ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

02 червня 2021 року

м. Черкаси справа № 925/721/21

Суддя господарського суду Черкаської області Довгань К.І., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Юнікорнс» про забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Юнікорс» звернулося до Господарського суду Черкаської області із позовною заявою до фермерського господарстава «Егор» про стягнення суми неустойки у розмірі 655 961, 67 грн., нарахованої на умовах укладеного сторонами договору купівлі-продажу №484/ФКД.

Разом з позовною заявою Товариство з обмеженою відповідальністю «Юнікорс» подало до Господарського суду Черкаської області заяву про вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти Фермерського господарства "ЄГОР" (ідентифікаційний код 33569901, місцезнаходження: 19715, Черкаська область, Золотонівський район, с. Гельмязів, вул. Червоноармійська, буд. 102) в межах суми позовних вимог 655 961 (шістсот п`ятдесят п`ять тисяч дев`ятсот шістдесят одна) гривня 67 копійок, які знаходяться на банківських рахунках Фермерського господарства "ЄГОР".

В обґрунтування заяви про забезпечення позову заявник зазначив, що:

Відповідач у правовідносинах з Позивачем як до, так і після виникнення спору з поставки Товару за Договором, поводить себе вкрай недобросовісно та всіляко уникає виконання своїх зобов`язань

Після отримання від Відповідача попередньої оплати за Договором у розмірі більш ніж 700 тисяч гривень Відповідач свідомо відмовився виконувати свої зобов`язання за Договором шляхом повідомлення Позивача про нібито відсутність у нього предмету Договору (зерна кукурудзи у потрібному обсязі) внаслідок форс-мажорних обставин, а саме неврожаю (Лист ФГ "Єгор" про неможливість виконання умов Договору додається до позову). До вказаного Листа Відповідачем вперше додано копію Сертифікату ТПП України № 3100-20-1921 від 03.12.2020 (за отриманням якого чомусь звернувся лише 20.11.2020 - через 2 дні після арешту кукурудзи в рамках виконавчого провадження, хоча декларував відповідні наміри ще у вересні 2020 у листі № 343).

При цьому, як сам зміст вказаного вище листа Відповідача, явно призначеного для уваги третіх осіб (в даному випадку - суду), а не самого адресата (про що свідчить зокрема наявність в ньому неправдивих тверджень про начебто "здійснення періодичної перевірки посівів представниками ТОВ "Юнікорнс". "відмову нарочного отримання копії Сертифікату ТПП" та "відмови від мирного та законного врегулювання спору"), так і дата його направлення Позивачу (21.01.2021р. - на наступний день після оприлюднення Постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 19.01.2021 у справі № 580/5408/20, якою відмовлено у задоволенні апеляційної скарги ФГ "Єгор" щодо скасування арештів у виконавчому провадженні, що фактично не дозволило Відповідачу незаконно вивезти кукурудзу, уникнувши тим самим можливості її примусового вилучення), а також з майже одночасно з направленням вказаного повідомлення звернення ФГ "Єгор" до суду з позовом про розірвання договору (тобто навіть не очікуючи не лише якоїсь відповіді, а навіть отримання ТОВ "Юнікорнс" вказаного повідомлення) яскраво свідчать про те, що жодного реального наміру будь-яким добросовісним чином врегулювати спір Відповідач не мав, а саме його звернення до суду з даним позовом є лише частиною значних та послідовних зусиль Відповідача в будь-який спосіб уникнути виконання зобов`язання за Договором та передати Товар ТОВ "Юнікорнс".

Однак, завідомо неправдиві твердження Відповідача про нібито відсутність у нього врожаю через форс-мажорні обставини (неврожай) повністю спростовується фактичним виявленням на зерновому складі ПрАТ "Таганча" належні Відповідачу зерна кукурудзи 3-го класу врожаю 2020 року у загальній кількості 434,483 тон - тобто предмет поставки за Договором в майже достатньому для його виконання обсязі (особливо з урахуванням наявної в Договорі умови "+/- 5% на вибір Покупця).

З цього логічно слідує, що Відповідач всіляко намагався уникнути фактичного виконання своїх зобов`язань за Договором та Аграрною розпискою спекулюючи форс-мажорними обставинами, умисно вводив Позивача в оману про обставини, що не відповідають дійсності (нібито відсутність у нього предмету Договору через неврожай, а відтак і неможливість поставити Позивачу Товар) та, в такий спосіб, порушив принцип " contra factum proprium " (заборона суперечливої поведінки та дотримання принципу добросовісності).

Верховний Суд у своїх постановах (постанова Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 10.04.2019 р. у справі № 390/34/17, постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 09.04.2019 р. у справі №903/394/18 та від 17.11.2018 у справі № 911/205/18) наголошував, що поведінка учасників господарських та цивільних правовідносин не повинна суперечити принципу contra factum proprium (заборона суперечливої поведінки), який базується ще на римській максимі non concedit venire contra factum proprium (ніхто не може діяти всупереч своїй попередній поведінці).

Отже, в розумінні статей 136, 137 ГПК такі недобросовісні дії Відповідача є підтвердженням наявності реальних обставин, що свідчать про вчинення Відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги (тобто після настання строку виконання договірного зобов`язання), що, в свою чергу, с умовою для застосування заходів забезпечення позову.

