СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" травня 2021 р. Справа № 917/1384/20

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Ільїн О.В., суддя Склярук О.І., суддя Хачатрян В.С.

за участю секретаря судового засідання Міракова Г.А.

за участю представників:

боржник - ОСОБА_1.;

арбітражний керуючий - Терещенко О.В., свідоцтво №1946 від 18.12.19 р.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 (вх.№1006П/1) на ухвалу Господарського суду Полтавської області від 11 березня 2021 року (суддя Паламарчук В.В., повний текст складено 16.03.2021 р.) по справі №917/1384/20

за заявою ОСОБА_1

про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 звернулася до Господарського суду Полтавської області із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність на підставі статті 113 Кодексу України з процедур банкрутства.

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 11 березня 2021 року (суддя Паламарчук В.В., повний текст складено 16.03.2021 р.) по справі №917/1384/20 визнано кредитором у справі № 917/1384/20 про неплатоспроможність ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ):

- Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Форінт" (01010, м. Київ, вул. Московська, 32/2, ) з грошовими вимогами до боржника в розмірі 1936801,37 грн, та 4540,00 грн витрат зі сплати судового збору, сплаченого кредитором при зверненні з грошовими вимогами до боржника.

Керуючого реструктуризацією зобов`язано внести визнані судом грошові вимоги до реєстру вимог кредиторів боржника в порядку черговості, встановленої Кодексом України з процедур банкрутства.

Зобов`язано керуючого реструктуризацією провести збори кредиторів, які мають відбутися не пізніше 25.03.2021 року. Докази проведення надати суду.

Призначено засідання господарського суду, на якому буде розглянуто погоджений кредиторами план реструктуризації боргів або прийнято рішення про перехід до процедури погашення боргів чи про закриття провадження у справі на 06.05.2021р. о 09:00 год.

ОСОБА_1 звернулась до суду апеляційної інстанції зі скаргою, в якій з ухвалою Господарського суду Полтавської області від 11 березня 2021 року по справі №917/1384/20 не погоджується, просить її скасувати в частині визнання грошових вимог ТОВ "Фінансова компанія "Форінт" до боржника - ОСОБА_1 в сумі 1941341,37 грн, з яких: заборгованість за кредитним договором № 1601/0508/71-082 від 26.05.2008 - 1936801,37 грн, у т. ч. - 1209767,32 грн заборгованість за кредитом, 727034,05 грн заборгованість по сплаті відсотків за користування кредитним коштами. Постановити ухвалу про часткове визнання грошових вимог ТОВ "Фінансова компанія "Форінт", а саме, 146440 грн основного боргу, в т. ч.- 44745 грн - заборгованість за кредитом, 97155 грн - заборгованість по сплаті відсотків за користування кредитним коштами, 4540 грн судовий збір за подання заяви з грошовими вимогами до банкрута ФО ОСОБА_1 .

Східним апеляційним господарським судом колегією суддів у складі: головуючий суддя Ільїн О.В., суддя Россолов В.В., суддя Хачатрян В.С. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Полтавської області від 11 березня 2021 року по справі №917/1384/20. Сторонам встановлено строк для подання відзивів на апеляційну скаргу (з урахуванням вимог ст. 263 ГПК України) протягом 5 днів з дня вручення даної ухвали, а також докази надсилання (надання) копії відзиву та доданих до нього документів позивачу. Призначено справу до розгляду на 23 квітня 2021 р. об 11:00 годині у приміщенні Східного апеляційного господарського суду за адресою: 61058, місто Харків, проспект Незалежності, 13, 1-й поверх, в залі засідань №132.

Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу справи від 21.04.2021, у зв`язку з відпусткою судді Россолова В.В., сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Ільїн О.В., суддя Склярук О.І., суддя Хачатрян В.С.

Через канцелярію суду 23.04.2021 боржник надала обґрунтування до апеляційної скарги, в яких визнає вимоги кредитора частково - в розмірі 50969,06 грн (46429,06 грн основного боргу, 4540 грн судового збору).

У судове засідання 23.04.2021, з`явився апелянт ОСОБА_1 та арбітражний керуючий - Терещенко О.В., колегією суддів оголошено перерву в розгляді справи до 24 травня 2021 р. до 10:00 год.

Відзиву на апеляційну скаргу не надходило.

У судове засідання 24.05.2021 з`явились боржник - ОСОБА_1 та арбітражний керуючий - Терещенко О.В.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Враховуючи те, що судом апеляційної інстанції створено всі необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства, вжито заходи для належного повідомлення сторін про час та місце розгляду справи, враховуючи встановлений статтею 273 ГПК України строк розгляду апеляційної скарги, а також те, що участь в засіданні суду є правом, а не обов`язком сторін, а також положення ч. 12 ст. 270 ГПК України, відповідно до яких неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, судова колегія вважає за можливе розглянути подану апеляційну скаргу за відсутністю кредитора ТОВ «ФК «Форінт» за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, а також викладені у апеляційній скарзі доводи, перевіривши та проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи та розглянувши справу в порядку ст. 269 ГПК України, колегія суддів зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 звернулася до Господарського суду Полтавської області із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність на підставі статті 113 Кодексу України з процедур банкрутства.

