ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" травня 2021 р. Справа №914/1886/20

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Скрипчук О.С.

суддів Плотніцького Б.Д.

Мирутенка О.Л.

Секретар судового засідання Лагутін В.Б

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Сервіс-Агрозахід» б/н від 18.01.2021

на рішення Господарського суду Львівської області від 10.12.2020 (повний текст рішення складено 21.12.2020, м. Львів, суддя М.М. Петрашко)

у справі № 914/1886/20

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Сервіс-Агрозахід», с.Великі Гаї Тернопільського району Тернопільської області

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Коудайс Україна», с.Хильчиці Золочівського району Львівської області

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Фермерського господарства «Баворовського», с.Грабовець Тернопільського району Тернопільської області

про стягнення 4 620 479,88 грн.

за участю представників:

від позивача - Клюца С.О. - ордер серії КС № 786524 від 11.03.2021;

від відповідача - Сивуляк Н.Б. - довіреність б/н від 18.05.2021;

від третьої особи з боку відповідача: не з`явився

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Сервіс-Агрозахід» звернулось до Господарського суду Львівської області із позовом до в Товариства з обмеженою відповідальністю «Коудайс Україна» за участю у справі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Фермерського господарства Баворовського про стягнення 4620479,88 грн.

Позивач в позовній заяві зазначає, що третя особа відчужила відповідачу майно, що було предметом застави за аграрною розпискою, а відтак вважає, що відповідно до ст. 13 Закону України «Про аграрні розписки» має право задовольнити свої вимоги до боржника за аграрною розпискою за рахунок такого майна третьої особи.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 10.12.2020 в позові ТзОВ «Сервіс-Агрозахід» відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що законодавець надає можливість відповідно до частини 4 статті 13 Закону України «Про аграрні розписки» задовольнити свої вимоги до боржника за аграрною розпискою за рахунок такого чи іншого майна такої третьої особи. Однак, на думку суду, ця частина статті 13 Закону України «Про аграрні розписки» не визначає чіткий спосіб захисту права, і у даному випадку слід також керуватись статтею 16 Цивільного кодексу України та статтею 20 Господарського кодексу України, тобто суд вважає, що такий спосіб захисту права є неналежним. Поряд з цим, суд звернув увагу на те, що позивач не зазначив за рахунок якого майна належить задовольнити вимоги за фінансовою аграрною розпискою.

Не погоджуючись з даним рішенням суду ТзОВ «Сервіс-Агрозахід» подало апеляційну скаргу б/н від 18.01.2021, в якій просить рішення Господарського суду Львівської області від 10.12.2020 скасувати, прийняти нове рішення, яким задоволити за рахунок майна ТзОВ «Коудайс Україна» вимоги за фінансовою розпискою, посвідченою приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Серкізовською Т.Л. за реєстровим № 450 та зареєстрованою в реєстрі аграрних розписок № 1879, шляхом стягнення з ТзОВ «Коудас Україна» на користь ТзОВ «Сервіс-Агрозахід» 3 036 127,50 грн. основного боргу, 1 416 900,00 грн. неустойки, 72 252,74 грн. -3% річних, 95 199,64 грн. інфляційних збитків.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції при прийнятті рішення порушено норми матеріального і процесуального права. А саме скаржник стверджує, що суд першої інстанції не звернув уваги на те, що соняшник, що придбаний відповідачем, доставлявся з с. Грабовець - ця адреса зазначена у товарно-транспортних накладних, що свідчить що соняшникове зерно перевозилося із земельних ділянок, зазначених в аграрній розписці.

Щодо тверджень суду першої інстанції про те, що позивач не зазначив за рахунок якого майна він просить задоволити вимогу за фінансовою аграрною розпискою, то апелянт вважає, що суд першої інстанції сам мав з`ясувати це питання.

Також апелянт зазначає, що не реалізація особою права щодо моніторингу майбутнього врожаю не може бути підставою для обмеження права на реалізацію повноважень передбачених ч. 4 ст. 13 Закону України «Про аграрні розписки». Негативні наслідки для покупця предмету застави за аграрною розпискою є наслідками його недбалості, а саме відповідач зобов`язаний був перевірити у публічному реєстрі відомості про існування у продавця накладених обмежень за аграрною розпискою.

