закінчився термін дії самого Договору.

Позивач у відповіді на відзив також зазначав, що з огляду на положення частини першої статті 617 Цивільного кодексу України та частини другої статті 218 Господарського кодексу України, саме по собі включення до переліку форс-мажорних обставин карантину, не свідчить про те, що карантин автоматично звільняє сторону зобов`язання від відповідальності за невиконання його обв`язку. Форс-мажорні обставини не мають преюдиціальний (заздалегідь встановлений) характер та при їх виникненні, сторона яка посилається на їх дію повинна довести це.

31.05.2021 від представника відповідача на адресу суду надійшли заперечення на відповідь на відзив відповідно до яких останній проти позовних вимог заперечує у позові просить відмовити з підстав раніше викладених у відзиві на позовну заяву.

Частиною першою статті 252 ГПК України встановлено, що розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Згідно частини восьмої статті 252 ГПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи також заслуховує їх усні пояснення.

Враховуючи достатність часу, наданого сторонам для подачі доказів в обґрунтування своїх позицій у справі, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивності господарського процесу, господарським судом в межах наданих йому повноважень сторонам створені усі належні умови для надання доказів.

Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно дослідивши надані докази, суд встановив такі фактичні обставини.
Як вбачається з матеріалів справи, у відповідності до положень Закону України «Про публічні закупівлі», 10.04.2019 між Міністерством оборони України (далі Замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «РОЗА ТРЕЙД» (далі Постачальник) був укладений Договір № 286/3/19/129 про поставку для державних потреб матеріально-технічних засобів речової служби (за кошти Державного бюджету) України (далі Договір).

Відповідно до пункту 1.1. Договору, Постачальник зобов`язується у 2019 році поставити Замовнику спідню білизну (18310000-5) (Сорочка та кальсони демісезоні, вид 2 та вид 3) (лот. 4 Спідня білизна (18310000-5) (Сорочка та кальсони демісезоні, вид 2 та вид 3) (далі товар), а Замовник забезпечити приймання та оплату товару в асортименті, кількості, у строки (терміни), вказані у цьому Договорі.

Пунктом 1.2. Договору передбачено, що номенклатура товару, передбаченого до поставки за Договором, вимоги згідно яких виготовляється товар, строки (терміни) виконання Договору, визначаються нижчевикладеною Специфікацією, зокрема встановлено: загальна кількість товару, яку необхідно постачати, складає 21 000 шт., загальна ціна товару з ПДВ, складає 3 889 620,00 грн.

Договір набирає чинності з дати його підписання Сторонами і діє до 31.12.2019 (включно), а в частині проведення розрахунків до повного їх завершення (пункт 10.1. Договору).

Відповідно до частини п`ятої статті 36 Закону України «Про публічні закупівлі» та на підставі пункту 11.5. Розділу ХІ Договору, між Сторонами було укладено Додаткову угоду № 1 від 17.12.2020, якою термін діє Договору було продовжено до 31.03.2020 (включно).

20.02.2020 між Сторонами було укладено Додаткову угоду № 2, згідно з умовами якої пункт 1.2. Договору було доповнено Специфікацією на 2020 рік, якою встановлено, що загальна кількість товару, яку необхідно поставити до 31.03.2020, складає 4 200 шт., загальна ціна товару з ПДВ, складає 763 560,00 грн.

Пунктом 1.5. Договору, в редакції Додаткової угоди № 2 від 20.02.2020, товар постачається на об`єднані центри забезпечення після приймального контролю (якості) представниками Управління контролю якості (далі представник Замовника).

Згідно з пунктом 3.1. Договору, в редакції Додаткової угоди № 2 від 20.02.2020, ціна цього Договору становить: 4 653 180,00 грн., а саме: у 2019 році за Специфікацією становить: 3 889 620,00 грн., у 2020 році за Специфікацією становить: 763 560,00 грн.

