ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2021 року м.Харків Справа № 913/238/21
Провадження № 14/913/238/21
Господарський суд Луганської області у складі судді Лісовицького Є.А.,
при секретарі судового засідання Славгородській К.В., розглянувши матеріали справи
за позовом Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», м. Київ
до відповідача Комунального підприємства «Первомайськтеплокомуненерго» Первомайської міської ради, м. Золоте, Попаснянський район Луганської області
про стягнення 13553487,63 грн.
У засіданні брали участь:
від позивача - представник не прибув;
від відповідача - представник не прибув.
Акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України звернулося до Господарського суду Луганської області з позовною заявою, в якій просить стягнути з Комунального підприємства «Первомайськтеплокомуненерго» Первомайської міської ради заборгованість за договором постачання природного газу № 6087/1920-ТЕ-20 від 27.09.2019 в загальній сумі 13553487,63 грн., в тому числі: основний борг в сумі 12312658,34 грн, 3% річних в сумі 376504,60 грн, інфляційні втрати в сумі 864324,69 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач на виконання умов договору № 6087/1920-ТЕ-20 від 27.09.2019 передав у власність відповідача природний газ на загальну суму 12312658,34 грн., що підтверджується актами приймання-передачі природного газу. Проте, оплату за переданий газ відповідач не здійснив, чим порушив вимоги п. 6.1 укладеного договору. Вказані обставини стали підставою для звернення до суду з позовом, в якому він просить стягнути з відповідача основний борг в сумі 12312658,34 грн., а також 3% річних в сумі 376504,60 грн та інфляційні втрати в сумі 864324,69 грн.
Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.04.2021 позовну заяву передано на розгляд судді Лісовицькому Є.А.
Ухвалою Господарського суду Луганської області від 29.04.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 913/238/21. Суд ухвалив здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначив на 25.05.2021.
Сторони правом на участь в судовому засіданні 25.05.2021 своїх повноважних представників не скористались, хоча про дату, час та місце судового засідання були повідомлені належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень.
24.05.2021 від відповідача на електрону пошту суду надійшов електронний лист, в якому міститься відзив на позовну заяву від 24.05.2021 № 226. У відзиві відповідач підтвердив, що станом на 24.05.2021 сума заборгованості за договором № 6087/1920-ТЕ-20 від 27.09.2019 про постачання природного газу з жовтня 2019 року по квітень 2020 року становить 12312658,34 грн. Разом з тим відповідач зазначив, що позовні вимоги визнає та просить розглянути справу за відсутності представника відповідача.
Частиною 1 статті 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» визначено, що електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа.
У відповідності до ч.ч. 1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.
Відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про електронні довірчі послуги», електронний підпис - електронні дані, які додаються підписувачем до інших електронних даних або логічно з ними пов`язуються і використовуються ним як підпис.
За приписами ч. 1 ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронні довірчі послуги».
Судом встановлено, що відзив на позовну заяву, яким відповідач визнає позовні вимоги, підписав директор Комунального підприємства «Первомайськтеплокомуненерго» Первомайської міської ради Алісов Роман Вікторович за допомогою електронного підпису.
Враховуючи викладене, відзив відповідача судом приймається до розгляду.
Частиною 3 ст. 185 ГПК України встановлено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення суду у випадку визнання позову відповідачем.
Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 191, 192 цього Кодексу (ч. 4 ст. 185 ГПК України).
Згідно з ч. 1 ст. 191 ГПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.
У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд (ч. 4 ст. 191 ГПК України).
Частиною 5 ст. 191 ГПК України визначено, що суд не приймає відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем у справі, в якій особу представляє її законний представник, якщо його дії суперечать інтересам особи, яку він представляє.
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, та оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.
27.09.2019 між Акціонерним товариством «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (надалі постачальник) та Комунальним підприємством «Первомайськтеплокомуненерго» Первомайської міської ради (надалі споживач) було укладено договір постачання природного газу № 6087/1920-ТЕ-20 від 27.09.2019 (надалі договір), за умовами якого постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ, а споживач зобов`язується прийняти його та оплатити на умовах цього договору (п. 1.1. договору).
У відповідності до п. 1.2. договору природний газ, що постачається за цим договором, використовується споживачем виключно для виробництва теплової енергії для надання послуг з опалення та постачання гарячої води населенню.
За умовами п. 2.1. договору постачальник передає споживачу у жовтні 2019 квітні 2020 року замовлений споживачем (об`єм) природного газу в кількості 3084,596 тис. куб. метрів.
Приймання-передача газу, переданого постачальником споживачеві у відповідному розрахунковому періоді, оформлюється актом приймання-передачі газу (п. 3.8. договору).