Відповідачем подано до суду відзив на апеляційну скаргу б/н від 22.02.2021, в якому просить рішення Господарського суду Львівської області від 10.12.2020 залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Відзив на апеляційну скаргу мотивований тим, що апеляційна скарга є необґрунтованою та висновки місцевого господарського суду не спростовує.

Представником позивача Сивуляк Н.Б. заявлено клопотання про відкладення розгляду справи б/н від 19.05.2021, у зв`язку із тим, що представник позивача Гордієнко В.В. перебуває на самоізоляції, у зв`язку з підозрою на хворобу COVID-19. В задоволенні даного клопотання колегія суддів відмовила, адже зміна представника сторони не є підставою для відкладення розгляду справи.

Відповідно до п. 4 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються доводи та заперечення сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, суд встановив наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 15.05.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Сервіс-Агрозахід» (кредитор) та Фермерським господарством «Баворовського» (боржник) було підписано фінансову аграрну розписку, що посвідчена приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Серкізовською Т.Л. за реєстровим №450 та зареєстровану в Реєстрі за №1879.

Відповідно до пункту 2 аграрної розписки остання встановлює безумовне зобов`язання боржника за аграрною розпискою сплатити кредитору грошові кошти в розмірі ліміту зобов`язання за аграрною розпискою. Розмір ліміту зобов`язань за аграрною розпискою визначений у пункті 19 аграрної розписки. Аграрна розписка надається боржником в забезпечення виконання ним боргових зобов`язань за договором, зокрема: щодо оплати товарів у відповідності до умов такого договору, та/або сплати процентів, та/або сплати пені, та/або сплати штрафів, та/або компенсації (відшкодування) витрат (збитків), здійснених (понесених) кредитором у зв`язку з умовами такого договору. Виконання зобов`язання за цією аграрною розпискою припиняє зобов`язання боржника за умовами договору в частині та розмірі фактично виконаних зобов`язань (сплачених грошових коштів) боржника за цією аграрною розпискою.

Згідно із пунктом 3 аграрної розписки, ціна (сума) аграрної розписки дорівнює ліміту зобов`язань за аграрною розпискою.

Пунктом 4 аграрної розписки передбачено, що боржник зобов`язується сплатити кредитору грошові кошти на рахунок кредитора, що зазначений у пункті 21 аграрної розписки, в дату платежу та за умови наявності на дату платежу невиконаних боргових зобов`язань боржника за договором, та в розмірі, що дорівнює сумі таких невиконаних боргових зобов`язань. У разі відсутності невиконаних платіжних зобов`язань боржником за договором на дату платежу, сторони погодили, що аграрна розписка є виконаною шляхом сплати (перерахування) коштів боржником на банківський рахунок кредитора згідно умов договору.

Відповідно до пункту 5 аграрної розписки, предметом застави за аграрною розпискою є майбутній врожай сільськогосподарської продукції з земельних ділянок, що зазначені в пункті 18 аграрної розписки. На день збору врожаю з земельних ділянок, які зазначені в пункті 18 аграрної розписки предметом застави стає відповідна кількість зібраної сільськогосподарської продукції. Незалежно від укладення чи не укладення в подальшому окремого договору застави сільськогосподарської продукції на зерновому складі, сторони домовились, що весь обсяг вирощеної на ділянці вказаних в пункті 18 цієї розписки продукції, отриманої в результаті збору врожаю, перед боржником та перебуває в заставі у кредитора, і не може бути відчужено боржником. Боржник цим підтверджує, що має права власності па земельну(і) ділянку(и) сільськогосподарського призначення та/або право користування такою(ими) земельною(ими) ділянкою(ами) та має право видати аграрну розписку. Перехід права власності чи права користування земельною(ими) ділянкою(ами) не зупиняє вказаної в аграрній розписці застави майбутнього врожаю. Боржник гарантує, що сільськогосподарська продукція, майбутній урожай якої є предметом застави за цією аграрною розпискою нікому будь-яким способом не відчужена і не заставлена іншим особам, у тому числі й за аграрними розписками, не є предметом судового спору і не перебуває під забороною (арештом) та у податковій заставі, ніякі треті особи не мають на нього будь-яких прав обтяження будь-якими боргами чи зобов`язаннями. У випадку недостатності зібраного врожаю для повного виконання зобов`язань за цією аграрії розпискою в поточному маркетинговому році, для кожної відповідної культури, вважається переданим в заставу для забезпечення зобов`язань за цією аграрною розпискою майбутній врожай інших сільськогосподарських культур, які вирощуються або будуть вирощуватися в майбутньому на земельних ділянках, зазначених в пункті 18 цієї аграрної розписки, а також вся сільськогосподарська продукція боржника до повного виконання зобов`язань за цією аграрною розпискою.

