ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
У Х В А Л А
19.05.2021р. Справа №905/1554/15
за заявою: №31-02-1-2 від 09.02.2021р. Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» про заміну сторони виконавчого провадження у справі:
за позовом: Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Український фінансовий світ», м.Донецьк
до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю компанія «Зеніт», м.Київ
про стягнення заборгованості за кредитним договором №008/124-Кл від 01.08.2005р. в сумі 21005826,38 грн
Суддя Паляниця Ю.О.
Секретар судового засідання Клименко Ю.О.
У засіданні брали участь:
від позивача (стягувача): не з`явився
від відповідача (боржника): не з`явився
від заявника: не з`явився
Рішенням господарського суду Донецької області від 17.05.2016р. (суддя Кучерява О.О.) позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Український фінансовий світ» до Товариства з обмеженою відповідальністю компанія «Зеніт» про стягнення 21005826,38 грн задоволено, стягнуто з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором №008/124-Кл від 01.08.2005р. в сумі 21005826,38 грн, а також вказаним судовим актом (з урахуванням змісту ухвали суду від 31.05.2016р.) з відповідача на користь Державного бюджету України стягнуто судовий збір в сумі 73080 грн.

31.05.2016р. на виконання зазначеного рішення господарським судом Донецької області було видано, зокрема, наказ про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором №008/124-Кл від 01.08.2005р. в сумі 21005826,38 грн.

17.02.2021р. від Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» до господарського суду Донецької області надійшла заява №31-02-1-2 від 09.02.2021р. про заміну стягувача Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Український фінансовий світ» на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» (04080, м.Київ, вул.О.Терьохіна, буд.8А, офіс 111, ідентифікаційний код 41264766).

У зв`язку із закінченням повноважень судді Кучерявої О.О., 17.02.2021р. здійснено повторний автоматичний розподіл судової справи, внаслідок чого для розгляду заяви визначено суддю Паляницю Ю.О.

Ухвалою суду від 18.02.2021р. справу №905/1554/15 прийнято до провадження суддею Паляницею Ю.О., зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» надати докази переривання строку пред`явлення наказу господарського суду Донецької області від 31.05.2016р. по справі №905/1554/15 до виконання; розгляд заяви призначено на 03.03.2021р.

Розгляд заяви відкладався.

Ухвалами суду від 15.03.2021р., 23.03.2021р., 31.03.2021р., 15.04.2021р. було витребувано у Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України матеріали виконавчого провадження з примусового виконання наказу господарського суду Донецької області від 31.05.2016р. у справі №905/1554/15.

У судовому засіданні 15.04.2021р. розгляд заяви відкладено на 19.05.2021р.

17.05.2021р. на виконання вимог перелічених вище ухвал суду від органу примусового виконання рішень на електронну адресу суду надійшли копії постанов у ВП №51666344 (наказ господарського суду Донецької області від 31.05.2016р. по справі №905/1554/15) від 18.07.2016р. про відкриття виконання провадження, від 20.06.2019р. про повернення виконавчого документа стягувачу (скріплено ЕЦП).

19.05.2021р. на електронну адресу суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» надійшло клопотання б/н від 19.05.2021р., за змістом якого останній просив суд долучити до матеріалів розглядуваної заяви додаткові документи (скріплені ЕЦП).

Представники учасників розгляду заяви у судове засідання 19.05.2021р. не з`явились.

В силу норм ч.1 ст.9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) ратифікована Верховною Радою України 17.07.1997p. і набула чинності в Україні 11.09.1997p.

З прийняттям у 2006 році Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», Конвенція та практика Суду застосовується судами України як джерело права.

За приписами ч.4 ст.11 Господарського процесуального кодексу України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У рішеннях Європейського суду з прав людини у справах «Ryabykh v.Russia» від 24.07.2003 року, «Svitlana Naumenko v. Ukraine» від 09.11.2014р. зазначено, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване частиною 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитись у світлі Преамбули Конвенції, яка проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін.

«Розумність» строку визначається окремо для кожної справи. Для цього враховують її складність та обсяг, поведінку учасників судового процесу, час, необхідний для проведення відповідної експертизи (наприклад, рішення Суду у справі «G. B. проти Франції»), тощо. Отже, поняття «розумний строк» є оціночним, суб`єктивним фактором, що унеможливлює визначення конкретних строків судового розгляду справи, тому потребує нормативного встановлення.

