номер провадження справи 32/43/21
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.05.2021 Справа № 908/675/21

м.Запоріжжя Запорізької області

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю Запорізький проектний інститут (69002, м. Запоріжжя, вул. Перша Ливарна, буд. 4, кв. 2, )

до відповідача: Районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району (69035, м. Запоріжжя, вул. Сєдова, буд. 5, )

про стягнення 6741,24 грн.

Суддя Колодій Н.А.

Без виклику сторін

СУТНІСТЬ СПОРУ:

В провадженні господарського суду Запорізької області перебуває справа № 908/675/21 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Запорізький проектний інститут до Районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району про стягнення 6741,24 грн. заборгованості за договором № 119 про надання послуг з технічного нагляду.

Також, позивач просить стягнути з відповідача на користь позивача 2270,00 грн. судового збору та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 1000,00 грн.

Згідно Витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.03.2021 справу № 908/675/21 за вище вказаною позовною заявою розподілено судді Колодій Н.А.

Ухвалою суду від 19.03.2021 позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі № 908/675/21, присвоєний номер провадження 32/43/21, постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

У відповідності до частин 2 і 3 ст. 252 ГПК України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву. (ч., ч. 5, 7 ст. 252 ГПК України)

Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін до суду не надходило.

Згідно ст. 248 ГПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на порушення відповідачем умов договору №119 на здійснення технічного нагляду від 17.06.2020 щодо оплати наданих послуг на суму 6741,24 грн.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 19.03.2021 у справі № 908/675/21 відповідачу запропоновано у відповідності ст. ст. 165, 251 ГПК України, подати відзив на позовну заяву і всі можливі докази у підтвердження його заперечень проти позову або його визнання.

12.04.2021 на адресу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, який суд долучив до матеріалів справи.

14.05.2021 на адресу суду від позивача надійшла заява про стягнення витрат на правничу допомогу.

Враховуючи приписи ч. 4 ст. 240 ГПК України, у зв`язку з розглядом справи без повідомлення (виклику) учасників справи, рішення прийнято без його проголошення 19.05.2021.

Розглянувши матеріали справи, суд

ВСТАНОВИВ:

17.11.2020 між Районною адміністрацією Запорізької міської ради по Вознесенівському району - Замовник та ТОВ Запорізький проектний інститут - Виконавець укладено Договір № 119 на здійснення технічного нагляду, за умовами п. 1.1. якого Виконавець зобов`язується за плату надати Замовникові послуги з технічного нагляду під час виконання робіт з капітального ремонту вхідної групи (колон) парку Алея Трудової Слави в м. Запоріжжя, а Замовник зобов`язується прийняти надані послуги та оплатити їх в порядку і строки, зазначені в Договорі.

Загальна вартість наданих послуг за Договором, у редакції Додаткової угоди № 1 від 23.12.2020 року до Договору, складає 15 321,00 грн. без ПДВ, що становить 1,5% за підсумком витрат глав 1-9 зведеного кошторису вартості будівництва об`єкту відповідно до ДСТУ БД.1.1-1:2013.».

Згідно п. 4.1. Договору приймання наданих послуг відбувається шляхом підписання Сторонами акту наданих послуг. Виконавець складає та направляє Замовнику належним чином підписаний та завірений печаткою Акт наданих послуг.

Згідно п. 4.2. Договору Замовник зобов`язується протягом 3-х робочих днів з моменту отримання від Виконавця Акту наданих послуг розглянути цей Акт. В разу відсутності зауважень (заперечень) підписати Акт наданих послуг і один примірник повернути Виконавцю або скласти і надіслати на адресу Виконавця мотивовану відмову від підписання Акту наданих послуг.

Виконавець повністю виконав покладені на нього завдання: здійснив технічний нагляд під час виконання робіт з капітального ремонту вхідної групи (колон) парку Алея Трудової Слави в м. Запоріжжя, що підтверджуються підписаними між Сторонами:

- Актом здачі-приймання виконаних робіт № 22 від 17.09.2020 року на суму 8579,76грн.