У разі відсутності в натурі предмета застави, кредитор має право на задоволення своїх вимог за рахунок іншого майна боржника. Детальний опис предмета застави наведений в пункті 18 аграрної розписки.

Згідно із пунктом 8 аграрної розписки, у випадку невиконання чи неналежного виконання боржником своїх зобов`язань за аграрною розпискою, кредитор має право звернути стягнення на предмет застави. Звернення стягнення здійснюється на підставі рішення суду, на підставі виконавчого напису нотаріуса або в позасудовому порядку у будь-який спосіб, що не суперечить законодавству України за своїм вибором та на свій розсуд, включаючи, але не обмежуючись правом передачі права власності на предмет застави в рахунок погашення платіжних зобов`язань боржника з метою подальшої реалізації. У випадку невиконання чи неналежного виконаним боржником своїх зобов`язань за аграрною розпискою кредитор має право у порядку примусового виконання зобов`язання боржника одержати задоволення вимог за рахунок предмета застави переважно перед іншими кредиторами боржника. Кредитор має право звернути стягнення на майбутній врожай, що виступає заставою за цією розпискою, а після збору врожаю кредитор має право звертати стягнення на відповідну кількість зібраної сільськогосподарської продукції, яка зазначена в пункті 18 цієї розписки, будь-яким способом, що не суперечить законодавству України за своїм вибором та на свій розсуд, включаючи але не обмежуючись правом передачі права власності на предмет застави в рахунок погашення платіжних зобов`язань боржника, з метою подальшої реалізації.

Пунктом 10 аграрної розписки передбачено, що кредитор має право самостійно або із залученням третіх осіб здійснювати моніторинг майбутнього врожаю сільськогосподарської продукції, що є предметом застави. При цьому, у випадку залучення кредитором третіх осіб для здійснення моніторингу майбутнього врожаю сільськогосподарської продукції, що є предметом застави, такі треті особи мають право здійснювати усі дії передбачені цим пунктом для кредитора щодо моніторингу майбутнього врожаю сільськогосподарської продукції, що є предметом застави.

Протягом строку дії розписки боржник зобов`язаний щомісячно (до 20 числа поточного місяця протягом дії розписки) спільно з представником кредитора складати акти огляду майбутнього врожаю продукції, які підтверджують останню чинну інформацію щодо майбутнього врожаю продукції.

Боржник зобов`язується повідомити кредитора про початок збору урожаю сільськогосподарської продукції, що є предметом застави, не пізніш ніж за 15 банківських днів до початку проведення запланованих сільськогосподарських робіт.

Відповідно до пункту 11 аграрної розписки, боржник має право розпоряджатися (відчужувати, передавати у володіння чи використання у будь який спосіб будь якій(им) третій(ім) особі(ам)) предметом застави виключно (лише) за умови (обставини) отримання попередньої письмової згоди (має містити підписи уповноважених осіб та відбиток печатки) кредитора на відповідне розпорядження.

У пункті 17 аграрної розписки встановлено, що загальна сума зобов`язання за аграрною розпискою складає 3036127,50 грн.

У пункті 19 аграрної розписки зазначено, що дата платежу за аграрною розпискою - 01.09.2019р.