Враховуючи необхідність з`ясування правової позиції учасників, пов`язаних з розглядом заяви, в тому числі, необхідність витребування інформації у державної виконавчої служби щодо виконавчого провадження з примусового виконання рішення господарського суду Донецької області від 17.05.2016р. по справі №905/1554/15, заява №31-02-1-2 від 09.02.2021р. Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» про заміну сторони виконавчого провадження розглянута судом протягом розумного строку, по суті якої суд зазначає про наступне:

Відповідно до ст.124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

За приписами ст.129 Основного Закону України обов`язковість рішення суду визначено однією із основних засад судочинства.

За приписом ст.326 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Статтею 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

Європейський суд з прав людини у рішенні по справі Горнсбі проти Греції наголосив на гарантоване ст.6 Конвенції право на суд, яке повинно розцінюватися не лише в аспекті права особи звернутися до суду за захистом своїх прав, а і як обов`язковість боржника до виконання судового рішення. Викладене означає, що виконання судового рішення є невід`ємною частиною судового процесу з метою забезпечення положень названої статті Конвенції (права на суд).

У рішеннях Європейського суду у справах «Алпатов та інші проти України», «Робота та інші проти України», «Варава та інші проти Україні», «ПМП «Фея» та інші проти України» зазначається про те, що правосуддя не може вважатися здійсненим доти, доки не виконане судове рішення та констатується, що виконання судового рішення, як завершальна стадія судового процесу, за своєю юридичною природою є головною стадією правосуддя, що повністю узгоджується з нормою ст.124 Конституції України.

Конституційний Суд України у рішенні №5-рп/2013 від 26.06.2013р. також зазначив, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист, невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом.

Таким чином, право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень складовою права на справедливий судовий захист.

З огляду на те, що виконання рішення суду є невід`ємною стадією процесу правосуддя, то і заміна сторони на цій стадії може відбуватися не інакше, як на підставах та у порядку, визначеному Господарським процесуальним кодексом України та Законом України «Про виконавче провадження», який регулює умови і порядок виконання рішень судів, що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

Як свідчать матеріали розглядуваної заяви, 07.03.2019р. відбулись відкриті торги (голландський аукціон) щодо реалізації (продажу права вимоги) за лотом №F54GL40408, до якого включені права вимоги боргу за кредитним договором №008/124-Кл від 01.08.2005р.

Відповідно до результатів проведення відкритих електронних торгів, що були оформлені протоколом №UA-EA-2019-02-28-000010-b від 07.03.2019р. переможцем стало Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» (https://prozorro.sale/auction/UA-EA-2019-02-28-000010-b).

За результатами торгів, між Публічним акціонерним товариством «Комерційний Банк «Український фінансовий світ» (банк) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» (новий кредитор) укладено договір купівлі-продажу №УФС07/03/2019 від 11.04.2019р.

Згідно з підп.7 п.1 цього договору предметом купівлі-продажу за договором є права вимоги за кредитними договорами, що укладені з суб`єктами господарювання у кількості 60 одиниць перелік яких наведений у додатку №7 до договору, який є невід`ємним додатком до договору (далі за текстом «боржники»), включаючи права вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників за кредитними договорами, договорами іпотеки, поруки, застави та іншими договорами, що були укладені в забезпечення виконання кредитних договорів, з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них (далі за текстом «основні договори», «права вимоги»).

За змістом п.2 договору №УФС07/03/2019 від 11.04.2019р. покупець (заявник, новий кредитор) в день укладання договору, але в будь-якому випадку не раніше моменту отримання банком у повному обсязі коштів, відповідно до п.4 договору набуває усі права на нерухоме майно та усі права кредитора за основними договорами, включно, проте не обмежуючись: право вимагати належного виконання боржниками зобов`язань за основними договорами, сплати боржниками грошових коштів, сплати процентів, сплати штрафних санкцій, неустойок у розмірах, передачі предметів забезпечення в рахунок виконання зобов`язань. Сторони домовились, що права вимоги включають всі права вимоги за кредитними договорами, договорами забезпечення, а також всі похідні вимоги з цих договорів або такі, що випливають, в тому числі, але не виключно: вимоги по нарахуванню та стягненню процентів, неустойки, штрафу, індексу інфляції, трьох відсотків річних та/або збитків, вимоги про застосування наслідків недійсності правочинів, вимоги по отриманню коштів від реалізації заставного та іншого майна боржників, вимоги, які випливають з розірвання та/або визнання недійсним договорів, права, що випливають із судових справ, в тому числі справ про банкрутство, виконавчих проваджень в тому числі щодо майна, яке не було реалізоване на торгах та передане стягувачу в погашення боргу, мирових угод, договорів з арбітражними керуючими, охоронними організаціями, права кредиторів, права участі в колегіальних органах, в тому числі в комітеті кредиторів тощо. Розмір заборгованості станом на 11.04.2019р. за правами вимоги, які переходять до нового кредитора, вказаний у довідках про розмір заборгованості боржників. Права кредитора за основними договорами переходять до нового кредитора у повному обсязі та на умовах, існують на момент укладення цього договору, за виключенням права на здійснення договірного списання коштів з рахунків боржників, що надане банку відповідно до умов основних договорів.

