ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" травня 2021 р. Справа № 911/2352/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Попікової О.В.

суддів: Євсікова О.О.

Корсака В.А.

розглянувши матеріали апеляційної скарги ОСОБА_1

на рішення Господарського суду Київської області від 12.01.2021 (повний текст складено 20.01.2021)

у справі №911/2352/20 (суддя Черногуз А.Ф.)

за позовом ОСОБА_2

до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю "АКМ1";

2) Акціонерного товариства "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "Гувер";

3) ОСОБА_1 ;

треті особи, які не заявляють самостійні вимоги на предмет спору, на стороні відповідачів:

1) Державний реєстратор Виконавчого комітету Броварської міської ради Київської області Кравченко Сергій Григорович;

2) Державний реєстратор Чабанівської селищної ради Києво-Святошинського району Київської області Коваленко Дмитро Вікторович;

3) Державний реєстратор Крюківщинської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області Рудик Юлія Ігорівна;

про визнання недійсним рішення загальних зборів, скасування реєстраційних записів, переведення прав та обов`язків покупця частки у статутному капіталі

за участю секретаря судового засідання: Руденко Н.С.,

за участю представників сторін:

від позивача: Гудков С.О. - адвокат (посвідчення №002648 від 19.11.2014);

від відповідача-1: не з`явились;

від відповідача-2: не з`явились;

від відповідача-3: не з`явились;

третьої особи-1: не з`явились;

третьої особи-2: не з`явились;

третьої особи-3: не з`явились;

Короткий зміст і підстави позовних вимог.

ОСОБА_2 (позивач/ ОСОБА_2 ) звернувся до Господарського суду Київської області з позовною заявою до ТОВ "АКМ1" (відповідач 1/ ТОВ «АКМ1»), АТ "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "Гувер" (відповідач 2/ АТ «ЗНВКІФ «Гувер» 0, та ОСОБА_1 (ОСОБА_1./ відповідач 3 /скаржник), треті особи, які не заявляють самостійні вимоги на предмет спору, на стороні відповідачів: Державний реєстратор Виконавчого комітету Броварської міської ради Київської області Кравченко Сергій Григорович; Державний реєстратор Чабанівської селищної ради Києво-Святошинського району Київської області Коваленко Дмитро Вікторович; Державний реєстратор Крюківщинської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області Рудик Юлія Ігорівна, про визнання недійсним рішення загальних зборів, скасування реєстраційних записів, переведення прав та обов`язків покупця частки у статутному капіталі.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Рішенням загальних зборів учасників ТОВ "АКМ1" від 15.04.2020, оформленим протоколом №1/2020 (надалі спірне рішення), позивача безпідставно виключено зі складу учасників ТОВ "АКМ1" з підстав прострочення позивачем внесення вкладу до статутного капіталу ТОВ "АКМ1", в той час як він взагалі не повинен був вносити вклад, оскільки не був засновником ТОВ "АКМ1", а став його учасником на підставі договору купівлі-продажу частки статутного капіталу Товариства. Крім того, позивач посилається на те, що його не було належним чином повідомлено про проведення загальних зборів 15.04.2020 ТОВ "АКМ1", а також, не надсилалось повідомлення про надання додаткового строку на внесення частки до статутного капіталу Товариства. Отже, за твердженнями позивача, загальні збори проведені та, відповідно, прийняті на них рішення з чисельними порушеннями, у зв`язку з цим рішення ТОВ "АКМ1" від 15.04.2020, оформлене протоколом №1/2020, підлягає визнанню недійсним та, відповідно, підлягають скасуванню всі записи про державну реєстрацію змін до установчих документів ТОВ "АКМ1", які були внесені на підставі рішень загальних зборів від 15.04.2020. Крім того, позивач просить перевести на нього права покупця.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття.

