ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2021 року м. ОдесаСправа № 923/67/20
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Філінюка І.Г.

суддів Богатиря К.В., Поліщук Л.В.

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Великоолександрівський автопарк»

на рішення Господарського суду Херсонської області від 15.01.2021

у справі № 923/67/20

за позовом Фізичної особи-підприємця Єфімова Сергія Анатолійовича

до відповідача Приватного акціонерного товариства «Великоолександрівський автопарк»

про стягнення 119 880, 00 грн. основного боргу, 441, 50 грн. інфляційних витрат, 821, 40 грн. річних (3%) та 8167, 84 грн. пені.

суддя суду першої інстанції: Соловйов К.В.

час та місце винесення рішення: 11:17:29, м. Херсон, вул. Театральна, 18, Господарський суд Херсонської області

повний текст складено та підписано: 11.02.2021

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Фізична особа-підприємець Єфімов Сергій Анатолійович (далі ФОП Єфімов С.А.), звернувся до Господарського суду Херсонської області з позовом до Приватного акціонерного товариства «Великоолександрівський автопарк» (далі ПАТ «Великоолександрівський автопарк») про стягнення 119880 грн основного боргу, 441,50 грн інфляційних втрат, 821,40 грн 3% річних, 8167,84 грн пені.

Обґрунтування позовних вимог: В якості обставин, якими обґрунтовано позовні вимоги зазначено про невиконанням відповідачем зобов`язань перед позивачем за укладеним договором про надання консультацій у сфері правового забезпечення господарської діяльності від 17.09.2019 № 18/2019, в частині оплати послуг позивача у встановлені договором строки.

На підтвердження вказаних у позовній заяві обставин, якими обґрунтовано позовні вимоги, у позовній заяві зазначено та подано суду, поряд з розрахунком заборгованості: договір про надання консультацій у сфері правового забезпечення господарської діяльності від 17.09.2019 № 18/2019; акти приймання наданих послуг від 30.09.2019, 15.10.2019 та 31.10.2019 до цього договору; рахунки від 30.09.2019 № 53/2019, від 15.10.2019 № 58/2019 та від 31.10.2019 № 63/2019.

Рішенням Господарського суду Херсонської області від 15.01.2021 позовні вимоги задоволено.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Великоолександрівський автопарк» на користь фізичної особи-підприємця Єфімова Сергія Анатолійовича 119880,00 грн основного боргу, 441,50 грн інфляційних втрат, 821,40 грн річних (3%), 8167,84 грн пені та 2102,00 грн компенсації по сплаті судового збору.

Рішення місцевого господарського суду обґрунтовано наступним.

Позивач виконав обов`язок, який встановлений для нього договором від 17.09.2019 №18/2019 (п.1.1, п.2.6. та п.3.4) та законом (ч.1 ст.901 Цивільного кодексу України), як для виконавця послуг, по наданню послуг відповідачу загальною вартістю 119880,00грн, що підтверджується складеними між позивачем та відповідачем актами приймання наданих послуг від 30.09.2019, 15.10.2019 та 31.10.2019. Акти приймання наданих послуг від 30.09.2019, 15.10.2019 та 31.10.2019 до зазначеного договору від 17.09.2019 № 18/2019 оформлено у відповідності до умов цього договору та підписано відповідачем (з скріпленням цього підпису печаткою відповідача) без будь-яких зауважень та заперечень, про що зазначено, безпосередньо, за текстом цих актів. Підписання цих актів відповідачем без заперечень є підтвердженням того, зокрема, що характер та перелік наданих послуг відповідає замовленню відповідача.

Проте, відповідач не виконав, обов`язок по оплаті послуг позивача, які надано у відповідності до актів приймання наданих послуг від 30.09.2019, 15.10.2019 та 31.10.2019, в частині проведення оплати цих послуг.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, Приватне акціонерне товариство «Великоолександрівський автопарк» звернулось до Південно західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Херсонської області від 15.01.2021 по справі № 923/67/20 повністю і ухвалити нове рішення.

Узагальнені доводи апеляційної скарги.

Скаржник зазначає, що на Приватне акціонерне товариство «Великоолександрівський автопарк» здійснено рейдерське захоплення громадянином ОСОБА_1 .