Банк та новий кредитор зобов`язані повідомити боржників про перехід права вимоги за основними договорами протягом 5 робочих днів з моменту набрання чинності цим договором у порядку, передбаченому чинним законодавством. Сторони погоджуються, що відповідно до ст.516 Цивільного кодексу України, новий кредитор несе ризик настання для нього несприятливих обставин у зв`язку з неповідомленням або несвоєчасним/неналежним повідомленням боржників про перехід прав вимоги за основними договорами на підставі цього договору, у зв`язку із чим виконання боржниками зобов`язань за основними договорами на користь банку, у тому числі надходження на користь банку грошових коштів в рахунок виконання зобов`язань за основними договорами, до моменту повідомлення відповідного із боржників про перехід прав вимоги на підставі цього договору вважається належним виконанням відповідним із боржників зобов`язань за основними договорами. Новий кредитор також погоджується, що банк не відповідає перед новим кредитором, якщо одержані новим кредитором від боржників суми за основними договорами будуть меншими від сум, які очікував отримати від боржників новий кредитор при укладенні цього договору, в тому числі меншими від сум, зазначених у довідках про заборгованість боржників за основними договорами, або сплачених новим кредитором банку за цим договором (п.3 договору).

Згідно п.4 договору купівлі-продажу ціна останнього відповідно до протоколу №UA-EA-2019-02-28-000010-b від 07.03.2019р. становить 848189,76 грн (далі за текстом «ціна договору»).

Пунктом 4.1 сторони підтверджують, що на момент укладання договору покупець (Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста») в повному обсязі сплатив банку ціну договору у відповідності до протоколу електронних торгів №UA-EA-2019-02-28-000010-b від 07.03.2019р.

Покупець підтверджує, що на дату укладення цього договору отримав усі наявні у банку документи, що підтверджують право власності продавця на майно, що є предметом цього договору, а також права вимоги за основними договорами. Документи, що фактично не були передані банком новому кредитору, передають на підставі відповідного акту не пізніше 50-ти робочих днів з дати укладення цього договору (п.5 договору).

У п.31 додатку №7 до договору визначено, що банк набув право вимоги за кредитним договором №008/124-Кл від 01.08.2005р. до Товариства з обмеженою відповідальністю «Зеніт» ().

Договір купівлі-продажу №УФС07/03/2019 від 11.04.2019р. (в тому числі, додаток №7 до цього договору) підписані та скріплені печатками банку (продавця) та нового кредитора (покупця) без зауважень та заперечень. Цей правочин також зареєстрований приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Пономарьовою Д.В. 11.04.2019р. за №1076.

Доказів того, що цей договір купівлі-продажу був розірваний або визнаний недійсним у встановленому законом порядку, матеріали справи не містять.

Також, заявником надано суду платіжне доручення №137 від 15.03.2019р. на суму 848189,76 грн, що підтверджує сплату ціни договору.

Отже, за договором №УФС07/03/2019 від 11.04.2019р. банком передано Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» право вимоги, зокрема, за кредитним договором №008/124-Кл від 01.08.2005р., стягнення за яким є предметом цієї справи.

Згідно з ч.ч.1, 2, 5 ст.334 Господарського процесуального кодексу України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до ст.52 вказаного процесуального кодексу України, у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення юридичної особи шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідного учасника справи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в судовому процесі до вступу у справу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку правонаступник замінив. Про заміну або про відмову в заміні учасника справи його правонаступником суд постановляє ухвалу.

