РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

02.06.2021Справа № 910/5328/21

Господарський суд міста Києва у складі судді Кирилюк Т.Ю., розглянувши в

порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін матеріали

господарської справи

за позовом Товариства з додатковою відповідальністю «Запорізький хлібзавод №3»

до Концерну «Військторгсервіс»

про стягнення 214 544, 74 грн.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з додатковою відповідальністю «Запорізькій хлібозавод №3» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Концерну «Військторгсервіс» про стягнення 214 544,74 грн.

Позов обґрунтований тим, що відповідач не виконав свої грошові зобов`язання за договором поставки № 33-20 від 23.03.2020.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.04.2021 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі №910/5328/21, вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін та встановлено строки надання сторонами відзиву, відповіді на відзив та заперечень.

Через відділ автоматизованого документообігу суду, моніторингу виконання документів (канцелярію) 29.04.2021 представник відповідача подав письмовий відзив, у якому проти задоволення позову заперечував повністю.

Представник позивача 17 травня 2021 року подав до суду відповідь на відзив, якою заперечив доводи відповідача з огляду на їх необґрунтованість.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

Сторонами у справі 23.03.2020 укладено договір № 33-20, за яким позивач зобов`язався передати у власність відповідачу хлібобулочні вироби, а відповідач - прийняти та оплатити їх вартість.

Пунктом 2.4. договору №33-20 від 23.03.2020 визначено, що право власності на товар переходить до покупця з дня поставки товару. Датою поставки товару є дата підписання уповноваженими представниками сторін товарно-транспортних накладних.

Позивач протягом періоду часу з 30.11.2020 по 12.12.2020 здійснив поставку хлібобулочних виробів на суму 214 544, 74 грн., що підтверджується доданими до матеріалів справи товарно-транспортними накладними.

В свою чергу, відповідач факт поставки товару не заперечує, проте наголошує, що в товарно-транспортних накладних містяться істотні недоліки, зокрема не вказано осіб, які приймали товар з боку відповідача та реквізити довіреностей, які підтверджують обсяг їх повноважень. Тобто, неможливо визначити осіб, які поставили підписи на цих документах та скріпили їх печаткою.

Суд має зазначити, що обов`язком позивача за договором №33-20 від 23.03.2020 є поставка товару. Виконання зустрічного зобов`язання відповідачем в частині здійснення оплати знаходиться у прямій залежності факту поставки.

У даному випадку, накладні є лише документами, що підтверджують факт поставки.

Наявність у цих документах певних недоліків, на яких наголошує відповідач і які виникли саме з його вини не можуть бути підставою для позбавлення позивача права на отримання вартості поставленого товару.

З урахуванням відсутності прямого заперечення факту отримання відповідачем товару, суд встановлює факт виконання позивачем своїх зобов`язань за укладеним договором №33-20 від 23.03.2020 у частині поставки хлібобулочних виробів на суму 214 544, 74 грн.

Згідно пункту 1 частини другої статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу України).

Відповідно до частини першої статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статтею 655 Цивільного кодексу України унормовано, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

У відповідності до частини першої статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Пунктом 3.3 договору передбачено, що відповідач оплачує товар протягом 21 календарного дня з моменту прийняття продукції.

Судом встановлено, що строк оплати за договором № 33-20 від 23.03.2020 є таким, що настав.

Позивач стверджує, що відповідач не виконав умов договору № 33-20 від 23.03.2020 та не оплатив поставлений товар, у результаті чого на момент звернення до суду існує прострочена заборгованість у розмірі 214 544, 74 грн.

Матеріали справи не містять доказів оплати відповідачем вказаної суми заборгованості.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що заявлена позивачем вимога про стягнення з відповідача основного боргу у розмірі 214 544, 74 грн. є правомірною і підлягає задоволенню повністю.

Відповідно до cтатті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись статтями 129, 238, 241-242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Концерну «Військторгсервіс» (03151, місто Київ, вулиця Молодогвардійська будинок 28-А, ідентифікаційний код 33689922) на користь Товариства з додатковою відповідальністю «Запорізькій хлібозавод №3» (04070, місто Київа, вулиця Ігорівська, будинок 11, літера Б, ідентифікаційний код 00378038) 214 544, 74 грн. (двiстi чотирнадцять тисяч п`ятсот сорок чотири гривнi 74 копiйки) - основного боргу та 3 218, 18 грн. (три тисячi двiстi вiсiмнадцять гривень 18 копiйок) - судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Т.Ю. Кирилюк