Задовольняючи позовну вимогу про визнання недійсним спірного рішення, місцевий господарський суд виходив із того, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази повідомлення ОСОБА_2 як про надання йому строку в порядку статті 15 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» на внесення частки, так і про проведення 15.04.2020 спірних загальних зборів. Поштові відправлення про проведення спірних загальних зборів та про надання додаткового строку на внесення частки направлені ОСОБА_2 за адресою, за якою він не проживає та не зареєстрований. Крім того, з відповіді директора ТОВ «Експрес Мейл» щодо поштового відправлення №7808387, яким направлялося запрошення ОСОБА_2 на спірні загальні збори, вбачається, що таке інформація по такому відправленню в системі відсутня. Отже, у зв`язку з неповідомленням ОСОБА_2 про проведення спірних загальних зборів, на яких серед іншого, його було виключено зі складу учасників ТОВ «АКМ1», рішення прийняті на цих зборах не можуть бути залишені чинними. Стосовно позовної вимоги про скасування записів про державну реєстрацію, місцевий господарський суд також її задовольнив, оскільки такі записи є безпосереднім наслідком проведення незаконних загальних зборів. Відносно позовної вимоги про переведення прав покупця на ОСОБА_2 , місцевий господарський суд зазначив, що оскільки судом визнано незаконними рішення спірних загальних зборів, підставою яких (рішень) було укладення договору купівлі-продажу частки в статутному капіталі ТОВ «АКМ1», то, відповідно такий договір не створює правових наслідків - предмет договору (частка в статутному капіталі ТОВ «АКМ1») припинив своє існування.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів.

ОСОБА_1 (відповідач 3), не погоджуючись із вказаним рішенням місцевого господарського суду, звернувся до Північного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати, у позові відмовити. Стверджує, що скерування поштових відправлень про проведення загальних зборів здійснювалося на таку адресу позивача: АДРЕСА_1 , оскільки ухвалою Приморського районного суду міста Одеси у справі №522/23336/15ц від 09.12.2015 було затверджено мирову угоду, згідно з якою, вказану земельну ділянку за зазначеною адресою було закріплено за ОСОБА_2 . Скаржник стверджує, що товариство здійснило повідомлення ОСОБА_2 на всі відомі йому адреси.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.02.2021 сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Попікова О.В., судді: Євсіков О.О., Демидова А.М.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 16.02.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Київської області від 12.01.2021 у справі №911/2352/20; розгляд справи призначено на 15.03.2021.

09.03.2021 від ОСОБА_2 надійшли відзиви на апеляційну скаргу.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 15.03.2021 відкладено розгляд справи №911/2352/20 на 29.03.2021.

Розпорядженням В.о. керівника апарату Північного апеляційного господарського суду від 25.03.2021 №09.1-08/1198/21 відповідно до підпунктів 2.3.25., 2.3.49. пункту 2.3. Положення про автоматизовану систему документообігу суду призначено повторний автоматизований розподіл справи №911/2352/20 у зв`язку з перебуванням судді Демидової А.М., яка не є головуючим суддею (суддею-доповідачем), у відпустці.

Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.03.2021 сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Попікова О.В., судді: Євсіков О.О., Корсак В.А.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 29.03.2021 прийнято апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Київської області від 12.01.2021 у справі №911/2352/20 до провадження у визначеному складі суду; розгляд апеляційної скарги у справі №911/2352/20 призначено на 29.03.2021.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 29.03.2021 відкладено розгляд справи №911/2352/20 на 21.04.2021.

20.04.2021 від Акціонерного товариства "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "Гувер" надійшло клопотання про розгляд справи без участі відповідача-2.

Присутні в судовому засіданні 21.04.2021 представник ОСОБА_2 та представник ОСОБА_1 надали пояснення у справі.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 21.04.2021 відкладено розгляд справи №911/2352/20 на 26.05.2021.

25.05.2021 від представника відповідача 2 надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, у зв`язку з тим, що представник в цей же день приймає участь як адвокат у іншому засіданні в іншому суді.

26.05.2021 від представника відповідача 3 також надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, у зв`язку з тим, що представник в цей же день приймає участь як адвокат у іншому засіданні в іншому суді.

Відповідно до ч. 1 статті 216 ГПК України суд відкладає розгляд справи у випадках, встановлених частиною другою статті 202 цього Кодексу.

Згідно з частиною 2 статті 202 ГПК України суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав:

1) неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про направлення йому ухвали з повідомленням про дату, час і місце судового засідання;

2) перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними;

3) виникнення технічних проблем, що унеможливлюють участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції, крім випадків, коли відповідно до цього Кодексу судове засідання може відбутися без участі такої особи;

4) необхідність витребування нових доказів, у випадку коли учасник справи обґрунтував неможливість заявлення відповідного клопотання в межах підготовчого провадження.

Колегія суддів, розглянувши клопотання представників відповідачів 2 та 3 про відкладення розгляду справ, не вбачає підстав для їх задоволення, виходячи з того, що представниками не наведено підстав, передбачених вказаною нормою, які зобов`язували б суд відкладати розгляд справи.