Суд виходить з того, що процесуальне правонаступництво, як перехід процесуальних прав і обов`язків сторони у справі до іншої особи, відбувається у зв`язку з вибуттям особи зі складу спірного матеріального правовідношення. Відтак, для вирішення питань можливості правонаступництва необхідним є встановлення фактичних обставин заміни сторони матеріального правовідношення її правонаступником відповідно до норм матеріального права. При цьому, суд враховує, що процесуальне правонаступництво в розумінні ст.52 Господарського процесуального кодексу України допускається на будь-якій стадії судового процесу, включаючи стадію виконання судового рішення, а право звернення з заявою про заміну сторони її правонаступником надано, зокрема, заінтересованій особі.

За приписами ч.1 ст.512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених ст.515 Цивільного кодексу України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст.514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч.5 ст.15 Закону України «Про виконавче провадження», у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Виходячи із результатів системного аналізу цих норм, зокрема п.п.1, 2 ч.1 ст.512 Цивільного кодексу України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 25.04.2018р. у справі №2-н-148/09.

Слід враховувати, що у зв`язку із заміною кредитора в зобов`язанні саме зобов`язання зберігається цілком і повністю, змінюється лише його суб`єктний склад у частині кредитора.

Статтею 514 Цивільного кодексу України визначено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ст.516 Цивільного кодексу України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Відповідно до ст.517 Цивільного кодексу України, первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.

Як зазначалось, за змістом п.5 договору покупець підтверджує, що на дату укладення цього договору отримав усі наявні у банку документи, що підтверджують право власності продавця на майно, що є предметом цього договору, а також права вимоги за основними договорами.

Статтею 1054 Цивільного кодексу України визначено перелік осіб, які можуть бути кредитодавцями в кредитних правовідносинах. Такими є банк або інша фінансова установа. Цей перелік є вичерпним.

Згідно з п.1 ч.1 ст.1 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» фінансова установа це юридична особа, яка відповідно до закону надає одну чи декілька фінансових послуг, а також інші послуги (операції), пов`язані з наданням фінансових послуг, у випадках, прямо визначених законом, та внесена до відповідного реєстру в установленому законом порядку. До фінансових установ належать банки, кредитні спілки, ломбарди, лізингові компанії, довірчі товариства, страхові компанії, установи накопичувального пенсійного забезпечення, інвестиційні фонди і компанії та інші юридичні особи, виключним видом діяльності яких є надання фінансових послуг, а у випадках, прямо визначених законом, - інші послуги (операції), пов`язані з наданням фінансових послуг.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 31.10.2018р. по справі №465/646/11 викладено правову позицію, стосовно того, що фізична особа, у будь-якому статусі не наділена правом надавати фінансові послуги, оскільки такі надаються лише або спеціалізованими установами, якими є банки, або іншими установами які мають право на здійснення фінансових операцій, та внесені до реєстру фінансових установ.

Однак, відповідно до правової позиції Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду, що викладена у постанові від 20.02.2019 по справі №910/16109/14 є помилковою думка стосовно неможливості особи, що набула права вимоги бути належним правонаступником позивача у виконавчому провадженні з виконання наказу господарського суду на тій підставі, що матеріали справи не містять ліцензії такої особи на здійснення фінансових послуг при умові, що правочин щодо відступлення права вимоги недійсним не визнавався. Зазначене питання не є предметом розгляду відповідної справи у межах вирішення питання про наявність підстав для заміни стягувача у виконавчому провадженні.

Отже, за висновками суду, Товариство з обмеженою «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» є належним правонаступником стягувача Публічного акціонерного товариства «Український фінансовий світ» з виконання наказу суду від 31.05.2016р. по справі №905/1554/15, оскільки у розглядуваному випадку спір по суті не вирішується, а розглядається процесуальне питання заміни стягувача у виконавчому провадженні за вже ухваленим судовим рішенням.

Разом з цим, господарський суд зауважує на такому.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» строки у виконавчому провадженні це періоди часу, в межах яких учасники виконавчого провадження зобов`язані або мають право прийняти рішення або вчинити дію. Строки у виконавчому провадженні встановлюються законом, а якщо вони не визначені законом - встановлюються виконавцем. Будь-яка дія або сукупність дій під час виконавчого провадження повинна бути виконана не пізніше граничного строку, визначеного цим Законом.

В той же час, за змістом ч.ч.4, 5 ст.12 вказаного нормативно-правового акту України строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі, зокрема, пред`явлення виконавчого документа до виконання. У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони.

