Господарський суд
Житомирської області
______________________________________________________________________
_____________________________________________________________________________
УХВАЛА

"01" червня 2021 р. м. Житомир Справа № 906/583/21

Господарський суд Житомирської області у складі судді Сікорської Н.А.,

розглядаючи

заяву: Дочірнього підприємства "Пулинський лісгосп АПК" Житомирського обласного комунального агролісогосподарського підприємства "Житомироблагроліс" Житомирської обласної ради

про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з

Фізичної особи-підприємця Яворського Артура Івановича 12150,00 грн. заборгованості за договором купівлі-продажу лісоматеріалів круглих №46 від 23.02.2021р.

ВСТАНОВИВ:

ДП "Пулинський лісгосп АПК" Житомирського обласного комунального агролісогосподарського підприємства "Житомироблагроліс" Житомирської обласної ради звернулося до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з Фізичної особи-підприємця Яворського Артура Івановича 12150,00 грн. заборгованості за договором купівлі-продажу лісоматеріалів круглих №46 від 23.02.2021р.

У заяві, окрім заборгованості та судового збору, заявник просить стягнути з боржника 2500,00 грн. витрат на правову допомогу.

Розглянувши заяву Дочірнього підприємства "Пулинський лісгосп АПК" в частині стягнення витрат на правову допомогу, суд дійшов висновку про відмову в її задоволенні, враховуючи наступне.

Відповідно до ч. ч.1, 2 ст.12 ГПК України господарське судочинство здійснюється у порядку наказного провадження та позовного провадження (загального або спрощеного).

Наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

За приписами ст. 147 ГПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього кодексу.

Згідно із ст. 154 ГПК України розгляд заяви про видачу судового наказу проводиться без судового засідання і повідомлення заявника та боржника.

Частинами 1, 3 статті 123 ГПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до частини 1 статті 124 ГПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Отже, за приписами ГПК України попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат сторона має подати до суду разом з першою заявою по суті спору, якими відповідно до частини 2 статті 161 ГПК України є позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву.

При цьому, стаття 150 ГПК України, яка визначає форму і зміст заяви про видачу судового наказу, на відміну ст. 162 ГПК України, не містить норми щодо подачі заявником до суду попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат.

Оскільки наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо, подання заяви з боку боржника по суті спору в межах наказного провадження розділ ІІ ГПК України також не передбачає.

Відповідно до частини першої статті 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Враховуючи порядок здійснення судочинства у наказному провадженні, виходячи з приписів у тому числі статті 126 ГПК України, у боржника відсутня можливість доведення неспівмірності витрат, заявлених до стягнення заявником, що суперечить приписам частини першої статті 13 ГПК України.

Окрім того, зі змісту глави 8 "Судові витрати" ГПК України вбачається, що судові витрати на професійну правничу допомогу можуть бути предметом розгляду у позовному провадженні, де учасниками справи, в порядку ч.1 ст. 41 ГПК України, зокрема, є сторони, які мають право доводити розмір витрат, а суд за клопотанням іншої сторони зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу та здійснити їх розподіл за результатами розгляду справи.

Разом з тим, згідно ч. 2 ст. 41 ГПК України при розгляді вимог у наказному провадженні учасники справи мають статус заявника та боржника.

Таким чином, у разі видачі судом судового наказу у ньому зазначаються судові витрати у складі судового збору, який справляється за подання заяви про видачу судового наказу.

З урахуванням викладеного, оскільки процесуальний закон не передбачає при здійсненні судочинства у наказному провадженні розподілу будь-яких судових витрат, окрім судового збору, у видачі судового наказу про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в сумі 2500,00 грн. належить відмовити.

Керуючись ст.ст. 12, 123,124, 126, 147-154, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд-

УХВАЛИВ:

Відмовити Дочірньому підприємству "Пулинський лісгосп АПК" Житомирського обласного комунального агролісогосподарського підприємства "Житомироблагроліс" Житомирської обласної ради у видачі судового наказу в частині стягнення з Фізичної особи-підприємця Яворського Артура Івановича витрат на професійну правничу допомогу в сумі 2500,00 грн.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена відповідно до норм статей 254-257 ГПК України.

Суддя Сікорська Н.А.

Друк:

1 - в справу

2 - заявнику (рек. з повідомл)

3- боржнику (рек. з пов.)