У цьому ж пункті 19 аграрної розписки зазначено, графік перевірки предмету застави до 20 числа кожного поточного місяця.

Зобов`язання ФГ «Баворовського» за аграрною розпискою забезпечується заставою майбутнього урожаю соняшнику у загальному обсязі не менше 364,3353 тонн загальною заставною, оціночною вартістю 3643353,00 грн. (три мільйони шістсот сорок три тисячі триста п`ятдесят три гривні, нуль копійок), з урахуванням ПДВ, з земельних ділянок площею 80,9634 га, які розташовані у Великогаївській ОТГ: кадастровий номер :01:001:0078; кадастровий номер :01:001:0071; кадастровий номер :01:001:0524; кадастровий номер :01:001:0075; кадастровий номер :01:001:1526; кадастровий номер :01:001:1527; кадастровий номер :01:001:0079; кадастровий номер :01:001:1522; кадастровий номер :01:001:1541; кадастровий номер :01:001:1525; кадастровий номер :01:001:1523; кадастровий номер :01:001:0074; кадастровий номер :01:001:0051; кадастровий номер :01:001:0047; кадастровий номер :01:001:0086; кадастровий номер :01:001:0084; кадастровий номер :01:001:0083; кадастровий номер :01:001:0091; кадастровий номер :01:001:0100; кадастровий номер :01:001:0269; кадастровий номер :01:001:0082; кадастровий номер :01:001:0085; кадастровий номер :01:001:0040; кадастровий номер :01:001:0107; кадастровий номер :01:001:0012; кадастровий номер :01:001:0076; кадастровий номер :01:001:0034; кадастровий номер :01:001:0010; кадастровий номер :01:001:0551; кадастровий номер :01:001:0353; кадастровий номер :01:001:0550; кадастровий номер :01:001:0549; кадастровий номер :01:001:0388; кадастровий номер :01:001:0225.

Як зазначає позивач, боржник (третя особа у справі) не виконав умов фінансової аграрної розписки, у зв`язку з чим, у Фермерського господарства Баворовського починаючи з 02.09.2019 виникла заборгованість в розмірі 3 036 127,50 грн.

Позивач стверджує, що у зв`язку із невиконанням умов фінансової аграрної розписки у Фермерського господарства «Баворовського» існує заборгованість в розмірі 4 620 479,88 грн., що складається з 3 036 127,50 грн. основного боргу, 72252,74 грн. 3% річних, 95199,64 грн. інфляційних втрат та 1416900,00 грн. неустойка (штраф).

21.02.2020 позивач надіслав Фермерському господарству «Баворовського» вимогу про сплату вих.№25 від 21.02.2020 по аграрній розписці. Проте, дана вимога залишена без відповіді та належного реагування.

Також, з матеріалів справи вбачається, що в провадженні Тернопільського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління юстиції Міністерства Юстиції перебувало виконавче провадження №61451847 від 03.03.2020 з примусового виконання виконавчий напису №203 виданого 02.03.2020 приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Серкізовською Т.Л. про стягнення з Фермерського господарства «Баворовського» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Сервіс-Агрозахід» на підставі фінансової аграрної розписки, посвідченої приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Серкізовською Т.Л., якою встановлено безумовне зобов`язання боржника сплатити 3643353,00 грн. у строк до 01.09.2019р. (строк, за який проводиться стягнення: з 15.05.2019р. по 02.03.2020р.). Зазначені вимоги кредитора задовольнялися за рахунок коштів, виручених від реалізації предмету застави врожаю соняшнику, що вирощується на земельних ділянках зазначених у аграрній розписці.

Головним управлінням ДПС у Тернопільській області було встановлено, що боржником Фермерським господарством «Баворовського» було реалізовано Товариству з обмеженою відповідальністю «Д-Мікс Україна» ТОВ «ДанкоЛТД», ТОВ «Агрокомпанія» Дружба» товар (соняшник) в загальній кількості 418,656 тонн.

При цьому, як вбачається із матеріалів справи, 18.10.2019 між Фермерським господарством «Баборовського» (продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Д-Мікс Україна» (покупець) укладено договір купівлі-продажу №18/10/19, відповідно до умов якого продавець зобов`язується поставити (передати у власність покупця) сільськогосподарську продукцію (товар), а покупець прийняти цей товар та своєчасно здійснити його оплату.