Відповідач умисно ініціює додаткові судові процеси задля зупинення виконавчих дій з фактичної передачі Товару Позивачу, а саме:

- справа № 925/1529/20 про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчого напису № 2798 від 17.11.2020 року, виданого приватним нотаріусом Ватутінського міського нотаріального округу Черкаської області, Побіянською Н.Б. про витребування у Відповідача - ФГ "ЄГОР" на користь стягувача кредитора за товарною аграрною розпискою) - ТОВ "ЮН1КОРНС" на підставі товарної аграрної розписки, посвідченої 05 червня 2020 року (номер за реєстром 1833), з виконання якого здійснюється виконавче провадження №63655809 .

У провадженні Господарського суду Київської області перебуває справа № 911/308/21 (суддя Ейвазова А.Р.) про визнання права власності ТОВ "Юнікорнс" на зерно кукурудзи 3-го класу врожаю 2020 року у загальній кількості 434,483 тон (тобто предмет Договору з Відповідачем), що перебувають на зберіганні на складі ПрАТ "Таганча" та зобов`язання ПрАТ "Таганча" передати дане майно ТОВ "Юнікорнс".

Втім, за результатами розгляду клопотання Відповідача про зупинення провадження у даній справі № 911/308/21 до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 925/1529/20 (за позовом Відповідача про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню). Ухвалою Господарського суду Київської області від 07.04.2021 таки було зупинено провадження у справі № 911/308/21.

В судовому процесі на підставі клопотання Відповідача про зупинення провадження у справі № 925/1529/20 (за позовом Відповідача про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню) до набрання законної сили рішенням Господарського суду Черкаської області у справі № 925/81/21 (за позовом Відповідача про розірвання Договору з Позивачем), Ухвалою Господарського Суду Черкаської області від 14.05.2021 у справі № 925/1529/20 було зупинено провадження у справі.

Таким чином, шляхом процесуальних зловживань Відповідач домігся зупинення усіх судових процесів з Позивачем щодо виконання зобов`язань за Договором, а відтак і відстрочив фактичну передачу Товару Позивачу на невизначений період.

Відповідно до ст. 136 Господарського процесуального кодексу України ("ГПК України") господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до правових висновків щодо застосування статей 136, 137 ГПК України, неодноразово викладених у відповідних постановах Верховного Суду (зокрема у постановах від 10.04.2018 у справі №910/19256/16, від 14.05.2018 у справі № 910/20479/17, від 14.06.2018 у справі №916/10/18, від 23.06.2018 у справі № 916/2026/17, від 16.08.2018 у справі № 910/5916/18, від 11.09.2018 у справі № 922/1605/18, від 14.01.2019 у справі № 909/526/18, від 21.01.2019 у справі № 916/1278/18, від 25.01.2019 у справі № 925/288/17, від 26.09.2019 у справі № 904/1417/19), при вирішенні питання про забезпечення позову, виходячи з положень статей 136, 137 ГПК України, господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обгрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду та наслідків заборони відповідачеві або іншим особам здійснювати певні дії.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається.

Обранням належного заходу забезпечення позову дотримується принцип співвіднесення виду заходу забезпечення позову із вимогами позивача, чим врешті досягаються: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову та, як наслідок, ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи.

Разом з цим, умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення. Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо).

Враховуючи викладені в позовній заяві (до якої додається дана заява про забезпечення позову) фактичні обставини спору, існують всі підстави для обґрунтованого припущення, що у разі не вжиття заходів забезпечення позову у вигляді накладення арешту на банківські рахунки Відповідача в межах суми позовних вимог, зазначена сума коштів буде відсутня на рахунках Відповідача, а виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог стане неможливим, а саме його ухвалення втратить сенс в контексті реального відновлення порушених прав Позивача.

Положеннями ч. 1, 3 ст. 137 ГПК України визначено, що позов забезпечується, зокрема такими заходами як накладення арешту на грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Необхідно зазначити що обумовлені даною заявою заходи забезпечення позову з огляду на їх зміст, фактичні обставини справи (викладені вище) та суть позовних вимог, цілком відповідають критеріям розумності, обгрунтованості, адекватності; забезпечення збалансованості інтересів сторін та наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову (накладення арешту на банківські рахунки Відповідача) і предметом позовних вимог (стягнення грошових коштів).

Враховуючи викладене, існують реальні підстави для вжиття заходів забезпечення позову у вигляді накладення арешту на грошові кошти Відповідача в межах суми позову в розмірі 655 961, 67 грн, оскільки без вжиття таких заходів відповідні кошти можуть зникнути з рахунків Відповідача, а виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог стане неможливим, а саме його ухвалення втратить сенс в контексті реального відновлення порушених прав Позивача.

Керуючись статтями 4, 5, 20, 42, 136-140, 162, 163, 164 Господарського процесуального кодексу України,

УХВАЛИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Юнікорнс" від 28.05.2021 про забезпечення позову задовольнити.

Вжити заходи забезпечення позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Юнікорнс" шляхом накладення арешту на грошові кошти Фермерського господарства "ЄГОР" (ідентифікаційний код 33569901, місцезнаходження: 19715, Черкаська область, Золотонівський район, с. Гельмязів, вул. Червоноармійська, буд. 102) в межах суми позовних вимог 655 961 (шістсот п`ятдесят п`ять тисяч дев`ятсот шістдесят одна) гривня 67 копійок, які знаходяться на банківських рахунках Фермерського господарства "ЄГОР".

Ухвала набрала законної сили 02.06.2021.

Строк пред`явлення ухвали до виконання по 02.06.2024.

Ця ухвала може бути оскаржена до Північного апеляційного господарського суду через Господарський суд Черкаської області протягом десяти днів з дня її підписання суддею.

Суддя К.І.Довгань