Колегія суддів зазначає, що розгляд даної справи триває довгий час; представник відповідача 3 був присутній судових засіданнях 15.03.2021, 21.04.2021; апеляційна скарга подана представником відповідача 2, в якій викладені усі доводи щодо оскаржуваного судового рішення; явка сторін у судове засідання обов`язковою не визнавалась; наявних у матеріалах справи документів достатньо для вирішення даної справи.

Отже, враховуючи усе наведене у сукупності, колегія суддів не вбачає підстав для відкладення розгляду даної справи.

Крім того, колегія суддів вважає за необхідне навести правову позицію, викладену в постанові КЦС в складі Верховного Суду у постанові від 01.10.2020 у справі №361/8331/18: «Європейський суд з прав людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. Верховний Суд виходить з того, що якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Отже, неявка учасника судового процесу у судове засідання, за умови належного повідомлення сторони про час і місце розгляду справи, не є підставою для скасування судового рішення, ухваленого за відсутності представника сторони спору.».

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції.

Відповідно до договору купівлі-продажу (відступлення) частки в статутному капіталі ТОВ "АКМ1" № 518 від 20.04.2017, укладеного між ОСОБА_4 (продавець) та ОСОБА_2 (покупець), від імені якого діяв ОСОБА_5 , ОСОБА_2 придбав у продавця частку в статутному капіталі ТОВ "АКМ1" у розмірі 990,00 грн., що складає 100% статутного капіталу; договір посвідчений нотаріусом Київського міського нотаріального округу Колесником О.І.

Згідно з договором купівлі-продажу (відступлення) частки у статутному капіталі ТОВ "АКМ1" №20/02/2019-1ГУ від 20.02.2019 ОСОБА_2 продав частку статутного капіталу АТ "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "Гувер". Відповідно до п. 1.3.2 вказаного договору розмір частки (корпоративних прав) продавця, яка відчужується (відступається) покупцеві складає 50% статутного капіталу ТОВ "АКМ1", розмір якої в грошовому еквіваленті дорівнює 495,00 грн.

Згідно з наявним в матеріалах справи статутом ТОВ "АКМ1" №2 від 06.03.2020 та відповідно до протоколу №3 Загальних зборів учасників ТОВ "АКМ1" від 06.03.2019, розмір часток учасників: ОСОБА_2 - 50% Статутного капіталу Товариства та АТ "ЗНВКІФ "Гувер" - 50% статутного капіталу Товариства.

15.04.2020 були проведені збори учасників ТОВ "АКМ1", на яких були прийняті рішення, оформлені протоколом №1/2020 про: - виключення зі складу учасників ТОВ "АКМ1" ОСОБА_2 , частка якого у статутному капіталі товариства складає 50%, що складає 495,00 грн.; - зменшення статутного капіталу Товариства на розмір неоплаченої частки учасника Товариства ОСОБА_2 , а саме 495,00 грн., що становить 50% статутного капіталу Товариства; виключення ОСОБА_2 з числа кінцевих бенефіціарних власників. підставою виключення ОСОБА_2 зі складу учасників Товариства є несплата останнім частини статутного капіталу Товариства - 50%, що складає 495,00 грн.

Згідно з актом приймання-передачі частки у розмірі 100% в статутному капіталі ТОВ «АКМ1» до договору купівлі-продажу частки в статутному капіталі ТОВ «АКМ1» від 16.04.2020, АТ "ЗНВКІФ "Гувер" передало у власність ОСОБА_1 частку в статутному капіталі ТОВ "АКМ1" номінальною вартістю 495,00 грн., що становить 100% у статутному капіталі ТОВ «АКМ1».

В матеріалах справи міститься поштове відправлення №915593 від 09.12.2019 на адресу: АДРЕСА_2 , надане відповідачем 3 як на доказ повідомлення ОСОБА_2 про надання йому в порядку статті 15 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» додаткового строку на внесення частки.

В наявних в матеріалах справи документах, як то: договір купівлі-продажу частки від 25.04.2017, протокол загальних зборів учасників ТОВ «АКМ1» від 25.04.2017, договір купівлі-продажу частки від 20.02.2019, протокол загальних зборів учасників ТОВ «АКМ1» від 06.03.2019, протокол зборів учасників ТОВ «АКМ1» від 15.04.2020, яким оформлено оспорюване ОСОБА_2 рішення про його виключення зі складу учасників товариства, протокол загальних зборів від 29.08.2017, статут ТОВ «АКМ 1» від 29.08.2017, статут ТОВ «АКМ1» від 06.03.2019, витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних-осіб та громадських формувань щодо ТОВ «АКМ1» (Розділ: Перелік засновників (учасників) юридичної особи, у тому числі частки кожного із засновників (учасників); прізвище, ім`я, по батькові, місце проживання, якщо засновник фізична особа, найменування, місцезнаходження та ідентифікаційний код юридичної особи, якщо засновник - юридична особа) зазначена наступна адреса місця проживання ОСОБА_2 : АДРЕСА_3 , а не АДРЕСА_2 , на яку відповідачем 3 направлялося поштове відправлення №915593 від 09.12.2019