Слід зазначити, що відповідно до інформації, що міститься в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, 21.05.2020 Товариство з обмеженою відповідальністю «Д-Мікс Україна» (ідентифікаційний код 33708884) змінило своє найменування на Товариство з обмеженою відповідальністю «Коудайс Україна» (ідентифікаційний код 33708884).

На підставі договору купівлі-продажу №18/10/19 від 18.10.2019, відповідно до накладних: №2210/019 від 22.10.2019, №0711/09 від 07.11.2019, №0811/019 від 08.11.2019, №1111/019 від 11.11.2019, №1211/019 від 12.11.2019, №1411/019 від 14.11.2019, Товариство з обмеженою відповідальністю «Д-Мікс Україна» (Товариство з обмеженою відповідальністю «Коудайс Україна») придбало у Фермерського господарства «Баворовського» товар (соняшник) в загальній кількості 218,16 тонн на загальну суму 1 832 544,00 грн. по ціні 7000,00 грн. (без ПДВ) за 1 тонну.

Слід також зазначити, що постановою державного виконавця Тернопільського районного відділу Державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) від 16.06.2020 у виконавчому провадженні №61451847 про повернення виконавчого документа стягувачу, встановлено:

1) Згідно фінансової аграрної розписки від 15.05.2019 соняшник в кількості 364,3353 тон мав бути переданий стягувачу Товариству з обмеженою відповідальністю «Сервіс-Агрозахід».

2) Виконавчим написом нотаріуса №203 від 02.03.2020 слід звернути стягнення за рахунок коштів, виручених від реалізації предмету застави, а саме врожаю соняшнику.

3) Згідно із листом Головного управління ДПС у Тернопільській області №8257 від 02.04.2020 боржником Фермерським господарством «Баворовського» соняшник реалізовано Товариству з обмеженою відповідальністю «Д-Мікс Україна», Товариству з обмеженою відповідальністю «Данко ЛТД» та Товариству з обмеженою відповідальністю «Агрокомпанія» Дружба», а не стягувачу.

Таким чином, як зазначено у постанові державного виконавця Тернопільського районного відділу Державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) від 16.06.2020 у виконавчому провадженні №61451847, виконати виконавчий напис нотаріуса №203 від 02.03.2020 не являється можливим через відсутність предмету застави, а саме врожаю соняшника.

Враховуючи наведене, керуючись пунктом 2 частини 1 статті 37 Закону України «Про виконавче провадження», постановою державного виконавця від 16.06.2020 виконавчий документ повернуто стягувачу.

18.04.2020 позивач надіслав на адресу відповідача претензію вих.№101 від 13.04.2020, в якій вимагав протягом 7 (семи) календарних днів, з моменту її отримання виконати за Фермерське господарство «Баворовського» зобов`язання за аграрною розпискою, зареєстрованою в реєстрі аграрних розписок 15.05.2019 за №1879, сплативши грошові кошти в сумі 4453027,50 грн. на рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю Сервіс-Агрозахід. Свою вимогу до Товариства з обмеженою відповідальністю «Коудайс Україна» на суму 4453027,50 грн. позивач обґрунтовує статтею 13 Закону України «Про аграрні розписки», в якій зазначено, що у разі відчуження боржником за аграрною розпискою майна, що є предметом застави за аграрною розпискою, будь-якій третій особі до виконання зобов`язань за аграрною розпискою, кредитор за аграрною розпискою має право задовольнити свої вимоги до боржника за аграрною розпискою за рахунок такого чи іншого майна такої третьої особи, після чого в неї виникає право регресної вимоги до боржника за аграрною розпискою.