За ухвалою суду від 17.12.2020 р. суд відкрив провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 та ввів процедуру реструктуризації боргів боржника, керуючим реструктуризацією боржника призначено арбітражного керуючого Терещенка О.В. (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого № 1946 від 18.12.2019).

На офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України 23.12.2020 р. оприлюднене повідомлення про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 .

До суду першої інстанції 20.01.2021 р. надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Форінт" (вхід. №81/21 від 20.01.2021р.) про грошові вимоги до боржника. Так, кредитор просить визнати грошові вимоги до боржника у розмірі 1941341,37 грн., з яких: 1209767,32 грн. - заборгованість за кредитом, 727034,05 грн. - заборгованість по сплаті процентів за користування кредитними коштами, а також 4540,00 грн. - судового збору.

Боржник заявами та поясненнями на грошові вимоги кредитора Товариства з обмеженою відповідальністю ФК"Форінт" від 26.02.2021р., 05.03.2021р., 11.03.2021р. визнавав вимоги кредитора у розмірі 146 440,00 грн. з яких: 44 745,00 грн. - заборгованість за кредитом, 97 155,00 грн. - заборгованість по сплаті процентів за користування кредитом, 4540,00 грн. - судовий збір за подання заяви з грошовими вимогами до боржника. В іншій частині з вимогами ТОВ "ФК "Форінт" боржник не погоджується, просить їх відхилити.

В обґрунтування своєї заяви Товариство з обмеженою відповідальністю "ФК "Форінт" зазначає, що 26 травня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством "Сведбанк" (далі - Банк) та ОСОБА_1 укладено Кредитний договір № 1601/0508/71-082 (далі - Кредитний договір), у відповідності до умов якого Банк надає Позичальнику кредит у сумі 56 700,00 доларів США для здійснення розрахунків по договору купівлі-продажу з метою придбання квартири під номером АДРЕСА_2 , зі сплатою 11,9% річних, строком до 26.05.202038 р.

У відповідності до умов Кредитного договору Банк здійснив видачу кредиту Позичальнику однією сумою у розмірі 56 700,00 доларів США шляхом перерахування кредитних коштів в безготівковій формі на поточний рахунок Позичальника в Банку, а Позичальник прийняв відповідну суму, тим самим Кредитор повністю виконав свої зобов`язання за Кредитним договором.

Відповідно до п. 1.1 та розділу 3 Кредитного договору, в строки, передбачені Кредитним договором, Позичальник зобов`язаний повертати Кредитору одержаний кредит та сплачувати нараховані проценти, передбачені цим Договором.

Пунктом 3.1 Кредитного договору сторонами встановлено, що погашення відповідної частини кредиту здійснюється Позичальником щомісяця, шляхом здійснення безготівкових платежів або готівкою в касу кредитора.

Пунктом 3.3 Кредитного договору передбачено, що проценти за користування кредитом підлягають сплаті щомісяця в період з 01 по 10 число включно, за попередній календарний місяць, шляхом здійснення безготівкових платежів або готівкою в касу кредитора.

Згодом, 25.02.2012 р. право вимоги за Кредитним договором №1601/0508/71-082 від 26.05.2008р. перейшло до Публічного акціонерного товариств "Дельта Банк", код ЄДРПОУ - 34047020, згідно Договору купівлі-продажу прав вимоги від 25.05.2012 року.

Місцевим судом встановлено, що 17.06.2020 р. відбувся електронний аукціон з реалізації кредитного портфелю ПАТ "Дельта Банк": права вимоги та майнових прав за кредитними договорами, які укладались з фізичними особами для придбання та/або під заставу іпотеки, автотранспорту, або карткові без застави/карткові та овердрафти, під заставу іншого забезпечення в кількості 267 угоди, в т.ч. права вимоги за Кредитним договором №1601/0508/71-082 від 26.05.2008 р. укладений з ОСОБА_1 .

Відповідно до протоколу електронних торгів №UA-EA-2020-05-26-000017-b від 17.06.2020 р. переможцем визначено - Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Форінт".

Керуючись статтями 6, 512-519, 627, 632, 656 Цивільного кодексу України та Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб",16.07.2020 р. ПАТ "Дельта Банк" та ТОВ "ФК "Форінт", відповідно до результатів відкритих торгів (аукціону), оформлених протоколом електронного аукціону №UA-EA-2020-05-26-000017-b від 17.06.2020 р., уклали нотаріально посвідчений Договір №2289/к про відступлення прав вимоги (далі-Договір).

У забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором Відкритим акціонерним товариством "Сведбанк" укладено з Боржником - ОСОБА_1 . Іпотечний договір б/н від 26.05.2008 р., посвідчений приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Огир Л.А., зареєстрований в реєстрі за №2659 (далі - Договір іпотеки), відповідно до якого в забезпечення виконання умов Кредитного договору ОСОБА_1 передала в іпотеку належне їй на праві власності майно квартири під номером АДРЕСА_3 .

Предмет іпотеки належить Іпотекодавцю на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 26.05.2008 року приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Огир Л.А. за №2656 та зареєстровано в державному реєстрі правочинів 26.05.2008 р. за №2917273.