Ціна за договором коригується у порядку визначеному у статті 36 Закону України «Про публічні закупівлі» (пункт 3.2. Договору).

Відповідно до пункту 5.1. Договору, товар постачається на умовах DDP - склад Замовника відповідно до Міжнародних правил по тлумаченню торговельних термінів Інкотермс у редакції 2010 року згідно з положеннями Договору. Строк поставки товару буде визначений в специфікації Договору (п.1.2.).

Положеннями пункту 5.2. Договору передбачено, що місцем поставки товару є об`єднані центри забезпечення Тилу Збройних Сил України (далі одержувачі Замовника) згідно з рознарядкою та ростовкою Міністерства оборони України, які є невід`ємною частиною Договору, з обов`язковим дотриманням передбачених ними вимог до асортименту, кількості, адреси одержувачів Замовника та черговості відвантажень. Поставка товару здійснюється транспортом Постачальника. Витрати щодо перевезення товару до місця приймання одержувачем Замовника, несе Постачальник.

Додатком № 1 до Додаткової угоди № 2 від 20.02.2020 «Рознарядка Міністерства оборони України за Специфікацією на 2020 рік» - об`єднаним центром забезпечення речовим майном є: в/ч НОМЕР_1 (46 ОЦЗ) код 07644539 (вул. Хуторська, 99, м. Одеса, 65041).

Пунктом 5.3. Договору передбачено, що датою поставки товару вважається дата вказана одержувачем Замовника у акті приймального контролю якості товару.

Постачальник зобов`язаний забезпечити поставку товару у строки, встановлені Договором (підпункт 6.3.1. пункту 6.3. Договору).

Згідно з пунктом 7.3. Договору, у разі невиконання або несвоєчасного виконання зобов`язань при закупівлі товарів за бюджетні кошти Постачальник сплачує Замовнику штрафні санкції (штраф, пеня) у розмірах передбачених пунктом 7.3. Договору.

Підпунктом 7.3.4. пункту 7.3. Договору передбачено, що за порушення строків виконання зобов`язання Постачальник сплачує пеню в розмірі 0,1 відсотка від вартості непоставленого товару за кожну добу затримки, а за прострочення понад 10 днів з Постачальника додатково стягується штраф у розмірі 7 відсотків вказаної вартості Договору.

Сплата неустойки (штрафу, пені) і відшкодування збитків, завданих неналежним виконанням обов`язків, не звільняють Сторони від виконання зобов`язань за Договором, крім випадків, передбачених законодавством України та Договором (підпунктом 7.3.7. пункту 7.3. Договору).

Відповідно до підпункту 7.3.9. пункту 7.3. Договору, неустойка (пеня, штраф) за несвоєчасне постачання продукції (товару) яка передбачена п. 7.3.4. договору нараховується в межах терміну дії договору, та не більше ніж до кінця поточного бюджетного року.

Пунктом 8.1. Договору передбачено, що Сторони звільняються від відповідальності за невиконання або неналежне виконання зобов`язань за цим Договором у разі виникнення обставин непереборної сили, які не існували під час укладання Договору та виникли поза волею Сторін (аварія, катастрофа, стихійне лихо, епідемія, епізоотія, війна тощо).

Сторона, що не може виконувати зобов`язання за Договором унаслідок дії обставин непереборної сили, повинна не пізніше ніж протягом п`яти календарних днів з моменту їх виникнення повідомити про це іншу Сторону у письмовій формі (пункт 8.2. Договору).

Положеннями пункту 8.3. Договору передбачено, що доказом виникнення обставин непереборної сили та строку їх дії є відповідний документ - сертифікат, який видається Торгово-Промисловою палатою України та регіональними Торгово-Промисловими палатами.

Сторони можуть бути звільнені від відповідальності за часткове чи повне невиконання обов`язків за Договором, якщо доведуть, що воно було викликано неконтрольованою перешкодою, яка відбулась поза контролем Сторін і виникло після укладення Договору (пункт 8.4. Договору).