Договір від 17.09.2019 року № 18/2019 укладено не уповноваженою особою за відсутності волевиявлення власника та без подальшого схвалення власником такого правочину (тимчасово виконуючий обов`язки керівника відповідача ОСОБА_1 , підписавши акти приймання наданих послуг від 30.09.2019, 15.10.2019 та 31.10.2019 до цього договору, перевищив обсяг своїх повноважень за ст.70 Закону "Про акціонерні товариства" та статуту відповідача, оскільки вартість послуг за кожним з цих актів значно перевищує 10% від вартості активів відповідача за даними його фінансової звітності за станом на 31.12.2018, й тому підписання цих актів не є доказом схвалення відповідачем укладання ОСОБА_1 договору від 17.09.2019 року № 18/2019 від імені відповідача;

Скаржник вважає, що Договір від 17.09.2019 № 18/2019 є нікчемним правочином, але суд першої інстанції не з`ясував обставини, щодо нікчемності правочину.

ПАТ «Великоолександрівський автопарк», ВАТ «Великоолександрівський АШ № 16538» - на момент укладення договору 17.09.2019 не набула цивільної правоздатності в зв`язку з тим, що:

- Публічне акціонерне товариство «Великоолександрівський автопарк» ВАТ «Великоолександрів ський АТП № 16538» є недійсною юридичною особою через те, що не мало взагалі установчого документа - Статуту товариства (що підтверджується матеріалами з кримінальної справи) і створене не у відповідності до закону;

- Публічне акціонерне товариство «Великоолександрівський автопарк» ВАТ «Великоолександ рівський АТП № 16538» не було зареєстрованою юридичною особою в ЄДР в день укладення оспорюваного договору 17.09.2019, тому не могло бути стороною правочину.

Рішенням Спостережної ради ВАТ «Великоолександрівське автотранспортне підприємство 16538» від 16.09.2019 року, яке визнано недійсним рішенням Господарського суду Херсонської області від 08.07.2020 у справі № 923/50/20, громадянин ОСОБА_1 був призначений тимчасово виконуючим обов`язки директора ВАТ «Великоолександрівський АТП № 16538». В матеріалах справи відсутні належні і допустимі докази призначення громадянин ОСОБА_1 тимчасово виконуючим обов' язки директора ПАТ «Великоолександрівський автопарк» ВАТ «Велико олександрівський АТП № 16538», яке в свою чергу не є правонаступником Відкритого акціонерного товариства «Великоолександрівське автотранспортне підприємство 16538» або ПрА Т «Великоолександрівський автопарк».

Процесуальний рух справи в суді апеляційної інстанції.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 15.03.2021 апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Великоолександрівський автопарк» на рішення Господарського суду Херсонської області від 15.01.2021 у справі № 923/67/20- залишено без руху.

Встановлено Приватному акціонерному товариству «Великоолександрівський автопарк» строк для усунення недоліків апеляційної скарги шляхом надання Південно-західному апеляційному господарському суду доказів направлення листа опису вкладення про направлення апеляційної скарги позивачу Фізичній особі-підприємцю Єфімову С.А. з зазначенням номеру поштового відправлення протягом 10 днів з дня вручення копії ухвали про залишення апеляційної скарги без руху

02.04.2020 до суду апеляційної інстанції від Приватного акціонерного товариства «Великоолександрівський автопарк» надійшла заява про усунення недоліків, до якої надано докази направлення листа опису вкладення про направлення апеляційної скарги позивачу Фізичній особі-підприємцю Єфімову С.А. з зазначенням номеру поштового відправлення.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 07.04.2021 відкрито апеляційне провадження у справі № 923/67/20 за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Великоолександрівський автопарк» на рішення Господарського суду Херсонської області від 15.01.2021.

Визначено розгляд апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства «Великоолександрівський автопарк» на рішення Господарського суду Херсонської області від 15.01.2021 у справі № 923/67/20 здійснювати у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Встановлено ФОП Єфімову Сергію Анатолійовичу строк для подання відзиву на апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання даної ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі, відзив має надійти до Південно-західного апеляційного господарського суду не пізніше десятого дня з дня вручення про відкриття апеляційного провадження у справі, з урахуванням строків поштового перебігу.

14.04.2021 до Південно західного апеляційного господарського суду від ФОП Єфімова С.А. надійшов відзив на апеляційну скаргу відповідно до якого, просить суд, апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Херсонської області від 15.01.201 без змін.