Таким чином позивач звернувся до Господарського суду Львівської області та просить задовольнити за рахунок майна Товариства з обмеженою відповідальністю «Коудайс Україна» вимоги за фінансовою аграрною розпискою, посвідченою приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Серкізовською Т.Л. за реєстровим №450 та зареєстрованою в реєстрі аграрних розписок за №1879, шляхом стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Коудайс Україна» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Сервіс-Агрозахід» 3036127,50 грн. основного боргу, 1416900,00 грн. неустойки, 72252,74 грн. 3% річних, 95199,64 грн. інфляційних втрат, а всього - 4620479,88 грн.

При винесенні постанови колегія суддів виходила з наступного.

Згідно із статтею 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Пунктом 1 частини 1 статті 11 Цивільного кодексу України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Відповідно до статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відносини, що виникають під час оформлення, видачі, обігу, виконання аграрних розписок регулюються Законом України «Про аграрні розписки». Цей Закон визначає порядок їх реєстрації та спрямований на створення правових, економічних, організаційних умов функціонування цих документів.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про аграрні розписки», аграрна розписка це товаророзпорядчий документ, що фіксує безумовне зобов`язання боржника, яке забезпечується заставою, здійснити поставку сільськогосподарської продукції або сплатити грошові кошти на визначених у ньому умовах.

Боржник за аграрною розпискою це особа, яка видає аграрну розписку для оформлення свого зобов`язання здійснити поставку сільськогосподарської продукції або сплатити грошові кошти на визначених в аграрній розписці умовах.

Кредитор за аграрною розпискою це фізична чи юридична особа, яка надає грошові кошти, послуги, поставляє товари, виконує роботи як зустрічне зобов`язання за договором, за яким боржник за аграрною розпискою видає їй аграрну розписку, наділяючи правом вимагати від нього належного виконання зобов`язань, а також фізична чи юридична особа, яка отримала права кредитора за аграрною розпискою від іншого кредитора за аграрною розпискою у спосіб, не заборонений законом.

Моніторинг предмета застави за аграрними розписками діяльність кредиторів за аграрними розписками та залучених кредиторами за аграрними розписками інших зацікавлених осіб із здійснення спостереження за майбутнім врожаєм, що є предметом застави за аграрними розписками, збору інформації про предмет застави та боржників за аграрними розписками, її систематизації в бази даних та користування такими базами даних у порядку, передбаченому законом.

Згідно з статтею 5 Закону України «Про аграрні розписки», фінансова аграрна розписка це аграрна розписка, що встановлює безумовне зобов`язання боржника сплатити грошову суму, розмір якої визначається за погодженою боржником і кредитором формулою з урахуванням цін на сільськогосподарську продукцію у визначеній кількості та якості.

Частиною 1 статті 7 Закону України «Про аграрні розписки» передбачено, що аграрна розписка встановлює забезпечення виконання зобов`язань боржника за аграрною розпискою заставою його майбутнього врожаю. Предметом такої застави може бути виключно майбутній врожай сільськогосподарської продукції.

Згідно ч.3 ст.7 Закону України «Про аграрні розписки», обов`язок доведення походження зібраної сільськогосподарської продукції покладається на боржника.

Згідно ст. 13 Закону України «Про аграрні розписки» наявність аграрної розписки без відмітки про її виконання є достатнім підтвердженням безспірності вимог кредитора за аграрною розпискою.

У разі невиконання боржником за аграрною розпискою зобов`язань за аграрною розпискою у вказаний у ній строк кредитор за аграрною розпискою має право звернутися до особи, уповноваженої вчиняти нотаріальні дії, за вчиненням виконавчого напису, який підлягає негайному виконанню і на підставі якого орган або особа, що здійснює примусове виконання судових рішень, рішень інших органів протягом семи днів забезпечує передачу кредитору за аграрною розпискою предмета застави аграрної розписки.

У разі відсутності в натурі предмета застави, що має бути переданий кредитору за аграрною розпискою, кредитор за аграрною розпискою має право на задоволення своїх вимог за рахунок іншого майна боржника.

У разі відчуження боржником за аграрною розпискою майна, що є предметом застави за аграрною розпискою, будь-якій третій особі до виконання зобов`язань за аграрною розпискою, кредитор за аграрною розпискою має право задовольнити свої вимоги до боржника за аграрною розпискою за рахунок такого чи іншого майна такої третьої особи, після чого в неї виникає право регресної вимоги до боржника за аграрною розпискою.