Розділом ІX. передбачено, що у випадку виникнення спорів або розбіжностей Сторони зобов`язуються вирішувати їх шляхом взаємних переговорів та консультацій (пункт 9.1.); у разі недосягнення Сторонами згоди спори (розбіжності) вирішуються у судовому порядку (пункт 9.2.).

Зміни і доповнення до цього Договору вносяться тільки у письмовій формі шляхом укладання відповідних додаткових угод (крім випадків передбачених п.6.2.4 договору), які будуть додаватися до тексту цього Договору як невід`ємні його частини (пункт 11.5. Договору).

Відповідно до Актів приймального контролю товару за якістю № 1 від 12.05.2020 (посвідчення № 119) та № 2 від 12.05.2020 (посвідчення № 117) зазначені в акті вироби у кількості 4 200 штук завезені на в/склад (в/частину) № А2756 15.05.2020.

Про отримання товару в/ч № А2756 повідомило Департамент державних закупівель та постачання матеріальних ресурсів Міністерства оборони України 15.05.2020, що підтверджується повідомленнями-підтвердженнями № 238 на суму 545 400,00 грн. та № 240 від 15.05.2020 на суму 218 160,00 грн, а разом на 763 560,00 грн.

Приймаючи до уваги умови Договору та встановлений Додатковою угодою № 2 від 20.02.2020 строк поставки товару до 31.03.2020, а фактичну поставку товару 15.05.2020, позивач звернувся до відповідача із претензією № 286/8/3743 від 22.05.2020 про сплату штрафних санкцій у розмірі 87 045,84 грн., у тому числі 33 596,64 грн. пені та 53 449,20 грн. штрафу за прострочення поставки товару на 44 дня.

Згідно відповіді від 09.07.2020 на претензію, ТОВ «РОЗА ТРЕЙД» повідомило Міністерство оборони України (Департамент державних закупівель та постачання матеріальних ресурсів) про відсутність підстав для задоволення претензії у зв`язку зі звільненням відповідача від відповідальності за порушення зобов`язання відповідно до частини першої статті 617 Цивільного кодексу України та частини другої статті 218 Господарського кодексу України, оскільки воно сталось внаслідок дії непереборної сили.

В обґрунтування відповіді, відповідач посилаючись на наявність форс-мажорних обставин, а саме запровадження Кабінетом Міністрів України карантину на всій території України (постанова № 211 від 11.03.2020, в редакції постанови № 215 від 16.03.2020), що призвело до виникнення труднощів для Постачальника, пов`язаних з неможливістю виходу на роботу працівників та потребуванням певного часу для врегулювання питання щодо перевезення працівників виробництва до місць роботи, підбору працівників для заміни на період карантину тих працівників, що досягли 60-річного віку. Крім того, науково-виробничі центри стандартизації, метрології та сертифікації (лабораторії), які здійснюють перевірку матеріалів та виробів, в період карантину працювали в режимі «чергування», через що перевірка матеріалів та товару здійснювалась довше ніж зазвичай.

Додатково відповідач у відповіді від 09.07.2020 повідомив позивача, що Сертифікат Торгово-промислової палати України про засвідчення форс-мажорних обставин може бути наданий на вимогу.

Вказана відповідь була надіслана позивачу 10.07.2020, що підтверджується описом вкладення в цінний лист та накладною органу поштового зв`язку Укрпошта № 310 від 10.07.2020.

12.08.2020 ТОВ «РОЗА ТРЕЙД» було надіслано на адресу Міністерства оборони України (Департамент державних закупівель та постачання матеріальних ресурсів) відповідь № 2 на претензію, відповідно до якою додатково до попередньої відповіді на претензію було надано Сертифікат Торгово-промислової палати України № 3100-201404 про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) (вих. 10.08.2020 № 1262/05-4).

