РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

26.05.2021Справа № 910/18724/20
Господарський суд міста Києва у складі судді Полякової К.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження матеріали справи

за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Арсенал Страхування"

до Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Ю.Ес.Ай."

про стягнення 116547,72 грн.

без виклику представників сторін (без проведення судового засідання)

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Арсенал Страхування" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Ю.Ес.Ай." про стягнення 116547,72 грн. відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок ДТП, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що відповідач, як страховик винної у ДТП особи, не відшкодував позивачу шкоду, завдану страхувальником відповідача внаслідок ДТП.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.11.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання).

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.01.2021 відмовлено в задоволенні заяви Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Арсенал Страхування" про продовження процесуального строку.

За частиною 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Аналогічна норма міститься у частині 9 статті 165 ГПК України.

Оскільки відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву, справа розглядається за наявними матеріалами у відповідності до приписів частини 9 статті 165 та частини 2 статті 178 ГПК України.

При розгляді справи судом враховано частину 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка визначає право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

21.11.2019 між позивачем, як страховиком, та ОСОБА_1 , як страхувальником та вигодонабувачем, укладено договір № 3034/19-т/к/09 добровільного страхування наземного транспорту, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать закону, пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням транспортним засобом марки Hyundai Elantra, державний номер НОМЕР_1 .

10.06.2020 у с. Нова Дмитрівка по вул. Шевченка, 242 відбулася дорожньо-транспортна пригода (зіткнення) між транспортним засобом марки Volkswagen Passat, державний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , та транспортним засобом марки Hyundai Elantra, державний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_3 , у зв`язку з чим останньому транспортному засобу завдано пошкоджень.

Постановою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 30.07.2020 у справі № 695/1406/20 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП.

Як вбачається із матеріалів справи, 15.06.2020 страхувальник та водій ОСОБА_3 звернулися до позивача із заявою про настання події, що має ознаки страхового випадку та 02.07.2020 на виплату страхового відшкодування за договором від 21.11.2019 № 3034/19-т/к/09.

Вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу марки Hyundai Elantra, державний номер НОМЕР_1 , визначена на підставі рахунку-фактури від 23.06.2020 № БА-0019496 ТОВ «Богдан Авто» на суму 208468,19 грн.

Відповідно до звіту від 01.07.2020 № 280-2020 про оцінку колісного транспортного засобу, складеного ТОВ «Незалежна експертно-асистуюча компанія», вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу марки Hyundai Elantra, державний номер НОМЕР_1 , становить 197564,42 грн.

На підставі вищевказаних документів позивач визначив розмір страхового відшкодування в розмірі 117261,60 грн. відповідно до страхового акту від 02.07.2020 № 006.01733220-1 із розрахунком.

Сума страхового відшкодування в розмірі 113411,60 грн. сплачена позивачем на рахунок ОСОБА_1 , що підтверджується платіжним дорученням від 03.07.2020 № 34618715, а сума в розмірі 3850 грн. зарахована за частину несплаченого страхового платежу.

Цивільно-правова відповідальність винного у скоєнні ДТП водія ОСОБА_2 на момент скоєння ДТП застрахована у відповідача за полісом № АО/4170241, який станом на дату ДТП 10.06.2020 був діючим.

Із матеріалів справи вбачається, що позивач звертався до відповідача з претензією від 15.07.2020 про виплату страхового відшкодування, однак відповіді або грошових коштів відповідач не надав.

За змістом статті 980 ЦК України, статті 4 Закону України "Про страхування" залежно від предмета договору страхування може бути особистим, майновим, а також страхуванням відповідальності.

Згідно з положеннями статті 999 ЦК України і статей 6, 7 Закону України "Про страхування" за вольовою ознакою страхування може бути добровільним і обов`язковим, тому кожен вид страхування має свої особливості правового регулювання.

Статтею 27 Закону України "Про страхування" та статтею 993 ЦК України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Отже, позивач, здійснивши виплату страхового відшкодування за договором майнового страхування, набув права потерпілої особи в межах здійсненої виплати.

Станом на час настання страхового випадку (ДТП) цивільно-правову відповідальність особи, винної у скоєнні ДТП, застраховано відповідачем на підставі полісу № ЕР138179995 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Визначаючи розмір заподіяної шкоди при страхуванні наземного транспорту, суди, у разі виникнення спору щодо визначення розміру шкоди, повинні виходити з фактичної (реальної) суми, встановленої висновком автотоварознавчої експертизи, або відповідними документами станції технічного обслуговування, на якій проводився ремонт автомобіля. Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 20.03.2018 у справі № 911/482/17 та від 03.07.2019 у справі № 910/12722/18.