ФОП Єфімова С.А. у відзиві зазначено, що відповідно до ч.3. статті 237 ГПУ України суд можу визнати правочин недійсним лише за заявою позивача, однак відповідач не подав до суду такої заяви та не звернувся до суду з зустрічною позовною заявою.

Згідно з частино тринадцятою статті 8 ГПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Статтею 270 ГПК України визначено, що у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.

Розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється у судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених частиною десятою цієї статті та частиною другою статті 271 цього Кодексу.

Приписами частини 10 статті 270 ГПК України визначено, що апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до частини 7 статті 252 ГПК України, клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву.

Згідно з частиною другою статті 270 ГПК України, розгляд справ у суді апеляційної інстанції починається з відкриття першого судового засідання або через п`ятнадцять днів з дня відкриття апеляційного провадження, якщо справа розглядається без повідомлення учасників справи.

Однак, станом на час ухвалення постанови до суду не надійшло клопотань від учасників справи про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін. За таких обставин, не вбачаючи підстав для розгляду апеляційної скарги в даній справі у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи з власної ініціативи, колегія суддів дійшла висновку про розгляд апеляційної скарги в порядку спрощеного письмового провадження, в межах встановленого чинним процесуальним законодавством строку, без проведення судового засідання.

В ході апеляційного розгляду даної справи Південно-західним апеляційним господарським судом, у відповідності до пункту 4 частини 5 статті 13 ГПК України, створено учасникам справи умови для реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом у межах строку, встановленого частиною першою статті 273 ГПК України.

Відповідно до приписів статті 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції у відповідності до вимог статті 282 ГПК України, зазначає, що встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини даної справи є наступними.

Фактичні обставини справи встановлені судом першої інстанції.

Між виконавцем послуг - фізичною особою-підприємцем Єфімовим Сергієм Анатолійовичем (надалі - позивач) та замовником послуг, яким вказано Публічне акціонерне товариство «Великоолександрівський автопарк» (ВАТ «Велико-олександрівський АТП 16538») (надалі - відповідач), 17.09.2019 був укладений договір №18/2019 про надання консультацій у сфері правового забезпечення господарської діяльності (надалі-договір).

Основними умовами договору, які впливають на взаємовідносини позивача та відповідача в межах даного спору між ними, є наступні:

- замовник замовляє, а виконавець приймає на себе зобов`язання якісно і своєчасно надавати замовнику послуги, що полягають у наданні консультацій у сфері правового забезпечення господарської діяльності, а замовник зобов`язується приймати та своєчасно оплачувати належним чином надані послуги, зокрема: а) аналіз чинного законодавства та консультування з будь-яких правових питань, які виникають у зв`язку з діяльністю замовника, б) аналіз чинного законодавства та консультування з питань застосування його норм, у тому числі у галузі зовнішньоекономічної діяльності, в) складання господарських договорів і інших документів правового характеру, г) експертиза документів правового характеру, д) участь у переговорах, що проводяться замовником з метою представництва його інтересів і правового консультування, е) представництво замовника в органах державної влади, в будь-яких судах України та судових установах в інших державах, перед юридичними і фізичними особами, у тому числі нерезидентами, з питань захисту законних прав і інтересів замовника, пов`язаних з правовими питаннями, оскарження неправомірних дій органів державного управління по відношенню до замовника тощо, є) виконання інших дій, які сторонами будуть визнані необхідними і узгоджені (за пунктом 1.1., з урахуванням положень Розділу "Визначення термінів", договору);

- замовлення послуг може здійснюватися у письмовій формі, у формі електронного листа, або під час переговорів, при цьому, у випадку одержання замовлення по телефону чи під час переговорів виконавець може просити замовника про додаткове підтвердження замовлення у письмовій формі або у формі електронного листа (п.2.1.);

- виконавець самостійно визначає шляхи і методи виконання замовлення, а також його безпосередніх виконавців (п.2.4.);

- за результатами кожного етапу надання послуг або у межах визначених спільно із замовником періодів часу, виконавець направляє замовнику звіти про надані послуги та акти прийому послуг, при цьому, замовник протягом доби з дня отримання акту зобов`язаний направити виконавцю підписаний акт прийому чи мотивовану відмову від нього, а датою фактичного надання результатів послуг виконавцем та прийняття їх замовником є дата підписання акту прийому послуг (п.2.6);