Однак, не погодившись із зазначеними відповідачем підставами звільнення від відповідальності за неналежне виконання договірних зобов`язань, позивач звернувся до суду із позовною заявою за захистом своїх прав.

Дослідивши обставини справи, надані матеріали, оцінивши надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи, а також належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов такого обґрунтованого висновку.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) та ст. 173 Господарського кодексу України (ГК України), господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Статтею 11 ЦК України та ст. 174 ГК України визначено, що господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Як зазначалось, між сторонами був укладений Договір № 286/3/19/129 про поставку для державних потреб матеріально-технічних засобів речової служби (за кошти Державного бюджету) України від 10.04.2019.

Відповідно до частини першої статті 265 ГК України, за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у обумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною першою статті 712 ЦК України визначено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (частина друга статті 712 ЦК України).

Частиною 1 ст. 193 ГК України визначено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних вимогах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Так, відповідно до частини першої статті 526 ЦК України, Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Стаття 629 ЦК України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За приписами підпункту 6.3.1. пункту 6.3. Договору, постачальник зобов`язаний забезпечити поставку товару у строки, встановлені договором.

Згідно з частиною першою статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Пунктом 2.5. Договору передбачено, що Постачальник зобов`язаний до початку поставки товару за договором разом з оголошенням письмово повідомити Представника про готовність партії товару до приймання та місце здійснення приймального контролю товару за якістю. Після отримання листа разом з оголошенням представник замовника протягом трьох робочих днів розпочинає приймальний контроль товару за якістю у приміщенні вказаному у листі.

Положеннями пункту 2.6. Договору передбачено, зокрема, що результати приймального контролю товару оформлюються актом приймального контролю товару за якістю.

Як вбачається з матеріалів справи, Замовником 30.03.2020 були отримані від ТОВ «РОЗА ТРЕЙД» оголошення № 1 та № 2 від 27.03.2020 про пред`явлення на приймальний контроль якості, про що свідчать підпису уповноважених осіб представника Замовника начальника (командира в/скалу (в/частини) в/ч НОМЕР_1 м. Одеса Ю.Д. Мельник.

Відповідно до умов Договору, позивачем (Замовником) було здійснено приймальний контроль товару за якістю, що підтверджується Актами приймального контролю товару за якістю № 1 від 12.05.2020 (на поставку 3000 шт.) та № 2 від 12.05.2020 (на поставку 1200 шт.), а всього позивачем було прийнято товару для контролю за якістю у кількості 4200 шт.

Вказані акти підписані уповноваженими представниками позивача та відповідача.

Претензій щодо кількісних та якісних показників поставленого товару позивачем не заявлено.

Зазначений у вищевказаних актах товар у загальній кількості 4200 шт. було відвантажено на склад в/ч № А2756 позивача (Замовника) 15.05.2020, що підтверджується посвідченнями № 117 та № 119.

Як встановлено судом, згідно з пунктом 5.3. Договору, датою поставки товару вважається дата вказана одержувачем замовника у акті приймального контролю якості товару.

Отже, датами виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань щодо поставки товару по Договору, є дати зазначені в Актах приймального контролю товару за якістю № 1 та № 2 від 12.05.2021, а саме: 12.05.2021.

Доказів, які підтверджують іншу дату поставки, позивач суду не надав.

Зазначені у посвідченнях № 117 та № 119 дати завезення товару на в/склад (в/частини) № А2756 позивача (Замовника) 15.05.2020, не можуть вважатись датами поставки товару, оскільки це протирічить пункту 5.3. Договору, яким визначено, що датою поставки товару вважається дата вказана одержувачем замовника у акті приймального контролю якості товару.

У зв`язку з викладеним, суд погоджується із доводами відповідача, викладеними у відзивні на позовну заяву, про постачання товару в повному обсязі 12.05.2020.