В деяких документах, наявних в матеріалах справи, як то: позовна заява, заява про усунення недоліків позовної заяви, клопотання про приєднання доказів до матеріалів справи, заява про участь у судовому засіданні в режимі конференції, тощо зазначена наступна адреса ОСОБА_2 : АДРЕСА_4 , а не АДРЕСА_2 , на яку відповідачем 3 направлялося поштове відправлення №915593 від 09.12.2019

В матеріалах реєстрації справи ТОВ «АКМ1», витребуваної місцевим господарським судом у Києво-Святошинській районній державній адміністрації Київської області, копії якої містяться в матеріалах даної справи, наявне поштове відправлення №7808387 від 09.12.2019, направлене ТОВ «АКМ1» позивачу кур`єрською поштою «Експрес Мейл», на адресу позивача: АДРЕСА_5 .

З відповіді директора кур`єрської доставки ТОВ «Експерс Мейл» від 27.08.2020 на адвокатський запит адвоката позивача, вбачається, що ТОВ «Експрес Мейл» не здійснювало кур`єрських послуг стосовно накладної за номером №7808387.

Крім того, колегією суддів перевірено реєстр поштових відправлень ТОВ «Експрес Мейл» на сайті вказаного товариства (www.express-mail.net), починаючи з 2012 року щодо поштового відправлення №7808387, проте, жодної інформації стосовного вказаного відправлення відповідний реєстр не містить.

В матеріалах справи міститься посвідка на тимчасове проживання ОСОБА_2 на території України видана 05.04.2019, однак вона не містить вказівки на місце проживання вказаної фізичної особи в Україні.

Спір, що виник у даній справі, як вказувалося вище, був ініційований ОСОБА_2 у зв`язку з тим, що його не було повідомлено про проведення спірних загальних зборів, на яких його було виключено зі складу учасників ТОВ «АКМ1», а також не було повідомлено про надання йому додаткового строку для внесення його частки в статутний капітал ТОВ «АКМ1». При цьому, зазначає, що він і не повинен був вносити свою частку в статутний капітал ТОВ «АКМ1», оскільки не був засновником цього товариства, статутний капітал якого був сформований ще 05.06.2015, що вбачається із Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Пунктом 3 договору купівлі-продажу частки в статутному капіталі ТОВ «АКМ1», згідно з яким ОСОБА_2 придбав частку в статутному капіталі товариства, передбачено, що частка, що відчужується за цим договором, внесена продавцем в повному обсязі.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови.

Статтею 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Статтею 15 ЦК України встановлено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Під порушенням слід розуміти такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб`єктивне право особи зменшилося або зникло як таке, порушення права пов`язано з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.

Захист, відновлення порушеного або оспорюваного права чи охоронюваного законом інтересу відбувається, в тому числі, шляхом звернення з позовом до суду.

Позивачем є особа, яка подала позов про захист порушеного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу. При цьому позивач самостійно визначає і обґрунтовує в позовній заяві, у чому саме полягає порушення його прав та інтересів, а суд перевіряє ці доводи, і залежно від встановленого вирішує питання про наявність чи відсутність підстав для правового захисту. Вирішуючи спір, суд надає об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до господарського суду, а також визначає, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

Наведена позиція ґрунтується на тому, що під захистом права розуміється державно-примусова діяльність, спрямована на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин та забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною, внаслідок чого реально відбудеться припинення порушення (чи оспорювання) прав цього суб`єкта, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав.

Об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у постанові від 14.06.2019 у справі № 910/6642/18 вказала таке.

Відповідно до частини 2 статті 4 ГПК України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Отже, підставою звернення до господарського суду з позовом є порушення, невизнання або оспорення прав чи законних інтересів особи, яка звертається з таким позовом. При цьому, реалізуючи своє право на судовий захист, позивач визначає зміст порушеного або оспорюваного права чи законного інтересу та обґрунтовує підстави позову, виходячи з власного суб`єктивного уявлення про порушення, невизнання чи оспорювання своїх прав або законних інтересів, а також визначає спосіб захисту такого права.