Відповідно до п. 1 Договору іпотеки цим Договором забезпечується належне виконання Іпотекодавцем вимог Іпотекодержателя, що випливають (та/або випливатимуть) з Кредитного договору №1601/0508/71-082 від 26.05.2008 р., укладеного між Іпотекодавцем та Іпотекодержателем, а також всіх додаткових угод, що будуть укладені до нього, в тому числі щодо суми зобов`язань, строків їх виконання, розміру процентів та інших умов, у тому числі щодо:

-повернення Іпотекодавцем Іпотекодержателю кредиту у сумі 56 700 доларів СЩА, в строк до 26.05.2038 р.;

- сплати Іпотекодавцем процентів за користування кредитом у порядку та строки, визначені Кредитним договором;

- виконання Іпотекодавцем інших зобов`язань, передбачених Кредитним договором в повному обсязі, на умовах і в строки визначені в Кредитному договорі (утомі числі при заміні строків виконання зобов`язань); а також іпотекою забезпечується відшкодування Іпотекодавцем будь-яких витрат та збитків Іпотекодержателя, пов`язаних з належним виконанням Іпотекодавцем умов Кредитного договору та/або цього Договору (у тому числі сплати пені , штрафів, відшкодування збитків), а також витрат Іпотекодержателя, пов`язаних зі зверненням стягнення на Предмет іпотеки за цим Договором, у тому числі витрат на утримання і збереження такого Предмета іпотеки.

Право вимоги за Іпотечним договором б/н від 26.05.2008 р., посвідченого приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Огир Л.А., зареєстрований в реєстрі за №2659, перейшло до Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк", згідно Договору купівлі-продажу прав вимоги від 25.05.2012 року.

У зв`язку з укладанням Договору №2289/к від 16.07.2020 р., посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Черленюх Л.В. та зареєстрованим в реєстрі за №838, ПАТ "Дельта Банк" відступив права вимоги за Кредитним Договором №1601/0508/71-082 від 26.05.2008 р., та сплатою ТОВ "ФК "Форінт" відповідних грошових коштів за зазначеним договором, сторонами 16.07.2020 р. було укладено та підписано Договір відступлення прав вимоги за іпотечними договорами, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Черленюх Л.В. та зареєстрованого в реєстрі за №839, згідно якого, в числі інших, ПАТ "Дельта Банк" було відступлено ТОВ "ФК "Форінт" право вимоги за Іпотечним договором б/н від 26.05.2008 р., посвідченого приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Огир Л.А., зареєстрований в реєстрі за №2659.

Відповідно до п. 2.1., 2.2. Договору відступлення прав вимоги за іпотечними договорами від 09.08.2018р., який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Черленюх Л.В. та зареєстрованого в реєстрі за №839, Права за Договорами іпотеки вважаються переданими (відступленими) ПАТ "Дельта Банк" ТОВ "ФК "Форінт" з моменту підписання цього Договору. З моменту передання (відступлення) прав за Договорами застави ТОВ "ФК "Форінт" змінює ПАТ "Дельта Банк" у правовідносинах, які склалися між ними та іпотекодавцями за Договорами іпотеки.

Отже, відповідно до зазначеного Договору іпотеки, вимоги ТОВ "Фінансова компанія "Форінт" до ОСОБА_1 є забезпечені майном боржника, а саме квартирою під номером АДРЕСА_3 , що належить боржнику на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 26.05.2008 року приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Огир Л.А., зареєстрований в реєстрі за №2656.

Таким чином, кредитор зазначає, що грошові вимоги ТОВ "ФК "Форінт" до банкрута - ОСОБА_1 в національній валюті України за курсом 28,0524 грн. за 1 дол. США, встановлений НБУ станом на 18.01.2021 р., складають - 1 941 341,37 (один мільйон дев`ятсот сорок одна тисяча триста сорок одна) гривня 37 копійок, з яких:

заборгованість за Кредитним договором №1601/0508/71-082 від 26.05.2008 р. -1 936 801,37 (один мільйон дев`ятсот тридцять шість тисяч вісімсот одна) гривня 37 копійок, у тому числі:

- 1 209 767,32 грн. - заборгованість за кредитом (тіло кредиту);

- 727 034,05 грн. - заборгованість по сплаті процентів за користування кредитними коштами.

судовий збір за подання заяви з грошовими вимогами до банкрута фізичної особи ОСОБА_1 - 4 540,0 грн. (2 розміри прожиткового мінімуму на одну працездатну особу) та просить суд визнати дані грошові вимоги.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам справи, висновкам суду першої інстанції, доводам наведеним у апеляційній скарзі, колегія суддів вважає за доцільне звернути увагу на те, що інстанційність судової системи не повинна дублювати одна одну, а має бути націлена на вироблення оптимальної моделі встановлення об`єктивної істини у справі та перевірки законності й обґрунтованості судових рішень, які приймаються господарськими судами України.

Тому, одним із ключових питань правового регулювання апеляційного провадження є межі розгляду справи в апеляційному провадженні.

Принциповість цього питання полягає у специфіці повноважень суду апеляційної інстанції щодо перегляду рішення суду нижчої інстанції та не допускає можливості дублювання повноважень суду першої інстанції.