Згідно п. 3.11. договору споживач підтверджує, що підписаний сторонами акт приймання-передачі газу за розрахунковий період свідчить про повне виконання постачальником своїх зобов`язань за цим договором в частині постачання природного газу у відповідному розрахунковому періоді.
Оплата за природний газ здійснюється споживачем виключно коштами шляхом 100-відсоткової поточної оплати протягом розрахункового періоду. Остаточний розрахунок за фактично переданий природний газ здійснюється до 25 числа (включно) місяця, наступного за місяцем постачання газу (п. 5.1. договору).
Згідно п. 5.3. договору оплата за природний газ здійснюється таким чином:
1) споживач перераховує на поточний рахунок із спеціальним режимом використання постачальника кожного банківського дня розрахункового місяця кошти згідно з нормативами перерахування, затвердженими в установленому порядку, які зараховуються як оплата за природний газ, поставлений постачальником споживачеві в порядку, визначеному законодавством, - у разі коли на споживача поширюються вимоги підпункту 2) пункту 11 Положення в частині відкриття рахунків із спеціальним режимом використання;
2) в будь-якому випадку, споживач зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі розрахуватися за поставлений природний газ відповідно до пункту 5.1. цього договору;
3) з поточного рахунка споживача кошти перераховуються на поточний рахунок із спеціальним режимом використання постачальника та зараховуються як оплата за природний газ, поставлений постачальником споживачеві у визначеному законодавством порядку, - у разі коли на споживача не поширюються вимоги підпункту 2) пункту 11 Положення в частині відкриття рахунків із спеціальним режимом використання;
Кошти, які надійшли від споживача на рахунок із спеціальним режимом використання, відкритий в установі уповноважених банків, зараховуються як передоплата за умови відсутності заборгованості за цим договором;
4) шляхом зарахування постачальником коштів, що надійшли від споживача як погашення заборгованості за природний газ, поставлений в минулі періоди згідно з цим договором, у порядку календарної черговості виникнення заборгованості за наявності заборгованості у споживача за цим договором.
Кошти, які надійшли від споживача, зараховуються як передоплата за умови відсутності заборгованості за цим договором;
5) оплата інших платежів (пені, штрафів, судових зборів, інфляційних нарахувань тощо), крім суми основної заборгованості, здійснюється споживачем на поточний рахунок постачальника.
В пункті 5.4. договору сторони зазначили, що у разі наявності заборгованості за минулі періоди та/або заборгованості із сплати пені, штрафів, інфляційних нарахувань, відсотків річних та судового збору сторони погоджуються, що грошова сума, яка надійшла від споживача, погашає вимоги постачальника у такій черговості незалежно від призначення платежу, визначеного споживачем:
1) у першу чергу відшкодовуються витрати постачальника, пов`язані з одержанням виконанням виконання;
2) у другу сплачуються інфляційні нарахування, відсотки річних, пені, штрафи;
3) у третю чергу - погашається основна сума заборгованості за використаний природний газ, компенсація вартості послуг на відключення та відшкодування збитків.
За невиконання або неналежне виконання договірних зобов`язань за цим договором сторони несуть відповідальність у випадках, передбачених законодавством і цим договором (п. 7.1. договору).
У відповідності до п. 11.1. договір набирає чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення підпису постачальника печаткою і діє в частині постачання природного газу до 30 квітня 2020 року (включно), а в частині проведення розрахунків до їх повного здійснення.
Матеріали справи свідчать про те, що сторони змінювали ціну природного газу, шляхом укладання додаткових угод.
Так, додатковою угодою № 1 від 22.10.2019 до договору сторони доповнили пункт 4.2. Розділу 4 «Ціна природного газу» договору підпунктом 4.2.1 у наступній редакції:
« 4.2.1. Ціна за 1000 куб.м природного газу з 01 жовтня 2019 року по 31 жовтня 2019 року (включно) за цим договором складає 4272,7604 гривень, крім того податок на додану вартість (ПДВ) 20% усього разом з ПДВ 5127,3127 грн.
До ціни на природний газ додається тариф на послуги транспортування природного газу для внутрішньої точки виходу з газотранспортної системи (розподіл потужності), встановлений постановою НКРЕКП від 21.12.2018 № 2001 - 157,19 грн за 1000 куб.м на добу без ПДВ, крім того ПДВ 20%, всього з ПДВ 188,63 грн за 1000 куб.м на добу.