- Актом здачі-приймання виконаних робіт № 39 від 15.12.2020 року на суму 6741,24грн.

Таким чином, згідно змісту Договору, підписанням даного Акту, Замовник засвідчив, що претензій по об`єму, якості та строкам виконання робіт не має.

У відповідача за результатами підписання 17.09.2020 Акту здачі-приймання виконаних робіт виник обов`язок здійснити оплату наданих послуг № 22 на суму 8579,76 грн. та 15.12.2020 року Акту здачі-приймання виконаних робіт № 39 на суму 6741,24 грн. виник обов`язок сплати позивачу суму виконаних робіт зі здійснення технічного нагляду під час виконання робіт з капітального ремонту вхідної групи (колон) парку Алея Трудової Слави в м. Запоріжжя на суму 15 321,00 грн. без ПДВ.

Водночас, грошове зобов`язання Замовника у сумі 15 321,00 грн. було оплачено відповідачем частково у розмірі 8 579,76 грн., а решта суми у розмірі 6 741,24 грн. є неоплаченою.

16.02.2021 позивачем було нарочно надано відповідачу претензію №25/21 щодо сплати заборгованості.

16.03.2021 відповідачем надано відповідь на претензію № 25/21 від 16.02.2021, згідно з якою відповідач підтверджує, що всі свої зобов`язання перед Замовником, передбачені Договором № 119 на здійснення технічного нагляду від 17.06.2020 ТОВ ЗАПОРІЗЬКИЙ ПРОЕКТНИЙ ІНСТИТУТ виконало належним чином та у визначені строки. Однак, у зв`язку з відсутністю бюджетного призначення (фінансування) у 2020 році, районною адміністрацією акт від 15.12.2020 № 39 на суму 6741,24грн. залишився не оплаченим. На 2021 рік асигнування для оплати акту наданих послуг з технічного нагляду під час виконання робіт по об`єкту «Капітальний ремонт вхідної групи (колон) парку Алея Трудової Слави в М.Запоріжжя» від 15.12.2020 №39 заплановано суму в повному обсязі, що необхідно відобразити в додатковій угоді. У зв`язку з чим надано позивачу проект додаткової угоди.

Судом встановлено, що запропонована відповідачем додаткова угода між сторонами не підписана.

У відзиві на позовну заяву відповідач визнає факт наявності заборгованості в розмірі 6741,24грн., однак посилається на п. 3.2. Договору. Відповідно до п. 3.2. вказаного Договору, розрахунки проводяться шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок Виконавця, зазначений у Договорі, на підставі оформленого належним чином Акту наданих послуг, підписаного уповноваженими представниками обох Сторін, після отриманий Замовником бюджетних призначень на підставі статей 48, 49 Бюджетного кодексу України протягом 15 банківських днів з дня отримання бюджетних призначень на предмет цього Договору на свій реєстраційний рахунок. У замовника виникають зобов`язання за Договором лише за наявності відповідного бюджетного призначення. У зв`язку з відсутністю бюджетного призначення на своєму реєстраційному рахунку у 2020 році районна адміністрація вважає, що строк оплати не настав.

Невиконання відповідачем взятих на себе зобов`язань за договором в частині своєчасної оплати наданих послуг стала підставою звернення позивача до суду з вимогою про стягнення з відповідача суми заборгованості в примусовому порядку.

Статтею 901 ЦК України встановлено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено Договором. Зазначені положення можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Як передбачено ст. 902 ЦКУ України, виконавець повинен надати послугу особисто.

Позивач взяті на себе зобов`язання за Договором виконав належним чином і у повному обсязі.

Згідно статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до частини першої статті 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених Господарським кодексом України, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України господарські зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до вимог ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

З урахуванням вимог ст. 638 Цивільного кодексу України, сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору а відтак договір є укладеним.