Тобто, сутність апеляційного перегляду полягає в тому, що суд апеляційної інстанції за апеляційною скаргою особи, перевіряє законність рішень і ухвал суду першої інстанції, їх відповідність нормам матеріального і процесуального права лише в межах заявлених апеляційних вимог, а не має переглядати ухвалу щодо кожного із заявлених кредиторів окремо.

Переглянувши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, колегія суддів зазначає наступне.

Статтею 1 Кодексу України з процедур банкрутства визначено, що кредитор - юридична або фізична особа, а також контролюючий орган, уповноважений відповідно до Податкового кодексу України здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у межах своїх повноважень, та інші державні органи, які мають вимоги щодо грошових зобов`язань до боржника.

В розрізі даної статті законодавець здійснює класифікацію кредиторів по категоріям, а саме: забезпечені кредитори - кредитори, вимоги яких до боржника або іншої особи забезпечені заставою майна боржника; конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, що виникли до відкриття провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника; поточні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, що виникли після відкриття провадження у справі про банкрутство.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 Кодексу України з процедур банкрутства подання кредиторами грошових вимог до боржника та їх розгляд керуючим реструктуризацією здійснюються в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб.

Відповідно до приписів статті 45 Кодексу України з процедур банкрутства конкурсні кредитори за вимогами, що виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Відлік строку на заявлення грошових вимог кредиторів до боржника починається з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Згідно з частиною 2 статті 47 Кодексу України з процедур банкрутства у попередньому засіданні господарський суд розглядає всі вимоги кредиторів, що надійшли протягом строку, передбаченого частиною першою статті 45 цього Кодексу, у тому числі щодо яких були заперечення боржника або розпорядника майна. За результатами попереднього засідання господарський суд постановляє ухвалу, в якій зазначаються: розмір та перелік усіх визнаних судом вимог кредиторів, що вносяться розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів; розмір та перелік не визнаних судом вимог кредиторів; дата проведення зборів кредиторів та комітету кредиторів; дата підсумкового засідання суду, на якому буде постановлено ухвалу про санацію боржника чи постанову про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, чи ухвалу про закриття провадження у справі про банкрутство, чи ухвалу про продовження строку процедури розпорядження майном та відкладення підсумкового засідання суду, яке має відбутися у строки, встановлені частиною другою статті 44 цього Кодексу. Розпорядник майна за результатами попереднього засідання вносить до реєстру вимог кредиторів відомості про кожного кредитора, розмір його вимог за грошовими зобов`язаннями, наявність права вирішального голосу в представницьких органах кредиторів, черговість задоволення кожної вимоги.

Колегія суддів зазначає, що ухвала господарським судом була прийнята після проведення попереднього засідання щодо розгляду грошових вимог згідно статті 47 Кодексу з процедур банкрутства України від 18.10.2018р. № 2597-УІІІ.

Згідно зі статтею 47 КУзПБ попереднє засідання господарського суду проводиться не пізніше 70 календарних днів, а в разі великої кількості кредиторів - не пізніше трьох місяців з дня проведення підготовчого засідання суду. Про попереднє засідання суду повідомляються сторони, а також інші учасники провадження у справі про банкрутство, визнані такими відповідно до цього Кодексу.

У попередньому засіданні господарський суд розглядає всі вимоги кредиторів, що надійшли протягом строку, передбаченого частиною першою статті 45 цього Кодексу, у тому числі щодо яких були заперечення боржника або розпорядника майна. У разі необхідності господарський суд може оголосити перерву в попередньому засіданні. За результатами попереднього засідання господарський суд постановляє ухвалу, в якій зазначаються:

розмір та перелік усіх визнаних судом вимог кредиторів, що вносяться розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів; розмір та перелік не визнаних судом вимог кредиторів; дата проведення зборів кредиторів та комітету кредиторів;

дата підсумкового засідання суду, на якому буде постановлено ухвалу про санацію боржника чи постанову про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, чи ухвалу про закриття провадження у справі про банкрутство, чи ухвалу про продовження строку процедури розпорядження майном та відкладення підсумкового засідання суду, яке має відбутися у строки, встановлені частиною другою статті 44 КзПБУ.

На підставі п. 3 статті 47 КУзПБ ухвала господарського суду, постановлена за результатами попереднього засідання, може бути оскаржена стороною у справі про банкрутство лише в частині конкретних вимог кредиторів.

Так, у попередньому засіданні господарський суд зобов`язаний перевірити та надати правову оцінку усім вимогам кредиторів до боржника, незалежно від факту їх визнання чи відхилення боржником.

Заявлені у справі про банкрутство грошові вимоги можуть підтверджуватися або первинними документами (угодами, накладними, рахунками, актами виконаних робіт, тощо), що свідчать про цивільно-правові відносини сторін та підтверджують заборгованість боржника перед кредитором, або рішенням юрисдикційного органу, до компетенції якого віднесено вирішення такого спору.

Колегія суддів зазначає, що додану до пояснення копію розрахунку заборгованості за договором кредиту визнати належним та допустимим документом неможливо з підстав його невідповідності діючому законодавству з оформлення бухгалтерських документів для юридичних осіб, банківських та фінансових установ.