Споживач зобов`язується сплатити за використанні у період з 01 жовтня 2019 року по 31 жовтня 2019 року (включно) природний газ з урахуванням тарифу на послуги транспортування 4429,9504 грн за 1000 куб.м без ПДВ, крім того ПДВ 20%, всього з ПДВ 5315,9405 грн за 1000 куб.м.».
Додатковою угодою № 2 від 12.11.2019 до договору сторони доповнили пункт 4.2. Розділу 4 «Ціна природного газу» договору підпунктом 4.2.2 у наступній редакції:
« 4.2.2. Ціна за 1000 куб.м природного газу з 01 листопада 2019 року по 30 листопада 2019 року (включно) за цим договором складає 4899,00 гривень, крім того податок на додану вартість (ПДВ) 20% усього разом з ПДВ 5878,80 грн.
До ціни на природний газ додається тариф на послуги транспортування природного газу для внутрішньої точки виходу з газотранспортної системи (розподіл потужності), встановлений постановою НКРЕКП від 21.12.2018 № 2001 - 157,19 грн за 1000 куб.м на добу без ПДВ, крім того ПДВ 20%, всього з ПДВ 188,63 грн за 1000 куб.м на добу.
Споживач зобов`язується сплатити за використанні у період з 01 листопада 2019 року по 30 листопада 2019 року (включно) природний газ з урахуванням тарифу на послуги транспортування 5056,19 грн за 1000 куб.м без ПДВ, крім того ПДВ 20%, всього з ПДВ 6067,43 грн за 1000 куб.м.».
Додатковою угодою № 3 від 09.12.2019 сторони доповнили пункт 4.2 Розділу 4 «Ціна природного газу» договору підпунктом 4.2.3 у наступній редакції:
« 4.2.3. Ціна за 1000 куб.м природного газу з 01 грудня 2019 року по 31 грудня 2019 року (включно) за цим договором складає 4276,6958 гривень, крім того податок на додану вартість (ПДВ) 20% усього разом з ПДВ 5132,035 грн.
До ціни на природний газ додається тариф на послуги транспортування природного газу для внутрішньої точки виходу з газотранспортної системи (розподіл потужності), встановлений постановою НКРЕКП від 21.12.2018 № 2001 - 157,19 грн за 1000 куб.м на добу без ПДВ, крім того ПДВ 20%, всього з ПДВ 188,63 грн за 1000 куб.м на добу.
Споживач зобов`язується сплатити за використанні у період з 01 грудня 2019 року по 31 грудня 2019 року (включно) природний газ з урахуванням тарифу на послуги транспортування 4433,8858 грн за 1000 куб.м без ПДВ, крім того ПДВ 20%, всього з ПДВ 5320,663 грн за 1000 куб.м.».
За умовами п. 4.2. договору, в редакції додаткової угоди № 4 від 20.12.2019, ціна за 1000 куб.м природного газу на період з 01 січня 2020 року по 30 квітня 2020 року (включно) складає 5500,00 гривень, крім того податок на додану вартість (ПДВ) 20% усього разом з ПДВ 6600,00 грн.
До ціни на природний газ додається тариф на послуги транспортування природного газу для внутрішньої точки виходу з газотранспортної системи (розподіл потужності), встановлений постановою НКРЕКП від 21.12.2018 № 2001 - 157,19 грн за 1000 куб.м на добу без ПДВ, крім того ПДВ 20%, всього з ПДВ 188,63 грн за 1000 куб.м на добу.
Споживач зобов`язується сплатити за використанні у період з 01 січня 2020 року по 30 квітня 2020 року (включно) природний газ з урахуванням тарифу на послуги транспортування 5657,19 грн за 1000 куб.м без ПДВ, крім того ПДВ 20%, всього з ПДВ 6788,63 грн за 1000 куб.м.
Додатковою угоди № 5 від 28.01.2020 сторони внесли зміни в договір, зокрема в пункт 4.2., виклавши його в наступній редакції:
« 4.2. Ціна за 1000 куб.м природного газу на період з 01 січня 2020 року по 31 січня 2020 року (включно) складає 4650,00 гривень, крім того податок на додану вартість (ПДВ) 20% усього разом з ПДВ 5580,00 грн.
До ціни на природний газ додається тариф на послуги транспортування природного газу для внутрішньої точки виходу з газотранспортної системи (розподіл потужності), встановлений постановою НКРЕКП від 24.12.2019 № 3013 - 124,16 грн за 1000 куб.м на добу без ПДВ, крім того ПДВ 20%, усього разом з ПДВ 148,99 грн.
Споживач зобов`язується сплатити за використаний з 01 січня 2020 року по 31 січня 2020 року (включно) природний газ з урахуванням тарифу на послуги транспортування 4774,16 грн за 1000 куб.м без ПДВ, крім того ПДВ 20%, усього разом з ПДВ 5728,99 грн.
