ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" травня 2021 р. Справа №914/2677/16

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого судді: Плотніцького Б.Д.,

Суддів: Кордюк Г.Т.,

Кравчук Н.М.,

розглянувши матеріали апеляційної скарги Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю Горуцьке б/н від 05.04.2021 (вх..№01-05/1296/21 від 13.04.2021)

на ухвалу Господарського суду Львівської області від 17.03.2021 (повний текст складено та підписано 17.03.2021), колегія суддів у складі: головуючий суддя Іванчук С.В., суддів Долінської О.З., Синчук М.М., про відмову в задоволенні заяви про виправлення описки в рішенні суду

у справі №914/2677/16

за позовом: Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю Горуцьке, с.Гірське Миколаївського району Львівської області

до відповідача 1: Гірської сільської ради Миколаївського району Львівської області, с.Гірське Миколаївського району Львівської області

до відповідача 2: Державного реєстратора на нерухоме майно Миколаївської районної державної адміністрації Львівської області Практики Андрія Григоровича, м.Миколаїв Львівської області

про визнання незаконним та скасування рішення Гірської сільської ради Миколаївського району Львівської області №120 від 07.06.2016 року Про прийняття на баланс Адмінкорпусу Гірської сільської ради та скасування рішення державного реєстратора на нерухоме майно Практики Андрія Григоровича Миколаївської районної державної адміністрації Львівської області від 12.08.2016 року.

В порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 17.03.2021 відмовлено в задоволенні заяви Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю Горуцьке (вх.№1113/21 від 16.03.2021) про виправлення описки в рішенні суду від 09.12.2020 у справі №914/2677/16.

Не погоджуючись із постановленою ухвалою суду першої інстанції, Сільськогосподарське товариства з обмеженою відповідальністю «Горуцьке» (позивач) оскаржило таку в апеляційному порядку.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги, скаржник зазначає, що вважає оскаржувану ухвалу незаконною, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню із постановленням нового судового рішення про задоволення заяви про виправлення описки.

При цьому апелянт зазначає, що відмовляючи у задоволенні заяви суд першої інстанції встановив, що зазначене у третьому абзаці, дванадцятого аркуша рішення від 09.12.2020 у справі №914/2677/16 відповідає змісту описаного Рішення виконавчого комітету Миколаївської районної ради депутатів трудящих від 03.12.1975 №432 «Про виділення коштів на будівництво адміністративних будинків сільських рад», яке знаходиться в матеріалах справи №914/2677/16 Том 1 аркуш 161. Враховуючи дані обставини, відсутні підстави для виправлення описки в рішенні.

Однак апелянт з таким висновком суду першої інстанції не погоджується та зазначає, що у рішенні виконавчого комітету Миколаївської районної ради депутатів трудящих від 03.12.1975 №432 «Про виділення коштів на будівництво адміністративних будинків сільських рад» дослівно зазначено: «направити на оплату дольової участі в будівництві адмін. Будинку для Колобрудської сільради 19,0 тис.карб. і 11,0 тис.карб. для Гірської сільради».

Апелянт вважає, що у зв`язку із тим, що у друкарських машинках, на одній з яких було надруковано вказане рішення виконкому, була відсутня українська літера «і», то в тексті її відображали цифрою «І». Це вбачається і в інших словах цього ж рішення виконкому. Це і призвело до того, що словосполучення «і 11 тисяч» було помилково прочитано як 111 тисяч», що є опискою та підлягає виправленню.

Відповідачі правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористалися, відзив на апеляційну скаргу не надали.

Згідно із п.18 ч.1 ст.255 ГПК України окремо від рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції, зокрема про внесення, відмову у внесенні виправлень у рішення.

Відповідно до ч.1 ст.271 ГПК України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Відповідно до ч. 13 ст. 8 ГПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, за наявними у справі матеріалами. Судове засідання не проводилось. Учасники провадження не викликались.

Фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснювалось, відповідно до ч.3 ст. 222 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, дослідивши надані до матеріалів справи докази в їх сукупності, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду встановила наступне.

За змістом ст. 243 Господарського процесуального кодексу України суд може з власної ініціативи або за заявою учасників справи виправити допущені в рішенні чи ухвалі описки чи арифметичні помилки. Питання про внесення виправлень вирішується без повідомлення учасників справи, про що постановляється ухвала. За ініціативою суду питання про внесення виправлень вирішується в судовому засіданні за участю учасників справи, проте їхня неявка не перешкоджає розгляду питання про внесення виправлень. Заява про внесення виправлень розглядається протягом десяти днів після її надходження.

Згідно із ст. 243 ГПК України описка - це зроблена судом механічна (мимовільна, випадкова) граматична помилка в рішенні, яка допущена під час його письмово-вербального викладу (помилка у правописі, у розділових знаках тощо). Описки - це помилки, зумовлені неправильним написанням слів, цифр тощо (пропуск літери, цифри, їх перестановка тощо).

Виправленню підлягають лише ті описки, які мають істотний характер. До таких належить написання прізвищ та імен, адрес, найменувань спірного майна, зазначення дат та строків.

Не є описками граматичні помилки, які не спотворюють текст судового рішення та не призводять до його неправильного сприймання: неправильне розташування розділових знаків, невірні відмінки слів, застосування русизмів та діалектизмів тощо.