Відповідно до частин першої та другої статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (в редакції, чинній станом на час виникнення спірних правовідносин) підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» господарська операція - це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства. Визначальною ознакою господарської операції є те, що вона має спричиняти реальні зміни майнового стану господарюючого суб`єкта. Здійснення господарської операції і власне її результат підлягають відображенню у бухгалтерському обліку.

Оцінка господарських операцій повинна проводитися на підставі комплексного, всебічного аналізу специфіки та умов вчинення конкретного правочину, з обов`язковим урахуванням його господарської мети, економічної доцільності, а також використання отриманих товарів чи послуг у подальшій діяльності підприємства. Обов`язковою умовою підтвердження реальності здійснення господарських операцій є фактична наявність у сторін договору первинних документів, фізичних, технічних та технологічних можливостей для здійснення відповідних операцій та зв`язок між фактом придбання послуги і подальшою господарською діяльністю.

Верховним судом у справі №927/986/17 від 18.03.2020 р. було висловлено позицію щодо недостатності самого факту наявності первинних документів для підтвердження факту надання послуг. Отримання послуг повинно бути підтверджене належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, які б свідчили про реальну зміну майнового стану суб`єкта господарювання (використання результату отриманої послуги у господарській діяльності).

По формі наданий розрахунок не має будь-яких відбитків печаток, штампів, реквізитів, дати складання, числа, кому виданий і т.п. Повноваження особи у вигляді начальника управління супроводження операцій фіз. осіб ПАТ "Дельта Банк" Яремина Б.В. не підтверджені.

На підставі постанови Правління Національного банку України від 2 березня 2015 року № 150 «Про віднесення ПАТ "Дельта Банк" до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 2 березня 2015 року прийнято рішення № 51 про запровадження з 3 березня 2015 року тимчасової адміністрації та призначення уповноваженої особи Фонду.

Уповноваженою особою Фонду на час тимчасової адміністрації в ПАТ "Дельта Банк" призначено Кадирова В.В.

Тимчасову адміністрацію запроваджено строком на 3 місяці з 3 березня 2015 року по 2 червня 2015 року.

У подальшому виконавча дирекція Фонду прийняла рішення №71 від 8 квітня 2015 року про внесення змін до рішення виконавчої дирекції Фонду від 2 березня 2015 року № 51 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ "Дельта Банк", згідно якого тимчасову адміністрацію запроваджено строком на шість місяців з 3 березня 2015 року по 2 вересня 2015 року включно.

Відповідно до постанови Правління Національного банку України від 2 жовтня 2015 року № 664 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ "Дельта Банк" виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення від 2 жовтня 2015 року № 181 «Про початок процедури ліквідації ПАТ "Дельта Банк" та делегування повноважень ліквідатора банку».

Згідно з зазначеним рішенням розпочато процедуру ліквідації ПАТ "Дельта Банк", призначено уповноважену особу Фонду та делеговано всі повноваження ліквідатора ПАТ "Дельта Банк", визначені статтями 37, 38, 51, частинами 1, 2 статті 48 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», провідному професіоналу з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Кадирову В.В. на два роки з 5 жовтня 2015 року по 4 жовтня 2017 року включно. Повноваження були продовжені відповідно до рішення Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб "Про продовження строків здійснення процедури ліквідації ПАТ "Дельта Банк" та делегування повноважень ліквідатора від 04 квітня 2019 року №772, рішення Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб "Про зміну уповноваженої особи Фонду на ліквідацію ПАТ "Дельта Банк" від 24 грудня 2019 року № 3340.

За змістом ч. 1 ст. 35 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" від 23.02.2012р. №4452- VI (далі закону), тимчасовим адміністратором неплатоспроможного банку та ліквідатором банку (крім ліквідації банку за рішенням власників) є фонд.

Фонд може делегувати рішенням виконавчої дирекції фонду частину або всі свої повноваження як тимчасового адміністратора або ліквідатора уповноваженій особі (уповноваженим особам) фонду, яка має високі професійні та моральні якості, бездоганну ділову репутацію, повну вищу освіту в галузі економіки, фінансів чи права (не нижче кваліфікаційного рівня «спеціаліст») та професійний досвід, необхідний для виконання заходів у межах здійснення тимчасової адміністрації.

Згідно з п. 17 ч. 1 ст. 2 закону уповноважена особа фонду - працівник фонду, який від імені фонду та в межах повноважень, передбачених цим законом та/або делегованих фондом, виконує дії щодо забезпечення виведення банку з ринку під час здійснення тимчасової адміністрації неплатоспроможного банку та/або ліквідації банку.

Уповноважена особа фонду (кілька уповноважених осіб фонду) визначається

виконавчою дирекцією фонду (ч.І ст.47 Закону).