Вирішуючи господарський спір, суд з`ясовує, чи існує у позивача право або законний інтерес; якщо так, то чи має місце його порушення, невизнання або оспорювання відповідачем; якщо так, то чи підлягає право або законний інтерес захисту і чи буде такий захист ефективний за допомогою того способу, який визначено відповідно до викладеної в позові вимоги. В іншому випадку у позові слід відмовити.

Відповідно до статті 5 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" (надалі - Закон), яка кореспондується з приписами статті 116 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) учасники товариства мають такі права: 1) брати участь в управлінні товариством у порядку, передбаченому цим Законом та статутом товариства; 2) отримувати інформацію про господарську діяльність товариства; 3) брати участь у розподілі прибутку товариства; 4) отримати у разі ліквідації товариства частину майна, що залишилася після розрахунків з кредиторами, або його вартість. Учасники товариства можуть мати інші права, передбачені законом та статутом товариства.

Корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами. Володіння корпоративними правами не вважається підприємництвом. Законом можуть бути встановлені обмеження певним особам щодо володіння корпоративними правами та/або їх здійснення. Під корпоративними відносинами маються на увазі відносини, що виникають, змінюються та припиняються щодо корпоративних прав (стаття 167 ГК України).

Відповідно до статті 28 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» (застосовується редакція Закону, чинна на час виникнення спірних відносин) органами товариства є загальні збори учасників, наглядова рада (у разі утворення) та виконавчий орган.

Згідно зі статтею 29 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» Загальні збори учасників є вищим органом товариства. Кожен учасник товариства має право бути присутнім на загальних зборах учасників, брати участь в обговоренні питань порядку денного і голосувати з питань порядку денного загальних зборів учасників. Кожен учасник товариства на загальних зборах учасників має кількість голосів, пропорційну до розміру його частки у статутному капіталі товариства, якщо інше не передбачено статутом.

Таким чином, право брати участь в управлінні товариством може бути реалізовано учасником товариства при прийнятті участі у загальних зборах товариства, на яких вирішують ті чи інші питання діяльності товариства.

Порядок скликання загальних зборів учасників унормовано статтею 32 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю", відповідно до якої загальні збори учасників скликаються виконавчим органом товариства. Статутом товариства може бути визначений інший орган, уповноважений на скликання загальних зборів учасників, виконавчий орган товариства скликає загальні збори учасників шляхом надсилання повідомлення про кожному учаснику товариства. Виконавчий орган товариства зобов`язаний повідомити учасників товариства не менше ніж за 30 днів до запланованої дати проведення загальних зборів учасників, якщо такий строк не встановлений статутом товариства. Повідомлення, передбачене частиною третьою цієї статті, надсилається поштовим відправленням з описом вкладення. Статутом товариства може бути встановлений інший спосіб повідомлення. У повідомленні про загальні збори учасників зазначаються дата, час, місце проведення, порядок денний. Якщо до порядку денного включено питання про внесення змін до статуту товариства, до повідомлення додається проект запропонованих змін.

Розділ 9.5. статуту ТОВ «АКМ1» (Порядок скликання загальних зборів учасників товариства) містить аналогічні положення щодо порядку, строків скликання загальних зборів учасників товариства.

Підставами для визнання недійсними рішень загальних зборів акціонерів (учасників) господарського товариства можуть бути: порушення вимог закону та/або установчих документів під час скликання та проведення загальних зборів товариства; позбавлення акціонера (учасника) товариства можливості взяти участь у загальних зборах; порушення прав чи законних інтересів акціонера (учасника) товариства рішенням загальних зборів.

Однак не всі порушення законодавства, допущені під час скликання та проведення загальних зборів юридичної особи, є підставами для визнання недійсними прийнятих ними рішень.

Для визнання недійсними рішень загальних зборів учасників (акціонерів) товариства необхідно встановити факт порушення цим рішенням прав та законних інтересів учасника (акціонера) товариства.

Права учасника (акціонера, члена) юридичної особи можуть бути визнані порушеними внаслідок недотримання вимог закону про скликання і проведення загальних зборів, якщо він не зміг взяти участь у загальних зборах, належним чином підготуватися до розгляду питань порядку денного, зареєструватися для участі у загальних зборах тощо. Неповідомлення учасника товариства про проведення загальних зборів в установленому законом та статутом порядку також порушує його права, зокрема право на участь у загальних зборах товариства та, відповідно, на участь в управлінні товариством, що може бути підставою для визнання рішень загальних зборів господарського товариства недійсними.