Так, судом встановлено, що позивач звертаючись до суду першої інстанції стверджував, що Фермерське господарство «Баворовського» (третя особа у справі) не виконало своє зобов`язання, згідно аграрної розписки 15.05.2019, а саме не здійснило поставку сільськогосподарської продукції і сплатило грошові кошти в сумі 3 036 127,50 грн. на визначених в аграрній розписці умовах.

На думку позивача, Фермерське господарство «Баворовського» (третя особа у справі) продало Товариству з обмеженою відповідальністю «Д-Мікс Україна» зерно соняшника, яке було предметом аграрної розписки. Зазначений факт позивач підтверджує договором купівлі-продажу №18/10/19 від 18.10.2019 та накладними: №2210/019 від 22.10.2019, №0711/09 від 07.11.2019, №0811/019 від 08.11.2019, №1111/019 від 11.11.2019, №1211/019 від 12.11.2019, №1411/019 від 14.11.2019, згідно яких вбачається, що ТзОВ «Д-Мікс Україна» (ТзОВ «Коудайс Україна») придбало у Фермерського господарства «Баворовського» товар (соняшник).

Однак, як вбачається із довідки ФГ «Боваровського» вих № 21 від 18.10.2019, останній зазначив, що соняшник, який є предметом договору № 18/10/19 від 18.10.2019 належить йому на праві власності і не перебуває під забороною відчуження, арештом.

Водночас судом встановлено, що до відзиву на позов відповідачем долучено звіт про посівні площі Форми № 4-сг під урожай 2019 року, відповідно до якого, Фермерським Господарством «Баворовського» засіяно 200,00 га соняшника.

Проте, зобов`язання ФГ «Баворовського» за аграрною розпискою забезпечується заставою майбутнього урожаю соняшнику з земельних ділянок площею 80,9634 га.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем не доведено належними доказами, що саме за договором купівлі-продажу №18/10/19 від 18.10.2019 третя особа продала відповідачу соняшник, який був заставою за аграрною розпискою від 15.05.2019.

Необґрунтованими є посилання апелянта на те, що придбаний відповідачем соняшник був заставою за аграрною розпискою від 15.05.2019, оскільки доставлявся з с.Грабовець, адже в ТТН зазначено пункт навантаження ФГ «Баворовського» 47743,с.Грабовець, тернопільський район, Тернопільська область (). Адже, зазначене не підтверджує, що соняшник, який відправлявся відповідачу був зібраний із земельних ділянок на яких був засіяний врожай, що забезпечувався аграрною розпискою.

Водночас, суд звертає увагу на те, що відповідно до частини 1 статті 8 Закону України «Про аграрні розписки», кредитор за аграрною розпискою має право самостійно або із залученням третіх осіб здійснювати моніторинг майбутнього врожаю сільськогосподарської продукції, що є предметом застави за його аграрною розпискою. Моніторинг може здійснюватися протягом всього строку дії застави майбутнього врожаю сільськогосподарської продукції, якщо інше не встановлено за домовленістю сторін аграрної розписки.

Частино 3 статті 8 Закону України «Про аграрні розписки» передбачено, що після збору врожаю моніторинг здійснюється шляхом спостереження за зібраною сільськогосподарською продукцією з можливістю доступу до місць її зберігання.

Пунктом 10 аграрної розписки передбачено, що кредитор має право самостійно або із залученням третіх осіб здійснювати моніторинг майбутнього врожаю сільськогосподарської продукції, що є предметом застави. При цьому, у випадку залучення кредитором третіх осіб для здійснення моніторингу майбутнього врожаю сільськогосподарської продукції, що є предметом застави, такі треті особи мають право здійснювати усі дії передбачені цим пунктом для кредитора щодо моніторингу майбутнього врожаю сільськогосподарської продукції, що є предметом застави.

Протягом строку дії розписки боржник зобов`язаний щомісячно (до 20 числа поточного місяця протягом дії розписки) спільно з представником кредитора складати акти огляду майбутнього врожаю продукції, які підтверджують останню чинну інформацію щодо майбутнього врожаю продукції.