Відповідно до ч. 2 ст. 37 Закону фонд безпосередньо або уповноважена особа фонду у разі делегування їй повноважень має право: вчиняти будь-які дії та приймати рішення, що належали до повноважень органів управління і органів контролю банку;

укладати від імені банку будь-які договори (вчиняти правочини), необхідні для

забезпечення операційної діяльності банку, здійснення ним банківських та інших

господарських операцій, з урахуванням вимог, встановлених цим законом;

заявляти від імені банку позови майнового та немайнового характеру до суду, у тому числі позови про винесення рішення, відповідно до якого боржник банку має надати інформацію зо свої активи; залучати до роботи у процесі здійснення тимчасової адміністрації за рахунок банку на підставі цивільно-правових договорів інших осіб (радників, аудиторів, юристів, оцінювачів та інших) у межах кошторису витрат, затвердженого виконавчою дирекцією фонду. Такі договори можуть бути розірвані в односторонньому порядку у день повідомлення фондом другої сторони про таке розірвання з наслідками, встановленими цивільним законодавством.

Уповноважена особа фонду діє від імені банку в межах повноважень фонду і має право:

призначати на посаду, звільняти з посади чи переводити на іншу посаду будь-кого з керівників чи працівників банку, переглядати їхні службові обов`язки, змінювати розмір оплати праці з одержанням вимог законодавства про працю; здійснювати інші повноваження, встановлені цим законом, та делеговані їй фондом (ч. 3 ст.37 закону).

На виконання своїх повноважень уповноважена особа фонду діє без довіреності від імені банку, має право підпису будь-яких договорів (правочинів), інших документів від імені банку (п.1 ч.4 ст.37 закону).

Відповідно до ч. 1 ст.48 закону фонд безпосередньо або шляхом делегування

повноважень уповноваженій особі фонду з дня початку процедури ліквідації банку

здійснює: повноваження органів управління банку; вживає у встановленому законодавством порядку заходів до повернення дебіторської заборгованості банку,

заборгованості позичальників перед банком та пошуку, виявлення, повернення

(витребування) майна банку, що перебуває у третіх осіб; виконує повноваження, визначені ч. 2 ст.37 цього закону.

Наведене дає підстави для висновку, що уповноважена особа фонду з дня початку процедури ліквідації банку набуває повноважень органів управління та контролю платоспроможного банку, тобто, крім повноважень, визначених законом, уповноважена особа фонду здійснює повноваження керівництва банку, а тому наділена правом видачі довідок, розрахунків та підписання довіреностей від імені банку, як юридичної особи на представництво його (банку) інтересів.

ПАТ "Дельта Банк" знаходиться в стані банкрутства. На підписання усіх банківських документів повноваження має тільки Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію в ПАТ "Дельта Банк" - Кадиров В.В., яка має печатку і право підпису при наявності довіреності, а не будь-які інші особи.

Наданий розрахунок датований станом на 16.07.2020 року, але 16.07.2020 року були укладені договори про відступлення прав вимоги між ПАТ "Дельта Банк" та ТОВ «ФК «Форінт» № 2289/К та договір купівлі-продажу майнових прав № 2289/К/1, які посвідчені нотаріусом. Сам продаж пулу активів ПАТ "Дельта Банк" відбувся 17.06.2020 р., 24.06.2020 р. ТОВ "ФК "Форінт" провів оплату за нього, що підтверджується платіжним дорученням №31 на суму 12 476 784,83 грн.

Тому, ніяких нарахувань, тим паче видачі довідок та розрахунків неуповноваженими особами ПАТ "Дельта Банк" після 17.06.2020р. не могло бути, що вказує на недійсність наданого розрахунку.

Згідно з п.3.2 кредитного договору "при розрахунку процентів за кількість днів у році приймається - 360 (30 днів у місяці). Сума нарахованих процентів за визначений період є тільки цілим округленим числом, без десяткових знаків" - в розрахунку все навпаки.

У даному розрахунку не вказано жодного документу про підтвердження проведення нарахувань заборгованості боржника.

За період з 26.05.2008р. (з моменту отримання кредиту згідно кредитного договору № 1601/0508/71-082 від 26.05.2008р.) по 01.05.2012р. відомості про нарахування заборгованості зовсім відсутні.

Право вимоги за даним кредитним договором перейшло до ПАТ "Дельта Банк" 25.05.2012 р., а в розрахунку вказані нарахування з 01.05.2012р. по 31.05.2012р. в повному обсязі.

Тому, колегія суддів дійшла висновку, що розрахунок не підтверджений первісними документами бухгалтерських нарахувань.

Загальна сума заборгованості за кредитом 43125,27 доларів США, сума заборгованості за відсотками 25917,00 доларів США не відповідає сумам наданого розрахунку, які вказані в останній графі загальна сума в USD.

Курс НБУ по кожному періоду здійснених нарахувань в розрахунку не вказано та не проведено по кожному платежу окремо.

Однак, кредитор у заяві та поясненні сам власноруч визначає курсову різницю та проводить нарахування суми боргу боржника нічим не підтверджену та на що у останнього відсутнє законодавче право.

Таким чином, грошові вимоги ТОВ «ФК «Форінт» до ОСОБА_1 в національній валюті України за курсом 28,0524 грн. за 1 дол. США, встановлений НБУ станом на 18.01.2021 р. складають - 1 941 341,37, з яких: заборгованість за кредитним договором № 1601/0508/71-082 від 26.05.2008р, 1 936 801,37 грн, у тому числі: 1 209 767,32 грн. - заборгованість за кредитом (тіло кредиту);727 034,05 гри. - заборгованість по сплаті процентів за користування кредитними коштами.