Приймаючи до уваги, що за умовами п. 1.2. Договору, в редакції Додаткової угоди № 2 від 20.02.2020, Постачальник (відповідач) зобов`язаний був поставити Замовнику (позивачу) спідню білизну (18310000-5) (Сорочка та кальсони демісезоні, вид 2 та вид 3) до 31.03.2020 включно, але фактично здійснив поставку товару у кількості 4200 шт. на загальну суму 763 560,00 грн. лише 12.05.2020, а тому суд доходить висновку, що свої зобов`язання щодо поставки товару відповідач виконав з порушенням встановлених Договором термінів постачання товару.

Як зазначалось, предметом позовних вимог є стягнення з відповідача 87 045,84 грн. штрафних санкцій, у тому числі 33 596,64 грн. пені та 53 449,20 грн. штрафу.

Однак, відповідач заперечував проти задоволення позову в повному обсязі, посилаючись на те, що виконав свої обов`язки за укладеним між сторонами Договором у повному обсязі з урахуванням існування обставин, які не залежали від його волі та на які відповідач не міг вплинути і які унеможливлювали виконання зобов`язань у строки, встановлені Договором, у зв`язку з чим ТОВ «РОЗА ТРЕЙД» є невинуватим та, відповідно до положень законодавства України та умов Договору, звільняється від відповідальності за наявне прострочення поставки.

Пунктом 8.1. Договору передбачено, що Сторони звільняються від відповідальності за невиконання або неналежне виконання зобов`язань за цим Договором у разі виникнення обставин непереборної сили, які не існували під час укладання Договору та виникли поза волею Сторін (аварія, катастрофа, стихійне лихо, епідемія, епізоотія, війна тощо).

Сторона, що не може виконувати зобов`язання за Договором унаслідок дії обставин непереборної сили, повинна не пізніше ніж протягом п`яти календарних днів з моменту їх виникнення повідомити про це іншу Сторону у письмовій формі (пункт 8.2. Договору).

В обґрунтування свої доводів відповідач вказував, що повідомив позивача про настання форс-мажорних обставин та неможливість своєчасного виконання зобов`язань за Договором листом від 18.03.2020 та пропонував останньому розглянути можливість продовження строку поставки.

Позивач, в свою чергу, у відповіді на відзив вказував на те, що відповідачем на підтвердження обставин, зазначених у листі від 18.03.2020, не було надано жодного документу і, як наслідок, Міністерством оборони України не було погоджено відповідачу продовження строків поставки за Договором, що підтверджує обізнаність позивача та отримання останнім повідомлення про настання форс-мажорних обставин та неможливість своєчасного виконання відповідачем зобов`язань за Договором. Іншого суду позивачем заявлено не було.

Положеннями пункту 8.3. Договору передбачено, що доказом виникнення обставин непереборної сили та строку їх дії є відповідний документ - сертифікат, який видається Торгово-Промисловою палатою України та регіональними Торгово-Промисловими палатами.

Сторони можуть бути звільнені від відповідальності за часткове чи повне невиконання обов`язків за Договором, якщо доведуть, що воно було викликано неконтрольованою перешкодою, яка відбулась поза контролем Сторін і виникло після укладення Договору (пункт 8.4. Договору).

На думку позивача, всі посилання відповідача у відзиві спростовуються, оскільки термін дії поставки не було погоджено та продовжено, а відповідно до вимог Договору, термін його дії закінчився 31.03.2020. Сертифікат про форс-мажорні обставини було надано відповідачем 10.08.2020 - вже через 4 місяці як закінчився термін дії самого Договору.

Однак, суд сприймає даний довід позивача критично, оскільки положеннями пункту 8.2. Договору не передбачено обов`язок Замовника (відповідача) надати підтвердження настання форс-мажорних обстави, а лише передбачений обов`язок Сторону повідомити у письмовій формі іншу Сторону про неможливість виконувати зобов`язання за Договором унаслідок дії обставин непереборної сили, що і було зроблено відповідачем, шо не заперечується позивачем.