Боржник зобов`язується повідомити кредитора про початок збору урожаю сільськогосподарської продукції, що є предметом застави, не пізніш ніж за 15 банківських днів до початку проведення запланованих сільськогосподарських робіт.

У пункті 19 аграрної розписки зазначено, що графік перевірки предмету застави до 20 числа кожного поточного місяця.

Однак, як вбачається із матеріалів справи, позивачем впродовж більше ніж п`ять місяців після спливу строку для здійснення боржником оплати за аграрною розпискою не вчинялося жодних дій для стягнення з Фермерського господарства Баворовського грошових коштів за аграрною розпискою, чи дій спрямованих на звернення стягнення на предмет застави за аграрною розпискою, чи вчинення дій з моніторингу та контролю за зібраним врожаєм, чи звернення до боржника з вимогою скласти акт огляду врожаю продукції, чи вчинення дій з перевірки предмету застави до 20 числа кожного поточного місяця.

Апелянт зазначає, що здійснення моніторингу є його правом, а не обов`язком кредитора за аграрною розпискою, а нереалізація ним свого права не може бути підставою для обмеження його прав передбачених ст. 13 Закону України «Про аграрні розписки».

Однак, суд зазначає, що в даному випадку факт зібрання сільськогосподарської продукції з земельних ділянок, які зазначені в пункті 18 аграрної розписки має бути доведений саме позивачем, оскільки відповідач не є стороною аграрної розписки.

Враховуючи те, що позивач не довів належними доказами, що саме за договором купівлі-продажу №18/10/19 від 18.10.2019 третя особа продала відповідачу соняшник, який був заставою за аграрною розпискою від 15.05.2019, відтак, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову у позові.

Також, суд звертає увагу на те, що позивач у позовній заяві просить задовольнити за рахунок майна ТзОВ «Коудайс Україна» вимоги за аграрною розпискою шляхом стягнення з ТзОВ «Коудайс Україна» на користь ТзОВ «Сервіс-Агрозахід» основного боргу, неустойки, 3% річних, інфляційних втрат. Поряд з цим, позивач не зазначив за рахунок якого майна належить задовольнити вимоги за аграрною розпискою.

Твердження апелянта про те, що суд першої інстанції мав самостійно визначати за рахунок якого майна відповідача позивач зможе задоволити вимоги за аграрною розпискою, судом оцінюються критично. Адже, ст.62 ГПК України передбачено, що в позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

Крім того, слід зазначити, що нараховані позивачем 1 416 900,00 грн. неустойки (штрафу), 72252,74 грн. 3% річних та 95199,64 грн. інфляційних втрат за невиконання третьою особою умов аграрної розписки не можуть бути стягнені за рахунок відповідача, адже наслідки невиконання грошового зобов`язання за аграрною розпискою стосуються лише боржника за аграрною розпискою Фермерського господарства Баворовського, а не ТзОВ «Коудайс Україна», яке придбало товар (соняшник) за договором купівлі-продажу.

За таких обставин, колегія суддів Західного апеляційного господарського суду вважає, що рішення Господарського суду Львівської області від 10.12.2020 відповідає матеріалам справи, ґрунтується на чинному законодавстві і підстав для його скасування немає, зазначені в апеляційній скарзі доводи скаржника висновків місцевого господарського суду не спростовують.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судовий збір, сплачений за апеляційну скаргу, покласти на скаржника.

Керуючись ст.ст. 269, 270, 271, 275, 276, 281, 282 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд,

П О С Т А Н О В И В :

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Сервіс-Агрозахід» б/н від 18.01.2021 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Львівської області від 10.12.2020 у справі № 914/1886/20 залишити без змін.

3. Судовий збір сплачений за апеляційну скаргу покласти на апелянта.

4. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Строки та порядок оскарження постанов апеляційного господарського суду визначені в § 1 глави 2 Розділу IV ГПК України.

Головуючий суддя О.С. Скрипчук

Суддя Б.Д. Плотніцький

Суддя О.Л. Мирутенко