Нарахування заборгованості закінчилося 15.07.2020 року згідно наданого розрахунку ПАТ "Дельта Банк" на суму 1 872 357,32 грн.

З квитанцій боржника про погашення заборгованості та розрахунку, наданого кредитором станом на 16.07.2020р. за договором кредиту №1601/0508/71-082 від 26.05.2008р. вбачається затримки зарахування та розподілу сплачених коштів (частини сплачених коштів) у дату внесення платежу на погашення заборгованості по кредиту починаючи з 01.02.2015 р. по 15.07.2020 р., тобто внесені боржником кошти для погашення заборгованості по кредиту (в т.ч. основної заборгованості, нарахованих відсотків, простроченої заборгованості) зараховано банком у погашення не в дату внесення коштів або не в повному обсязі, в результаті чого утворювався залишок нерозподілених коштів.

В графах наданого розрахунку відсутні відомості про дату внесення платежу, дату зарахування коштів, наявність кореспондентського рахунку про проведення зарахувань сплачених коштів, не розкривається система проведених нарахувань заборгованості.

Із наданого кредитором розрахунку вбачається сплив позовної давності по сумам заборгованості за кредитом та сумам заборгованості за відсотками. А саме, згідно зі статтею 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. ПАТ "Дельта Банк" не зараховував кошти в погашення основної частини боргу (тіла кредиту).

Більше того, кредитор у за вих. №2/2021/01/3901 від 18.01.2021р. подав до Господарського суду Полтавської області по справі №917/1384/20 заяву про грошові вимоги Кредитора ТОВ "Фінансова компанія "Форінт" до банкрута фізичної особи ОСОБА_1 на суму 1 941 341,37 грн. у тому числі: 1 209 767,32 грн. - заборгованість за кредитом (тіло кредиту); 727 034,05 грн. - заборгованість по сплаті процентів за користування кредитними коштами.

До заяви кредитора був прикладений розрахунок офіційного курсу гривні щодо іноземних валют на дату 18.01.2021р.

16.02.2021р. за вих №2/2021/02/4075 Кредитор надає пояснення та розрахунок заборгованості за договором кредиту № 1601/0508/71-082 від 26.05.2008р. на загальну суму 1 872 357,32 грн.

Прийнята Ухвала Господарського суду Полтавської області від 11.03.2021р. на суму 1 941 341,37грн. та вимоги Кредитора по сумам заборгованості відносно Боржника носять різне невідповідне нарахування, тому не можуть прийматися до включення до грошових вимог кредиторів в повному обсязі.

Згідно пункту 5 статті 25і Спеціальні положення, пов`язані з досудовими процедурами санації прикінцевих та перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства від 18.10.2018р. № 2597-УІІІ - установити, що протягом п`яти років з дня введення в дію цього Кодексу заборгованість фізичної особи, що виникла до дня введення в дію цього Кодексу, за кредитом в іноземній валюті, який забезпечений іпотекою квартири або житлового будинку, що є єдиним місцем проживання сім`ї боржника, реструктурується за процедурою неплатоспроможності фізичної особи згідно з планом реструктуризації або з мировою угодою з урахуванням особливостей, встановлених цим пунктом.

Склад і розмір грошових вимог забезпеченого кредитора за зобов`язаннями, які виникли з кредиту в іноземній валюті, який забезпечений іпотекою квартири або житлового будинку, що є єдиним місцем проживання сім`ї боржника, визначаються в національній валюті за курсом, встановленим Національним банком України на дату відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи. До розміру вимог такого забезпеченого кредитора не включаються штрафні санкції та пеня.

Визнані господарським судом вимоги забезпеченого кредитора погашаються боржником у розмірі ринкової вартості квартири або житлового будинку, що забезпечує вимоги такого кредитора, яка визначається оцінювачем. Залишок заборгованості такого кредитора підлягає списанню в порядку, визначеному цим пунктом.

У разі, якщо боржник до відкриття провадження у справі про неплатоспроможність частково погасив кредит, розмір вимог забезпеченого кредитора, які підлягають погашенню відповідно до цього пункту, зменшується пропорційно до частини кредиту, погашеної боржником.

За даними боржника сума боргу становить, як різниця з сум наданого кредиту та суми сплачених коштів, а саме: 56 700,00 - 55 041,80 = 1700,00 доларів США, згідно кредитного договору №1601/0508/71-082 від 26.05.2008р., та наданому апелянтом графіку погашення кредиту. 1700,00 доларів США (1700,2 х 26,30 = 44745,00 грн) - сума недоплати кредиту.

При поданні заяви про визнання грошових вимог кредитором ніяких документів у підтвердження боргу ним не надавалося, аргументів згідно системи нарахувань заборгованості не доводилося.

Боржником в обґрунтуваннях і доповненнях до апеляційної скарги зазначено, що тільки 18.02.2021 р. кредитором було надано до суду пояснення з додатком у розрахунку заборгованості без доказів боргу, та після судового засідання вручено останнім нарочно представнику боржника.