Отже у справах з позовною вимогою про визнання недійсним рішення загальних зборів учасників товариства, заявленою з підстав неповідомлення позивача як учасника товариства про проведення зборів, на яких прийняті спірні рішення, судам при вирішенні питання щодо порушення прав учасника товариства спірним рішенням необхідно з`ясувати дотримання порядку скликання загальних зборів, зокрема щодо належного повідомлення позивача про такі збори, яке є складовою скликання зборів, а також щодо відповідності змісту повідомлення вимогам закону та статуту товариства, оскільки своєчасне і належне повідомлення учасника товариства про скликання загальних зборів, що містить вичерпну інформацію щодо проведення зборів, є важливим для формування волі при прийнятті рішень загальними зборами, аби кожен з учасників міг належним чином підготуватися і сформувати своє бачення щодо питань, які розглядаються на зборах, та повноцінно взяти участь у їх обговоренні. Якщо учасник (або його представник) узяв участь у загальних зборах і голосував на них, то ця обставина сама собою не обов`язково свідчить про те, що учасник був належним чином повідомлений про збори і мав змогу підготуватися до розгляду питань порядку денного (аналогічні висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду у постанові від 22.10.2019 у справі №923/876/16).

Необхідність дослідження обставин щодо дотримання порядку скликання загальних зборів, зокрема щодо належного повідомлення позивача про такі збори, відповідності змісту повідомлення вимогам закону та статуту товариства у подібних правовідносинах (про визнання недійсним рішення загальних зборів учасників товариства з підстав неповідомлення позивача як учасника товариства про проведення зборів) при вирішенні питання про порушення прав позивача як учасника товариства на участь у загальних зборах та на участь в управлінні товариством підтверджена сталою судовою практикою, зокрема висновками Верховного Суду, що містяться у постановах Верховного Суду від 02.05.2018 у справі №910/807/17 та від 27.11.2018 у справі №916/58/18.

У постанові КГС ВС від 23.03.2018 у справі №904/6983/17 (аналогічна позиція у справах №№ 910/4476/18, 9048/6965/17, 906/592/17, 910/4476/18) зазначено, що обраний особою, що скликає загальні збори учасників товариства, спосіб повідомлення про їх проведення повинен забезпечити реальне персональне повідомлення учасника і не бути лише формальним направленням такого повідомлення.

Відповідно до статті 73 ГПК України доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з частинами 1, 3 статті 74 зазначеного Кодексу кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, зі збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Важливим елементом змагальності процесу є стандарти доказування - спеціальні правила, яким суд має керуватися при вирішення справи. Ці правила дозволяють оцінити, наскільки вдало сторони виконали вимоги щодо тягаря доказування і наскільки вони змогли переконати суд у своїй позиції, що робить оцінку доказів більш алгоритмізованою та обґрунтованою.

Відповідно до статті 89 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів. Усебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування всіх юридично значущих обставин та наданих доказів, що запобігає однобічності та забезпечує, як наслідок, постановлення законного й обґрунтованого рішення.

З`ясування відповідних обставин має здійснюватися із застосуванням критеріїв оцінки доказів передбачених статтею 86 ГПК України щодо відсутності у жодного доказу заздалегідь встановленої сили та оцінки кожного доказу окремо, а також вірогідності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності.

Як вказувалося у розділі цієї постанови «Обставини справи….», матеріали справи не містять належних, достовірних, достатніх доказів направлення ТОВ «АКМ1» повідомлення ОСОБА_2 як про надання додаткового строку на внесення частки до статутного капіталу, так і про проведення спірних загальних зборів.

Наявне в матеріалах справи повідомлення №7808387, яке ніби то направлялося ОСОБА_2 на його адресу на АДРЕСА_3 , не може вважатися доказом повідомлення ОСОБА_2 про надання останньому строку на внесення частки до статутного капіталу товариства на підставі статті 15 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю», оскільки як з відповіді директора ТОВ «Експрес Мейл», так і з офіційного сайту вказаного товариства, вбачається, що кур`єрської доставки повідомлення за таким номером ніколи не відбувалось.

Стосовно поштового повідомлення від 21.02.2020 на ім`я ОСОБА_2 про проведення загальних зборів ТОВ «АКМ1» 15.04.2020, здійснюваного кур`єрською компанією Post Media, колегія суддів ще раз зазначає, що адреса отримувача - ОСОБА_2 , вказана в ньому ( АДРЕСА_1 ), не співпадає з жодною адресою місця проживання ОСОБА_2 , вказаною в офіційних документах (статуту ТОВ «АКМ1», нотаріально посвідчених договорах, витягах з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань) - АДРЕСА_3 .