Верховний Суд в ухвалі від 18.01.2018 у справі № 925/1076/16 наголосив, що вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених у судовому рішенні (рішенні, постанові або ухвалі), суд не вправі змінювати зміст судового рішення, він лише усуває неточності щодо встановлених фактичних обставин справи (наприклад, дати події, номеру і дати документа, найменування сторін, прізвища, імені, по батькові особи тощо), які мають технічний характер (тобто виникли при виготовленні тексту рішення).

Верховний Суд, в рамках справи № 369/8367/16-ц, провадження № 61-10808св18 від 14.01.2019 виходив з того, що описки - це помилки, зумовлені неправильним написанням слів. Виправленню підлягають лише ті описки, які мають істотний характер. До таких належить написання прізвищ та імен, адрес, найменувань спірного майна, зазначення дат та строків. Не є опискою граматичні помилки, які не спотворюють текст судового рішення та не призводять до його неправильного сприйняття.

В свою чергу, арифметичною вважається помилка у визначенні результату підрахунку: пропуск цифри, випадкова перестановка цифр, спотворення результату обчислення у зв`язку з використанням несправної техніки.

Верховний Суд зауважує, що суд не має права змінювати зміст судового рішення, він лише усуває такі неточності, які впливають на можливість реалізації судового рішення чи його правосудність.

Крім того, виходячи з позиції Верховного Суду України (ухвала Верховного Суду України у справі №6-788цс16 від 22.02.2017), суд може виправити лише ті описки або арифметичні помилки, яких він сам припустився.

Господарським судом першої інстанції в оскаржуваній ухвалі встановлено, що зазначене у третьому абзаці, дванадцятого аркуша рішення від 09.12.2020р. у справі №914/2677/16 відповідає змісту описаного Рішення виконавчого комітету Миколаївської районної ради депутатів трудящих від 03.12.1975 №432 "Про виділення коштів на будівництво адміністративних будинків сільських рад", яке знаходиться в матеріалах справи №914/2677/16 Том 1 аркуш 161. Відтак, відсутні підстави для виправлення описки в рішенні.

Колегія суддів апеляційного господарського суду вважає, що описка допущена судом першої інстанції у третьому абзаці, дванадцятого аркуша рішення від 09.12.2020р. у справі №914/2677/16 не є істотною та не спотворює текст судового рішення, не призводить до його неправильного сприйняття, тому підстави для задоволення заяви про виправлення описки в рішенні Господарського суду Львівської області від 09.12.2020 у справі №914/2677/16 відсутні.

Враховуючи, що помилковий висновок суду першої інстанції стосовно відсутності описки у третьому абзаці, дванадцятого аркуша рішення від 09.12.2020р. у справі №914/2677/16, не призвів до спотворення тексту рішення або його неправильного сприйняття,, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції про відмову у виправленні описки підлягає залишенню без змін з підстав, наведених в цій постанові.

Колегія суддів апеляційного господарського суду не погоджується із доводами апеляційної скарги, враховуючи викладене та наступне.

Доводи апеляційної скарги дублюють доводи, викладені у заяві про виправлення описки.

Європейський суд з прав людини у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України).

Скаржником у апеляційній скарзі не наведено порушень норм процесуального права, передбачених ч. 3 ст. 277 ГПК України, що є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення.

Твердження апеляційної скарги не спростовують висновків, викладених в ухвалі Господарського суду Львівської від 17.03.2021 у справі №914/2677/16.

Скаржником, на підтвердження доводів щодо неправильного застосування норм процесуального та матеріального права, не наведено обставин, які б свідчили про наявність таких порушень.

За встановлених обставин, на думку колегії суддів, висновок місцевого суду про відсутність підстав для відмови у задоволенні заяви про виправлення описки, відповідає нормам чинного законодавства, фактичним обставинам справи і наявним у ній матеріалам, а доводи апеляційної скарги його не спростовують.

З огляду на викладене, підстав для зміни або скасування ухвали місцевого суду не вбачається.

Відповідно до ст.269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Відповідно до ст.86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказі.

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення ("Руїс Торіха проти Іспанії").

У відповідності до ч. 1 ст. 73, ч. 1 ст. 74 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з ч. 1 ст. 77 ГПК України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

З огляду на вищенаведене, Західний апеляційний господарський суд не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Горуцьке», зміни чи скасування ухвали Господарського суду Львівської області від 17.03.2021 у справі №914/2677/16. Порушень норм процесуального права, які могли б призвести до зміни чи скасування оскаржуваної ухвали суду першої інстанції у даній справі, судовою колегією не встановлено.

У зв`язку з залишенням апеляційної скарги без задоволення, апеляційний господарський суд на підставі ст. 129 ГПК України дійшов до висновку про покладення на апелянта витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 86, 129, 255, 269, 270, 271, 275, 276, 281, 282 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Горуцьке» б/н від 05.04.2021 (вх..№01-05/1296/21 від 13.04.2021) залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду Львівської області від 17.03.2021 у справі № 914/2677/16 залишити без змін.

3. Судовий збір за розгляд справи в апеляційному порядку покласти на апелянта.

4. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

5. Порядок та строки оскарження постанов апеляційного господарського суду до суду касаційної інстанції визначені ст. ст. 287-289 ГПК України.

Веб-адреса судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень: http//reyestr.court.gov.ua.

Головуючий суддя Плотніцький Б.Д.

Суддя Кордюк Г.Т.

Суддя Кравчук Н.М.