Так, при поданні заяви про визнання грошових вимог від 20.01.2021р. кредитор вказав у додатках документи, які він отримав по правонаступництву від АТ Дельта банк.

Згідно витягу з Додатку до договору №2289/К про відступлення прав вимоги від

16.07.2020р. значиться Кредитний договір 1601/0508/71-082 від 26.05.2008 р. та іпотечний договір №2659. Витяг підписаний директором ТОВ «ФК «Форінт» О.В. Васильєвим. Наданий другий витяг з додатку розмір прав вимоги, які переходять до нового кредитора.

Підписаний також директором О.В. Васильєвим. Підписів представників АТ Дельта банк на витягах немає.

Запис Розрахунку заборгованості за договором кредиту наданий представником кредитора до суду у даних витягах відсутній.

Однак, кредитором до суду надано копію заяви на видачу готівки №1 від 26.05.2008р., банк отримувача АТ «Сведбанк», отримувач ОСОБА_1 на суму 56700 доларів США у еквіваленті 274995 грн. 00 коп. У графах відсутні підписи отримувача чи жодні відомості про виконавця, контролера, касира, будь-які печатки та штампи.

Колегія суддів перевіривши наданий боржником зустрічний розрахунок заборгованості, вважає його правомірним і обґрунтованим.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів апеляційного суду зазначає, що боржник факт права вимоги кредитора не заперечує, однак вважає, що кредитором неправильно здійснено розрахунок боргу.

З таким твердженням погоджується судова колегія апеляційного суду і вважає, що висновок місцевого господарського щодо відповідності розрахунку, наданого кредитором, суперечить умовам кредитного договору та спростовується матеріалами справи.

У постанові Верховного Суду у складі Касаційного цивільного суду у справі № 161/16891/15-ц, Верховний Суд дійшов висновку про те, що доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно вказаної норми Закону підставою бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факт здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це не можливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

В оцінці поведінки та способу ведення справ кредитором і слід враховувати, що банк є професійним учасником ринку надання банківських послуг, у зв`язку з чим, до нього висуваються певні вимоги щодо дотримання правил та процедур, які є традиційними у цій сфері послуг, до обачності та розсудливості у веденні справ тощо.

Відповідно, вимоги до рівня та розумності ведення справ кредитором є вищими, ніж споживача - фізичної особи, яка зазвичай є слабшою стороною у цивільних

господарських відносинах з такою кредитною установою. З врахуванням наведеного

сумніви та розумні припущення мають тлумачитися судом саме на користь такої слабшої сторони, яка не є фактично рівною у спірних правовідносинах.

Також, у постанові Верховного Суду від 11.07.2018р. по справі № 752/6743/16-ц, зазначено, що Верховний Суд відхиляє доводи касаційної скарги про те, що виписки за рахунком є первинними бухгалтерськими документами, з яких можна встановити усі здійснені операції за кредитом, в тому числі й факти надання позичальнику кредитних коштів, оскільки ці виписки, складені позивачем без участі відповідача, не доводять існування відповідного його волевиявлення, а отже й укладення сторонами певного правочину із дотриманням правил статті 1055 ЦК України".

Згідно з ч. ч. 1, 2, 5 ст. 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

У свою чергу, докази відповідно до ст. ст. 76-79 ГПК України повинні бути належними, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції вважає, що судом першої інстанції під час винесення оскаржуваної ухвали, було допущено неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, у зв`язку з чим, дійшов висновків, що не відповідають обставинам справи.

Враховуючи наведене апеляційна скарга ФО ОСОБА_1 підлягає задоволенню, ухвала господарського суду - скасуванню з прийняттям нової про часткове визнання грошових вимог кредитора ТОВ "Фінансова компанія "Форінт" до банкрута фізичної особи ОСОБА_1 у розмірі 146 440 грн основного боргу, у т.ч., 44 745 - заборгованість за кредитом, 97 155 грн - заборгованість по сплаті відсотків за користування кредитними коштами, 4540 - судовий збір за подання заяви з грошовими вимогами до банкруту ФО ОСОБА_1 .

Керуючись ст. 129, 269, 270, 271, 273, п. 2 ч. 1 ст. 275, 277, 280-284 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ФО ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Господарського суду Полтавської області від 11 березня 2021 року по справі №917/1384/20 скасувати в частині визнання грошових вимог ТОВ "Фінансова компанія "Форінт" до банкрута фізичної особи ОСОБА_1 в сумі 1941341,37 грн.

Прийняти в цій частині нове рішення, яким частково визнати грошові вимоги ТОВ "Фінансова компанія "Форінт" у розмірі 146440 грн основного боргу, у т.ч., 44 745 - заборгованість за кредитом, 97 155 грн - заборгованість по сплаті відсотків за користування кредитними коштами, 4540 - судовий збір за подання заяви з грошовими вимогами до банкруту ФО ОСОБА_1 .

В іншій частині ухвалу Господарського суду Полтавської області від 11 березня 2021 року по справі №917/1384/20 залишити без змін.

Дана постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строки її оскарження передбачено ст. 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено та підписано 31.05.2021.

Головуючий суддя Ільїн О.В.

Суддя Склярук О.І.

Суддя Хачатрян В.С.