При цьому, стосовно доводів апеляційної скарги про підстави направлення ОСОБА_2 вказаного повідомлення саме на АДРЕСА_6 , оскільки ухвалою Приморського районного суду міста Одеси у справі №522/23336/15ц від 09.12.2015 було затверджено мирову угоду, згідно з якою, земельну ділянку за зазначеною адресою було закріплено за ОСОБА_2 , колегія суддів зазначає, що наявність вказаної ухвали, за якою за ОСОБА_2 зареєстровано право власності на майно, або наявність будь-якої іншої ухвали про реєстрацію за ОСОБА_2 права власності на будь-яке інше майно, не свідчить про місце проживання або перебування ОСОБА_2 за цією адресою. Отже, за наявності у ТОВ «АКМ1» відомостей як в статуті товариства, так і в інших документах товариства місця проживання ОСОБА_2 на АДРЕСА_3 , направлення товариством повідомлень про проведення, зокрема, спірних загальних зборів на іншу адресу (зокрема, АДРЕСА_6 ), не може бути розцінене судом як належне виконання зі сторони ТОВ «АКМ1» обов`язку, передбаченого статтею 32 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю», статутом товариства, повідомлення ОСОБА_2 як учасника товариства про проведення спірних загальних зборів.

Наведене вище дає підстави дійти висновку, що ТОВ «АКМ1» не було повідомлено ОСОБА_2 про надання йому додаткового строку на внесення своєї частки до статутного капіталу ТОВ «АКМ1» та про проведення спірних загальних зборів, чим порушені його корпоративні права, реалізація яких як раз і полягає, в правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією шляхом прийняття участі у вищому органі товариства - загальних зборів учасників товариства.

Необхідно відзначити, що виключення учасника з об`єднання - це передбачена законом форма корпоративної відповідальності, спрямована на одностороннє припинення корпоративних правовідносин за рішенням юридичної особи внаслідок порушення учасником об`єднання своїх статутних обов`язків. На відміну від виходу з числа учасників об`єднання, виключення має примусовий характер і не залежить від бажання цього учасника об`єднання та можливе лише за наявності підстав, визначених законом та/або установчими документами об`єднання.

Під час вирішення спорів, пов`язаних з виключенням учасника з об`єднання, господарським судам необхідно враховувати, що у рішенні загальних зборів об`єднання про виключення його учасника повинні міститися обґрунтовані причини такого виключення і зазначено, які саме факти невиконання статутних обов`язків стали підставою для виключення, в чому полягає систематичність невиконання учасником його обов`язків, якими саме діями (бездіяльністю) учасник перешкоджає досягненню цілей об`єднання. Відсутність відповідних відомостей у рішенні про виключення учасника об`єднання може бути підставою для визнання зазначеного рішення недійсним судом за позовом такого учасника об`єднання.

В даному випадку, за відсутності належних доказів повідомлення ОСОБА_2 про проведення спірних загальних зборів, чим прямо порушені його права як учасника ТОВ «АКМ1», колегія суддів не вважає за необхідне зосереджуватися і досліджувати підстави, за яких ОСОБА_2 було виключено зі складу учасників ТОВ «АКМ1».

При цьому, колегія суддів, надаючи оцінку усім документам наявним в матеріалах справи, з урахуванням принципу вірогідності та достатності доказів, звертає увагу на заяву свідка ОСОБА_6 від 03.12.2020, в якій йдеться, в тому числі й про те, що 24.04.2019 до ОСОБА_6 , який проживає в м. Одеса, звернувся ОСОБА_7 (директор на той час ТОВ «АКМ1») з проханням направити ОСОБА_2 лист, в графі «опис вкладення» в який просив вказати наступний текст: «Повідомлення про надання додаткового строку на внесення частки в статутний капітал ТОВ «АКМ1». Як зазначає ОСОБА_6 вказаний лист був ним направлений ОСОБА_2 . 09.12.2019. Водночас, 12.12.2019 з ОСОБА_6 зв`язався кур`єр та повідомив про те, що ОСОБА_2 відмовився від отримання вказаного листа. Крім того, як йдеться у вказаній заяві, ОСОБА_6 на прохання ОСОБА_7 також направляв ОСОБА_2 лист, яким останнього повідомлялося про проведення спірних загальних зборів, від отримання якого ОСОБА_2 також відмовився.