Доказів розірвання договору, у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, або визнання недійсним договору внаслідок недодержання сторонами в момент його вчинення вимог чинного законодавства України, сторонами у справі не надано. Не надано також і доказів того, що сторони відмовились від виконання договору в силу певних об`єктивних обставин.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно п. 5 Оглядового листа Вищого господарського суду України від 18.02.2013 року №01-06/374/2013 Про практику вирішення спорів, пов`язаних із виконанням договорів підряду встановлює, що відсутність бюджетних коштів, передбачених у видатках державного бюджету України, не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання.

Згідно з приписами статті 96 ЦК юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов`язаннями і оскільки між сторонами виникли майнові відносини, які засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників (частина 1 статті 1 ЦК), що регулюються актами цивільного законодавства України, то з огляду на положення частини 2 статті 617 ЦК та частини 2 статті 218 ГК відсутність у відповідача необхідних коштів або взяття ним зобов`язань без відповідних бюджетних асигнувань або з перевищенням повноважень, не звільняє його від обов`язку виконати зобов`язання за договором.

Аналогічна позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду, зокрема, у наступних постановах: від 05 червня 2018 року по справі № 927/584/17; від 06 червня 2018 року по справі № 916/2456/17; від 22 травня 2018 року по справі № 927/498/17.

Така позиція узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, яка за статтею 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини повинна застосовуватися судами разом з Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод як джерело права.

Європейський суд з прав людини у рішенні по справі Кечко проти України від 08 листопада 2005 року зауважив, що органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов`язань ( пункти 20 та 23).

У рішеннях Європейського суду з прав людини у справі Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України від 18.10.2005 та у справі Бакалов проти України від 30 листопада 2004 року констатовано, зокрема, порушення національними судами пункту 1 статті 6 Право на справедливий суд Конвенції та статті 1 Першого протоколу №1 до Конвенції, та зазначено, що відсутність бюджетних коштів, передбачених у видатках Державного бюджету України, не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання (пункти 48 та 40 рішень відповідно).

Відповідно до ч.1 ст.73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч. 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Суд не приймає до уваги заперечення відповідача, щодо строків оплати заборгованості, оскільки відсутність бюджетного призначення за 2020 рік не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання.

Позивачем надано всі належні та допустимі докази на підтвердження своїх вимог, в той же час відповідачем заборгованість визнана.

Згідно із ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи викладене, позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за надані послуги у сумі 6741,24 грн підлягають задоволенню.

Судові витрати позивача по сплаті судового збору відповідно до положень ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Крім того, 14.05.2021 від позивача надійшла заява про стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу у розмірі 1000,00 грн. До заяви було додано належним чином завірену копію договору про надання правничої допомоги б/н від 13.02.21, акту виконаних робіт від 13.05.21, рахунку №22 від 13.05.21.

До позовної заяви було додано ордер АР №1040143 від 15.03.2021 та належним чином завірену копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю серії ЗП №001097 від 29.09.2015.

Відповідно до ст. 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу та з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

За приписами ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ч. 4 ст. 126 ГПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Під час вирішення питання про розподіл судових витрат, згідно із приписами ч. 5 ст. 126 ГПК України, суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Відповідно до ч. 3 ст. 30 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність визначено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Виходячи з аналізу вказаних статей суд дійшов висновку про те, що для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу суд повинен виходити з критеріїв складності справи, кваліфікації і досвіду адвоката, фінансового стану клієнта, а також виходити з принципів розумності з врахуванням витраченого адвокатом часу за для надання такої допомоги.

Відшкодування витрат, пов`язаних з оплатою ними послуг адвоката з надання правової допомоги щодо ведення справи в господарському суді, здійснюється господарським судом шляхом зазначення про це у рішенні, ухвалі, постанові за наявності документального підтвердження витрат, як-от угоди про надання послуг щодо ведення справи у суді та/або належно оформленої довіреності, виданої стороною представникові її інтересів у суді, платіжного доручення або іншого документа, який підтверджує сплату відповідних послуг, а також копії свідоцтва адвоката, який представляв інтереси відповідної сторони, або оригінала ордеру адвоката, виданого відповідним адвокатським об`єднанням, з доданням до нього витягу з договору, в якому зазначаються повноваження адвоката як представника або обмеження його прав на вчинення окремих процесуальних дій.