- оплата послуг виконавця за договором здійснюється в розмірі 2700,00грн за годину роботи виконавця (п.3.1.);

- до оплачуваного часу включається весь час, що витрачений виконавцем на виконання послуг для замовника, з складовими такого часу, які наведено у п.3.3. даного договору, при цьому облік оплачуваного часу починається з моменту початку зустрічі сторін/телефонної розмови сторін щодо отримання від замовника інформації по суті замовлення, а закінчується моментом передачі замовнику результатів виконаних робіт (п.3.2.-п.3.3.);

- виконавець самостійно веде погодинний облік наданих замовником послуг і періодично (не рідше періоду погодженого із замовником) направляє матеріали обліку замовнику, й одночасно на основі матеріалів обліку погодинної оплати послуг виконавець передає акт прийому наданих послуг із зазначенням вартості послуг, що підлягає оплаті, а також рахунок на суму, що підлягає оплаті замовником (п.3.4);

- замовник зобов`язаний оплатити послуги виконавця не пізніше ніж протягом трьох банківських днів з моменту підписання сторонами акту прийому послуг (п.3.5);

- у випадку несвоєчасної оплати послуг виконавець має право заявити вимогу про сплату замовником виконавцю пені, яка обраховується від суми простроченого платежу за кожен день прострочення оплати у розмірі двох облікових ставок Національного банку України, що діяли у період, за який оплачується пеня, при цьому замовник повинен сплатити пеню протягом п`яти банківських днів з наступного дня після направлення замовнику вимоги про сплату пені (п.4.3);

- договір вступає в силу з моменту підписання та діє до 31.12.2020 (п. 8.1).

На виконання умов договору позивачем надано відповідачу послуги у сфері правового забезпечення господарської діяльності на загальну суму 119880,00грн, зокрема, за актами приймання наданих послуг від 30.09.2019 на суму 45900,00грн, від 15.10.2019 на суму 35640,00грн, від 31.10.2019року на суму 38340,00грн.

На оплату вказаних послуг відповідачем позивач склав рахунки 30.09.2019 №53/2019 на суму 45900,00грн, від 15.10.2019 № 58/2019 на суму 35640,00грн, від 31.10.2019 №63/2019 на суму 38340,00грн, а всього на суму 119880,00грн.

У зв`язку з нездійсненням відповідачем оплати вказаних загальною вартістю 119880,00 грн послуг позивача, позивач нарахував відповідачу 441,50грн інфляційних втрат, 821,40грн річних (3%), 8167,84грн пені, згідно їхнього відповідного розрахунку (а.с.4-11).

Дотепер відповідач не сплатив на користь позивача ані повністю, ані частково вказані заявлені до стягнення з нього суми основного боргу, інфляційних втрат, річних (3%) та пені.

З 07.02.2020 Публічне акціонерне товариство «Великоолександрівський автопарк» перейменоване на Приватне акціонерне товариство «Великоолександрівський автопарк», що підтверджується листом останнього та відповідним витягом від 07.02.2020 з Єдиного державного реєстру юридичних осіб фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (т.1 а.с.52-53).

Поряд з цим, рішенням Господарського суду Херсонської області від 08.07.2020 у справі № 923/50/20, яке набрало законної сили, визнано недійсним рішення Спостережної ради ВАТ «Великоолександрівське автотранспортне підприємство 16538», оформлене протоколом засідання вказаної ради від 16.09.2019, за яким ОСОБА_1 було призначено тимчасово виконуючим обов`язки директора ПАТ «Великоолександрівський автопарк».

Позиція Південно західного апеляційного господарського суду.

Правовідносини між ПАТ ««Великоолександрівське автотранспортне підприємство 16538»» та ФОП Єфімова С.А. виникли на підставі укладеного між ними 17.09.2019 Договору №18/2019 про надання консультацій у сфері правового забезпечення господарської діяльності.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 Господарського кодексу України господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Частиною 1 ст. 627 Цивільного кодексу України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Статтею 626 Цивільного кодексу України передбачено що, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору.