Колегія суддів критично ставиться до вказаної заяви свідка з урахуванням встановлених судом обставин на підставі дослідження всіх документів, наданих відповідачами у справі як на докази повідомлення ОСОБА_2 про надання додаткового строку для внесення частки в статутний капітал товариства та про проведення спірних загальних зборів, оскільки вказана заява не містить ані адреси, на яку ОСОБА_6 направляв ОСОБА_2 відповідний лист, ані номеру поштового відправлення (накладної, фіскального чеку, тощо), тобто жодної інформації, яка б хоч опосередковано спростовувала висновок суду про не повідомлення ТОВ «АКМ1» ОСОБА_2 ані про надання додаткового строку на внесення його частини до статутного капіталу товариству, ані про проведення спірних загальних зборів.

Відповідно до усталеної судової практики підставами для визнання недійсними рішень загальних зборів акціонерів (учасників) господарського товариства можуть бути: порушення вимог закону та/або установчих документів під час скликання та проведення загальних зборів товариства; позбавлення акціонера (учасника) товариства можливості взяти участь у загальних зборах; порушення прав чи законних інтересів акціонера (учасника) товариства рішенням загальних зборів (така правова позиція викладена у постанові Касаційного господарського суду в складі Верховного Суду у постанові від 03.11.2020 у справі №916/3133/17).

Отже, оскільки судом встановлено факт неналежного повідомлення відповідачами позивача про спірні загальні збори, колегія суддів приходить до висновку про наявність безумовних підстав для визнання рішень таких загальних зборів недійсними.

Крім того, колегія суддів вважає правомірним висновок місцевого господарського суду про те, що позовна вимога про скасування запису про державну реєстрацію змін до установчих документів юридичної особи ТОВ "АКМ1" від 15.04.2020 за № 4015417, щодо зміни статутного або складеного капіталу, зміни складу або інформації про засновників; запис про державну реєстрацію змін до установчих документів юридичної особи ТОВ "АКМ1" від 17.04.2020 за № 6015417, щодо зміни складу або інформації про засновників; запис про державну реєстрацію змін до установчих документів юридичної особи ТОВ "АКМ1" від 21.04.2020 за № 7015417, щодо зміни складу або інформації про засновників; запис про державну реєстрацію змін до установчих документів юридичної особи ТОВ "АКМ1" від 29.04.2020 за № 9015417, щодо зміни статутного або складеного капіталу, інші зміни, зміна складу або інформації про засновників, оскільки спірні рішення загальних зборів, на підставі яких було внесено вказані записи визнані судом недійсними, тобто такими, що не породжують жодних правових наслідків. На підставі того, що спірні рішення загальних зборів учасників ТОВ «АКМ1» визнано недійсними, Поряд з цим, колегія суддів також погоджується із висновком місцевого господарського суду про те, що у зв`язку із визнанням спірних рішень загальних зборів недійсними, відновлено право ОСОБА_2 як учасника товариства, то відсутні правові підстави для задоволення його вимоги про переведення на нього прав покупця за договором, укладеним між відповідачем 2 та 3, який як раз і був укладений на підставі визнаного недійсним рішення загальних зборів ТОВ «АКМ1».

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі «Серявін та інші проти України» зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

У справі «Трофимчук проти України» Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча п. 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права (стаття 276 ГПК України).

Враховуючи встановлені у справі обставини та норми чинного законодавства, які підлягають до застосування у спірних правовідносинах, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що рішення місцевого господарського суду у цій справі є законним та обґрунтованим і підстав для його скасування не вбачається; підстави для задоволення апеляційної скарги - відсутні.

Доводи апеляційної скарги про належне повідомлення ОСОБА_2 про проведення спірних загальних зборів спростовані по тексту цієї постанови, а тому, повторне їх відхилення не вбачається за доцільне. Інших доводів, які б спростовували висновки суду як першої інстанції, так і апеляційної інстанції, скаржником не наведено.

Судові витрати.

У зв`язку з відсутністю підстав для задоволення апеляційної скарги витрати за подання апеляційної скарги у відповідності до статті 129 ГПК України покладаються на апелянта.

Керуючись статтями 74, 129, 269, 275, 276, 281-284 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Київської області від 12.01.2021 у справі №911/2352/20 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Київської області від 12.01.2021 у справі №911/2352/20 залишити без змін.

Справу №911/2352/20 повернути до Господарського суду Київської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання її повного тексту.

Повний текст постанови складений 31.05.2021.

Головуючий суддя О.В. Попікова

Судді О.О. Євсіков

В.А. Корсак