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Предметом договору про надання правничих послуг від 13.02.2021, укладеного між позивачем та АО Коляда Котелевський є надання правничих послуг щодо стягнення на користь Клієнта з Районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району основної заборгованості за договором № 119 від 17.06.2020.

Відповідно до п. 1.4. договору, від імені Адвокатського об`єднання правничі послуги клієнту буде безпосередньо надавати адвокат цього об`єднання - Котелевський Костянтин Володимирович, що має усі без виключення і обмежень повноваження на ведення справи в суді, здійснює від імені Клієнта, його процесуальні права та обов`язки, підписує усі документи від імені та в інтересах Клієнта.

Відповідно до п. 6.1. договору, за послуги, передбачені п. 1.2 цього договору клієнт сплачує Адвокатському об`єднанню винагороду (гонорар), розмір якої визначається виходячи з кількості витраченого часу з розрахунку 250 гривень за одну годину часу, що витрачений для надання правничої допомоги.

Приписами п. 6.3. передбачено, що факт надання послуг та їх вартість фіксується шляхом підписання сторонами Акту виконаних робіт (наданих послуг), що є частиною цього договору

За змістом п. 6.4. договору, оплату за надані правничі послуги, клієнт здійснює протягом 20 робочих днів після винесення рішення Господарським судом Запорізької області на підставі акту виконаних робіт (наданих послуг).

13.05.2021 ТОВ Запорізький проектний інститут та АО Коляда Котелевський підписано акт виконаних робіт (наданих послуг) за договором від 13.02.2021 про надання правничих послуг на суму 1000,00 грн.

В пункті 4 Акту зазначено, що вартість наданих послуг у розмірі 1000,00 грн клієнт оплачує на підставі виставленого рахунку протягом 20 робочих днів після винесення Господарським судом Запорізької області рішення по справі, що узгоджується з вищенаведеним п. 6.4. договору.

Тобто, на момент подання заяви про стягнення витрат на правничу допомогу вартість наданих послуг у розмірі 1000,00 грн. ще не сплачена, однак сторони погодили обов`язок оплати цієї суми в майбутньому.

Об`єднана палата Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду в абз. 3 п. 6.5. постанови від 03.10.2019 по справі № 922/445/19 зробила висновок, що витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.

У зв`язку з вищевикладеним, суд не приймає до уваги заперечення відповідача стосовно відсутності в матеріалах справи доказів понесених позивачем витрат на правничу допомогу.

Частиною 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України визначено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.

Враховуючи, що позовні вимоги ТОВ Запорізький проектний інститут про стягнення з Районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району заборгованості у розмірі 6741,24 грн. задоволено, відтак суд дійшов висновку, що стягненню з відповідача на користь позивача підлягає сума витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 1000,00 грн.

Керуючись статтями 129, 232, 233, 236 - 238, 240, 241, 247, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ :

1. Позов задовольнити в повному обсязі.

2. Стягнути з Районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району (69035, м. Запоріжжя, вул. Сєдова, буд. 5, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Запорізький проектний інститут (69002, м. Запоріжжя, вул. Перша Ливарна, б. 4, кв. 2, ) заборгованість за договором №119 на здійснення технічного нагляду від 17.06.2020 у розмірі 6741,24 грн (шість тисяч сімсот сорок одну гривню 24 коп.), судовий збір у розмірі 2 270,00 грн (дві тисячі двісті сімдесят гривень 00 коп.), витрати на правничу допомогу у розмірі 1 000,00 грн (одна тисяча гривень 00 коп.).

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Центрального апеляційного господарського суду через Господарський суд Запорізької області протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 31 травня 2021 року.

Суддя Н.А. Колодій