Згідно із статтями 901 і 903 Цивільного Кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором; якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язання встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно статей 525, 526 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог, відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтями 610, 612 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач виконав обов`язок, який встановлений для нього договором від 17.09.2019 №18/2019 (п.1.1, п.2.6. та п.3.4) та законом (ч.1 ст.901 Цивільного кодексу України), як для виконавця послуг, по наданню послуг відповідачу загальною вартістю 119880,00грн, що підтверджується складеними між позивачем та відповідачем актами приймання наданих послуг від 30.09.2019, 15.10.2019 та 31.10.2019. Акти приймання наданих послуг від 30.09.2019, 15.10.2019 та 31.10.2019 до зазначеного договору від 17.09.2019 № 18/2019 оформлено у відповідності до умов цього договору та підписано відповідачем (з скріпленням цього підпису печаткою відповідача) без будь-яких зауважень та заперечень, про що зазначено, безпосередньо, за текстом цих актів. Підписання цих актів відповідачем без заперечень є підтвердженням того, зокрема, що характер та перелік наданих послуг відповідає замовленню відповідача.

Проте, відповідач не виконав передбачений для нього умовами зазначеного договору від 17.09.2019 № 18/2019 (п.1.1, п.3.5) та нормами закону (ч.1 ст.903 Цивільного кодексу України), як для замовника послуг, обов`язок по оплаті послуг позивача, які надано у відповідності до актів приймання наданих послуг від 30.09.2019, 15.10.2019 та 31.10.2019, в частині проведення оплати цих послуг на умовах даного договору (у встановлений договором строк).

Строки для оплати послуг, які вказано в актах приймання наданих послуг від 30.09.2019, 15.10.2019 та 31.10.2019 до зазначеного договору від 17.09.2019 № 18/2019, а саме, «протягом трьох банківських днів з моменту підписання сторонами акту прийому послуг» (згідно з п.3.5. цього договору), минули.

Як вірно зауважено судом першої інстанції, що у матеріалах справи відсутні докази вручення позивачем відповідачеві або ж надсилання позивачем відповідачеві у будь-який спосіб (поштою, електронною поштою тощо) рахунків від 30.09.2019 № 53/2019, від 15.10.2019 № 58/2019, від 31.10.2019 № 63/2019 на оплату послуг. Поряд з цим, вартість послуг, що підлягає оплаті за кожним з цих трьох рахунків вказана безпосередньо у відповідному акті наданих послуг, з якими відповідач є обізнаним, оскільки підписав кожний з цих трьох актів, а платіжні та інші реквізити позивача вказано у розділі «Реквізити сторін» договору від 17.09.2019 № 18/2019. До того ж з положень п.1.1. та положень розділу 3 «Порядок оплати послуг», зокрема, п.3.4. та п.3.5. договору від 17.09.2019 № 18/2019, слідує, що факт отримання відповідачем рахунку позивача на оплату послуг ніяким чином не впливає на виникнення у відповідача грошових зобов`язань з оплати послуг, які прийнято відповідачем за актом приймання наданих послуг: відповідного взаємозв`язку положеннями вказаного договору не передбачено.

Відповідачем, не надано доказів сплати вказаної, в розмірі 119880,00 грн, заборгованості ані повністю, ані частково.

Таким чином, господарський суд дійшов правомірного висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог ФОП Єфімова С.А. до відповідача в частині стягнення суми основного боргу у розмірі 119 880,00 грн.

Згідно з ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

За ч.1 ст.216 Господарського кодексу України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором, а за ч.1 та ч.2 ст.217 Господарського кодексу України такими санкціями є заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки, серед яких - застосування штрафних санкцій. Відповідно до ст.230 Господарського кодексу України штрафними санкціями є господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до ч.4 ст.231 Господарського кодексу України якщо розмір штрафних санкцій законом не визначений, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором.

Відповідно до ч.6 ст.231 Господарського кодексу України штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.У зв`язку із порушенням відповідачем прийнятих на себе грошових зобов`язань щодо здійснення своєчасної та в повному обсязі оплати вартості виконаних робіт за договором №18/2019 від 17.09.2019 про надання консультацій у сфері правового забезпечення господарської діяльності позивачем в порядку ст. 625 ЦК України та п.4.3 Договору заявлено до стягнення з відповідача 441,50грн інфляційних втрат, 821,40грн річних (3%) та 8167,84грн пені.