В Додатковій угоді № 6 від 24.02.2020 до договору сторони домовились викласти з 01 лютого 2020 року пункт 4.2. Розділу «Ціна природного газу» договору у наступній редакції:
« 4.2. Ціна за 1000 куб.м природного газу з 01 лютого 2020 року по 29 лютого 2020 року (включно) за цим договором складає 3948,00 гривень, крім того податок на додану вартість (ПДВ) 20% усього разом з ПДВ 4737,60 грн.
До ціни на природний газ додається тариф на послуги транспортування природного газу для внутрішньої точки виходу з газотранспортної системи (розподіл потужності), встановлений постановою НКРЕКП від 24.12.2019 № 3013 - 124,16 грн за 1000 куб.м на добу без ПДВ, крім того ПДВ 20%, усього разом з ПДВ 148,99 грн.
Споживач зобов`язується сплатити за використаний з 01 лютого 2020 року по 29 лютого 2020 року (включно) природний газ з урахуванням тарифу на послуги транспортування 4072,16 грн за 1000 куб.м без ПДВ, крім того ПДВ 20%, усього разом з ПДВ 4886,59 грн.».
Додатковою угодою № 7 від 23.03.2020 до договору сторони домовились викласти з 01 березня 2020 року пункт 4.2. Розділу «Ціна природного газу» договору у наступній редакції:
« 4.2. Ціна за 1000 куб.м природного газу з 01 березня 2020 року по 31 березня 2020 року (включно) складає 3396,00 гривень, крім того податок на додану вартість (ПДВ) 20%, усього разом з ПДВ 4075,20 грн.
До ціни на природний газ додається тариф на послуги транспортування природного газу для внутрішньої точки виходу з газотранспортної системи (розподіл потужності), встановлений постановою НКРЕКП від 24.12.2019 № 3013 - 124,16 грн за 1000 куб.м на добу без ПДВ, крім того ПДВ 20%, усього разом з ПДВ 148,99 грн.
Споживач зобов`язується сплатити за використаний з 01 березня 2020 року по 31 березня 2020 року (включно) природний газ з урахуванням тарифу на послуги транспортування 3520,16 грн за 1000 куб.м без ПДВ, крім того ПДВ 20%, усього разом з ПДВ 4224,19 грн.».
В Додатковій угоді № 8 від 23.04.2020 до договору сторони домовились викласти з 01 квітня 2020 року пункт 4.2. Розділу 4. «Ціна природного газу» договору у наступній редакції:
« 4.2. Ціна за 1000 куб.м природного газу з 01 квітня 2020 року по 30 квітня 2020 року (включно) за цим договором складає 2897,00 гривень, крім того податок на додану вартість (ПДВ) 20% усього разом з ПДВ 3476,40 грн.
До ціни на природний газ додається тариф на послуги транспортування природного газу для внутрішньої точки виходу з газотранспортної системи (розподіл потужності), встановлений постановою НКРЕКП від 24.12.2019 № 3013 - 124,16 грн за 1000 куб.м на добу без ПДВ, крім того ПДВ 20%, усього разом з ПДВ 148,99 грн.
Споживач зобов`язується сплатити за використаний з 01 квітня 2020 року по 30 квітня 2020 року (включно) природний газ з урахуванням тарифу на послуги транспортування 3021,16 грн за 1000 куб.м без ПДВ, крім того ПДВ 20%, усього разом з ПДВ 3625,39 грн.».
На виконання умов договору, позивач у період з жовтня 2019 року по квітень 2020 року поставив відповідачу природний газ в загальному обсязі 2353,933 тис. м куб. на загальну суму 12312658,34 грн., що підтверджується актами приймання-передачі природного газу (на території підконтрольній українській владі), які містяться в матеріалах справи.
У зв`язку з тим, що відповідач не здійснив оплату за переданий природний газ позивач звернувся до господарського суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача борг в сумі 12312658,34 грн. Крім того, позивачем нараховано та заявлено до стягнення 3% річних в сумі 376504,60 грн та інфляційні втрати в сумі 864324,69 грн.
Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.
До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.
Згідно ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Згідно зі ст. 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав і обов`язків (зобов`язань) є, зокрема, договір.
Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Відповідно до ч. 1 ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.
Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.
Згідно зі ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.
Відповідно до ч. 1 ст. 222 ГК України учасники господарських відносин, що порушили майнові права або законі інтереси інших суб`єктів, зобов`язані поновити їх, не чекаючи пред`явлення їм претензії чи звернення до суду.