Статтею 14 Закону України «Про торгово-промислові палати України» закріплено повноваження Торгово-промислові палати України засвідчувати форс-мажорні обставини в країні.

Відповідно до частини першої статті 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати України», Торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності за собівартістю.

Форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили), згідно з частиною 2 Закону України «Про торгово-промислові палати України», зокрема, є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме зокрема пожежа, стихійні лиха, тощо.

В матеріалах справи наявний Сертифікат Торгово-промислової палати України від 10.08.2020 № 3100-20-1404 про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), який був виданий ТОВ «РОЗА ТРЕЙД» і яким засвідчено форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), а саме: карантин, встановлений Кабінетом Міністрів України; тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані умовами відповідних рішень та актами державних органів влади, періодом з 17.03.2020 по 15.05.2020, наслідком яких стало унеможливлення виконання відповідачем зобов`язання щодо здійснення поставки товару за Договором до 31.03.2020.

Приймаючи до уваги викладене, відповідачем були виконані усі вимоги, які передбачені умовами Договору (Розділ VIII), щодо обов`язків Сторін Договору про повідомлення про виникнення обставин непереборної сили та їх підтвердження.

Главою 51 ЦК України встановлені правові наслідки порушення зобов`язання та відповідальність за порушення зобов`язання.

Зокрема, статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з частиною першою статті 614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання.

Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання (частина друга статті 614 ЦК України).

Згідно зі статтею 617 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.

При цьому, у пункті 1 частини першої статті 263 ЦК України наведено ознаки непереборної сили та визначено, що непереборна сила - це надзвичайна або невідворотна за даних умов подія.

У частині другій статті 218 ГК України також міститься визначення непереборної сили як надзвичайних і невідворотних обставин.

Отже, непереборною силою є надзвичайна і невідворотна зовнішня подія, що повністю звільняє від відповідальності особу, яка порушила зобов`язання, за умови, що остання не могла її передбачити або передбачила, але не могла її відвернути, та ця подія завдала збитків. Непереборна сила (форс-мажорні обставини) повинна мати ознаки надзвичайності і невідворотності. Вказаний висновок міститься в постанові Верховного Суду від 14.02.2018 № 926/2343/16.
Як вже було зазначено у Сертифікаті Торгово-промислової палати України від 10.08.2020 № 3100-20-1404 встановлено форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) в період з 17.03.2020 по 15.05.2020, а саме: карантин, встановлений Кабінетом Міністрів України; тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані умовами відповідних рішень та актами державних органів влади, що унеможливив виконання відповідачем зобов`язання щодо здійснення поставки товару за Договором в обумовлені строки.

Зазначені обставини, які підтверджені належними доказами, у відповідності до пункту 8.1. Договору та норм чинного законодавства, звільняють відповідача від відповідальності за невиконання або неналежне виконання зобов`язань за Договором у разі виникнення обставин непереборної сили, які не існували під час укладення Договору та виникли поза волею сторін.

Відповідно до частини 1 статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з частиною 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини 1 статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами частини 1 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З урахуванням викладеного, позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача пені та штрафу у загальному розмірі 87 045,84 грн. за невчасну поставку товару не підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається на позивача.

Керуючись ст. ст. 86, 129, 232, 236-240 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва,

ВИРІШИВ:

1. В задоволенні позову відмовити повністю.

2. Рішення набирає законної сили у строк та в порядку, встановленому статтею 241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду в строк, встановлений статтею 256 Господарського процесуального кодексу України та в порядку, передбаченому статтею 257 Господарського процесуального кодексу України з урахуванням приписів підпункту 17.5 пункту 17 Розділу ХІ «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України.

З повним текстом рішення можна ознайомитись у Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою:http://reyestr.court.gov.ua/.
Повний текст рішення складено та підписано 02.06.2021.

Суддя В.О. Демидов