Виконавчий документ повертається стягувачу, якщо, зокрема, у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними; стягувач перешкоджає проведенню виконавчих дій або не здійснив авансування витрат виконавчого провадження, передбачене ст.43 цього Закону, незважаючи на попередження виконавця про повернення йому виконавчого документа; законом встановлено заборону щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, якщо в нього відсутнє інше майно чи кошти, на які можливо звернути стягнення, а також щодо проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, що виключає можливість виконання відповідного рішення (п.п.2, 4, 9 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження»).

Повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених ст.12 цього Закону (ч.5 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження»).

У додаткових поясненнях №61-02-1-2 від 24.02.2021р. Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» вказувало, що у останнього відсутня інформація щодо переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання. Вказані твердження мотивовані тим, що заявник не є стороною виконавчого провадження та позбавлений можливості звернутись до виконавчої служби з метою отримання відомостей щодо виконання наказу від 31.05.2016р.

В той же час, за змістом наявної у матеріалах справи роздруківки виконавче провадження №51666344, відкрите Відділом примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України 18.07.2016р., наразі є завершеним. При цьому, у загальному доступі відсутній процесуальний документ державного виконавця, на підставі якого завершено це виконавче провадження.

З метою повного та всебічного з`ясування всіх обставин розглядуваної заяви ухвалами суду від 15.03.2021р., 23.03.2021р., 31.03.2021р., 15.04.2021р. було витребувано у Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України матеріали виконавчого провадження з примусового виконання наказу господарського суду Донецької області від 31.05.2016р. у справі №905/1554/15.

На виконання вимог перелічених вище ухвал суду органом примусового виконання рішень представлено суду, в тому числі, копію постанови у ВП №51666344 (наказ господарського суду Донецької області від 31.05.2016р. по справі №905/1554/15) від 20.06.2019р. про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п.п.2, 4, 9 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження».

Отже, зважаючи на зміст ч.ч.4, 5 ст.12, ст.37 Закону України «Про виконавче провадження», строк пред`явлення наказу по справі №905/1554/15 до виконання на теперішній час не сплинув, доказів протилежного суду не надано.

Таким чином, зважаючи на те, що судом встановлено факт набуття Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» за договором купівлі-продажу №УФС-7/03/2019 від 11.04.2019р. права вимоги до Товариства з обмеженою відповідальністю «Зеніт» за кредитним договором №008/124-Кл від 01.08.2005р. щодо сплати останнім заборгованості, яка входить до суми, стягнутої за рішенням господарського суду Донецької області від 17.05.2016р. по справі №905/1554/15, відсутність у матеріалах справи доказів визнання недійсним вказаного договору та заперечень учасників справи щодо заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» про заміни сторони правонаступником, враховуючи відсутність доказів виконання рішення суду, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви №31-02-1-2 від 09.02.2021р. Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста».

Разом з цим, зважаючи на представлену органом примусового виконання інформацію, наказ суду від 31.05.2016р. по справі №905/1554/15 на виконанні у відділі не перебуває, іншого з матеріалалів справи не вбачається.

Тобто, за відсутності відкритого виконавчого провадження на теперішній час у суду наявні підстави для здійснення процесуальних дій на підставі ч.5 ст.334 Господарського процесуального кодексу України щодо заміни сторони (стягувача) у виконавчому листі наказі господарського суду Донецької області від 31.05.2016р. по справі №905/1554/15.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.234, 334 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

Заяву №31-02-1-2 від 09.02.2021р. Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» задовольнити.

Замінити (стягувача) у виконавчому листі наказі господарського суду Донецької області від 31.05.2016р. по справі №905/1554/15 з Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Український фінансовий світ» (83050, Донецька область, м.Донецьк, пр.Миру, буд.5Б, ; адреса для листування: 04073, м.Київ, просп.Степана Бандери, буд.16) на його правонаступника Товариство з обмеженою «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» (04080, м.Київ, вул.Олексія Терьохіна, буд.8А, офіс 111, ).

Вступну та резолютивну частини ухвали складено 19.05.2021р.

Повний текст ухвали складено та підписано 24.05.2021р.

Згідно із ст.235 Господарського процесуального кодексу України ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом чи Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом». Ухвали, постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Апеляційна скарга відповідно до ст.256 Господарського процесуального кодексу України на ухвалу суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення.

Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Східного апеляційного господарського суду через господарський суд Донецької області (п.17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України).

Суддя Ю.О.Паляниця