Згідно зі ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства тощо. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.
Приписами ст. 530 ЦК України, зокрема, встановлено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Порушенням зобов`язання, у відповідності до ст. 610 ЦК України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно зі ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Факт поставки позивачем природного газу відповідачу за договором постачання природного газу № 6087/1920-ТЕ-20 від 27.09.2019 підтверджується актами приймання-передачі природного газу (на території підконтрольній українській владі) (а.с. 32-38).
Відповідно до пп. 6 п. 6.2. договору споживач зобов`язаний прийняти газ в кількості, зазначеній в п. 2.1 даного договору, своєчасно оплачувати вартість поставленого природного газу в розмірі та в порядку, що передбачені цим договором.
В пункті 5.1. договору сторони визначили, що оплата за природний газ здійснюється споживачем виключно коштами шляхом 100-відсоткової поточної оплати протягом розрахункового періоду. Остаточний розрахунок за фактично переданий природний газ здійснюється до 25 числа (включно) місяця, наступного за місяцем постачання газу.
З матеріалів справи вбачається, що відповідач не здійснив оплату за отриманий природний газ, у зв`язку з чим утворила заборгованість в сумі 12312658,34 грн.
Відповідач визнає вказану заборгованість в повному обсязі, про що зазначив у відзиві на позовну заяву.
Згідно п. 7.1. договору за невиконання або неналежне виконання договірних зобов`язань за цим договором сторони несуть відповідальність у випадках, передбачених законодавством і цим договором.
Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Враховуючи те, що відповідач не здійснював оплату за отриманий природний газ, він зобов`язаний сплатити на користь позивача суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.
Позивач просить суд стягнути з відповідача 3% річних в сумі 376504,60 грн, в тому числі:
- за зобов`язаннями жовтня 2019 року за період з 26.11.2019 по 28.02.2021 в сумі 3133,98 грн;
- за зобов`язаннями квітня 2020 року за період з 26.05.2020 по 28.02.2021 в сумі 8256,84 грн.
Крім того, позивач просить стягнути з відповідача інфляційні втрати в сумі 864324,69 грн, з яких:
- 194611,90 грн нараховані за зобов`язаннями листопада 2019 року на суму боргу 2622518,34 грн за період прострочення з 01.01.2020 по 28.02.2021 з урахуванням індексу інфляції за період з січня 2020 року по лютий 2021 року.
- 174501,77 грн нарахованих за зобов`язаннями грудня 2019 року на суму боргу 2421486,92 грн за період прострочення з 01.02.2020 по 28.02.2021 з урахуванням індексу інфляції за період з лютого 2020 року по лютий 2021 року.
- 230363,22 грн нарахованих за зобов`язаннями січня 2020 року на суму боргу 3059688,49 грн за період прострочення з 01.03.2020 по 28.02.2021 з урахуванням індексу інфляції за період з березня 2020 року по лютий 2021 року.
- 153838,02 грн, нарахованих за зобов`язаннями лютого 2020 року на суму боргу 2304492,36 грн за період прострочення з 01.04.2020 по 28.02.2021 з урахуванням індексу інфляції за період з квітня 2020 року по лютий 2021 року.
Судом було перевірено надані позивачем розрахунки 3% річних та інфляційних втрат та встановлено, що вони є арифметично правильними, зробленими у відповідності до умов договору та даних первинних документів, з огляду на що вимоги позивача про стягнення 3% річних в сумі 376504,60 грн та інфляційних втрат в сумі 864324,69 грн підлягають задоволенню в повному обсязі.
Враховуючи викладене, позов слід задовольнити повністю та стягнути з відповідача на користь позивача основний борг в сумі 12312658,34 грн, 3% річних в сумі 376504,60 грн та інфляційні втрати в сумі 864324,69 грн.
Згідно з ч. 1 ст. 130 ГПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.
Аналогічна норма міститься в ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір».
У зв`язку з визнанням позову відповідачем, позивачу підлягає поверненню з Державного бюджету України 50% сплаченого ним судового збору в розмірі 101651,16 грн.
Решта сплаченого позивачем судового збору в сумі 101651,15 грн. підлягає відшкодуванню позивачу за рахунок відповідача відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України.
Керуючись ст. ст. 129, 130, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», господарський суд
1. Позов задовольнити повністю.
Повернення судового збору здійснюється на підставі даного рішення, підписаного та засвідченого гербовою печаткою господарського суду.
Відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції у строки, передбачені ст. 256 Господарського процесуального кодексу України та порядку, визначеному пп. 17.5 п. 17 ч. 1 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено 28 травня 2021 року.

Суддя Є.А. Лісовицький