Так, колегія суддів погоджується з розрахунком позивача, у зв`язку з чим судом першої інстанції правомірно задоволено позовні вимоги ФОП Єфімова С.А. до відповідача про стягнення на користь позивача 3% річних у розмірі 821,40 грн., інфляційні втрати у розмірі 441,50 грн. та пені у розмірі 8167,84.

Відхилення аргументів апеляційної скарги.

Звертаючись з апеляційною скаргою відповідач обґрунтовує останню недійсністю Договору від 17.09.2019 № 18/2019 з огляду на недодержання в момент його вчинення сторонами вимог ч.2 ст.203 Цивільного кодексу України (договір укладено від імені ПрАТ «Великоолександрівський автопарк» особою без необхідного обсягу цивільної дієздатності, оскільки згідно з даними витягу від 19.02.2020 за № з Єдиного державного реєстру юридичних осіб фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 17.09.2019 керівником відповідача був не Дударєв В.В., яким від імені відповідача підписано цей договір, а Москаленко О.О.

З цього приводу колегія суддів апеляційної інстанції зазначає наступне.

Відповідно до приписів Господарського процесуального кодексу України:

- відповідач має право подати зустрічний позов у строки, встановлені цим Кодексом (пункт 3 частини другої статті 46);

- відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву (частина перша статті 180);

- ухвалюючи рішення у справі, суд за заявою позивача, поданою до закінчення підготовчого провадження, може визнати недійсним повністю чи у певній частині пов`язаний з предметом спору правочин, який суперечить закону, якщо позивач доведе, що він не міг включити відповідну вимогу до позовної заяви із незалежних від нього причин (частина третя статті 237).

Наведеними нормами процесуального закону (статтями 46, 180, частиною третьою статті 237 ГПК України) визначено, що при ухвалені рішення суд має право визнати недійсним договір за відповідною заявою позивача, в той час як відповідач не позбавлений права на подання зустрічного позову з вимогою про визнання недійсним договору, яка підлягала б розгляду спільно з первісним позовом. Відтак викладена у відзиві на позов вимога відповідача про визнання недійсним Договору не підлягає розгляду судом у межах даного спору.

Означена правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 01.07.2019 по справі №910/5144/18.

При цьому колегією суддів враховується, що за приписами статті 204 ЦК України (презумпція правомірності правочину) встановлено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Керуючись наведеними законодавчими приписами та встановивши, що доказів визнання недійсним у судовому порядку чи оспорення договору договору від 17.09.2019 №18/2019 про надання консультацій у сфері правового забезпечення господарської діяльності матеріали справи не містять, посилання відповідача на кримінальне провадження №0000324 судом до уваги не приймаються, адже кримінальне провадження не є преюдиційною обставиною, яка встановлює факт, у даному випадку, недійсності договору №18/2019 від 17.09.2019, ,а визнання господарськими судами з власної ініціативи договорів недійсними поза межами заявлених позивачем вимог суперечить конституційному принципу диспозитивності сторін судового процесу, закріпленому у ст. 129 Конституції України, колегія суддів не приймає доводи апеляційної скарги про недійсність означеного правочину.

Таким чином, наведені скаржником в апеляційній скарзі доводи, не спростовують висновків місцевого суду та не доводять їх помилковість, а тому не можуть бути підставою для скасування судового рішення.

Висновки апеляційного господарського суду:

Згідно статті 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Будь-яких підстав для скасування рішення господарського суду за результатами його апеляційного перегляду колегією суддів не встановлено.

За вказаних обставин оскаржуване рішення господарського суду підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга залишенню без задоволення із віднесенням витрат на оплату судового збору за подачу апеляційної скарги на скаржника.

Керуючись статтями 129, 232, 233, 236, 240, 269, 270, 275, 276-277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Південно-західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Рішення Господарського суду Херсонської області від 15.01.2021 у справі № 923/67/20 залишити без змін.

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Великоолександрівський автопарк» залишити без задоволення.

Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Приватне акціонерне товариство «Великоолександрівський автопарк».

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у строки, передбачені статтею 288 ГПК України.

Головуючий суддя І.Г. Філінюк

Суддя Л.В. Поліщук

Суддя К.В. Богатир