Відтак рахунок-фактура від 23.06.2020 № БА-0019496 на суму 208468,19 грн. та звіт від 01.07.2020 № 280-2020 підтверджує фактичну (реальну) вартість відновлювального ремонту транспортного засобу марки Hyundai Elantra, державний номер НОМЕР_1 , необхідного для усунення пошкоджень, завданих 10.06.2020 внаслідок ДТП, оскільки позивачем були понесені витрати, необхідні для відновлення свого порушеного права (реальні збитки), саме у сумі 117261,60 грн.

Відповідно до пункту 12.1 статті 12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Аналогічну позицію викладено в статті 9 Закону України «Про страхування».

Як вбачається із полісу № АО/4170241, розмір франшизи становить 1300 грн., що вирахуваний позивачем із заявленої до стягнення суми страхового відшкодування.

Однак, у тексті позовної заяви позивачем попри зазначення виплати суми страхового відшкодування страхувальнику в розмірі 113411,60 грн. та зарахування 3850 грн. до несплаченої суми страхового платежу, загальна суму страхового відшкодування вказана в розмірі 117847,72 грн., а не в розмірі 117261,60 грн. відповідно до страхового акту від 02.07.2020 № 006.01733220-1 та фактичної суми виплати.

У зв`язку з чим, після вирахування з визначеної позивачем у страховому акті від 02.07.2020 № 006.01733220-1 та фактично сплаченої суми страхового відшкодування в розмірі 117261,60 грн. франшизи в розмірі 1300 грн., сума до стягнення з відповідача в порядку суброгації становить 115961,60 грн.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог частково.

Відповідно до частини 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з частиною 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини 1 статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами частини 1 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Понесені позивачем витрати по оплаті судового збору відповідно до статті 129 ГПК України у зв`язку з частковим задоволенням позову покладаються на сторін пропорційно розміру задоволених вимог.

У той же час, щодо витрат позивача на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 9000 грн., суд дійшов висновку про наступне.

Згідно з частинами третьою-п`ятою статті 126 зазначеного Кодексу для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Із поданих до суду документів слідує, що позивачу надавалася правова допомога адвокатом Даниловим А.Г. на підставі договору про надання правничої допомоги від 11.01.2019 № 110119-А. За фактом надання послуг адвокатом виставлений рахунок від 11.01.2021 № 910/18724/20 та акт виконаних робіт від 11.01.2021 на суму 9000 грн., що сплачена позивачем згідно з платіжним дорученням від 14.01.2021 № 2094086.

У свою чергу, відповідач у клопотанні про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу зазначив про неспівмірність та завищений розмір таких витрат, зважаючи на рівень складності справи, обсяг та обґрунтованість поданих документів та розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання. Відтак, просив зменшити розмір витрат позивача на професійну правничу допомогу адвоката до 1000 грн.

Як слідує з акту виконаних робіт від 11.01.2021, адвокатом надана наступна правова допомога: визначення підсудності розгляду позовної заяви, вивчення та правовий аналіз матеріалів справи, аналіз правового конфлікту, надання правової інформації - 2 год. по 1000 грн., загальна вартість 2000 грн.; аналіз діючого законодавства з питань відшкодування шкоди в порядку суброгації, заподіяної в результаті ДТП, вивчення законодавства, що підлягає застосуванню, підбір та аналіз судової практики Верховного Суду стосовно розгляду спорів подібного характеру, зустріч з довірителем та визначення стратегії захисту його інтересів під час розгляду справи в суді - 3 год. по 1000 грн., загальна вартість 3000 грн.; підготовка позовної заяви та формування пакету документів за позовом ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» до ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай.» про відшкодування майнової шкоди в порядку суброгації на суму 116547,72 грн. - 4 год. по 1000 грн., загальна вартість 4000 грн.

Разом із цим, суд дійшов висновку про те, що заявлений до стягнення розмір витрат на професійну правничу допомогу 9000 грн не є співмірним із складністю справи, наданими адвокатом послугами та часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг).

Так, витрачення 2 годин на визначення підсудності та надання правової інформації за аналізом матеріалів справи, а також витрачення 3 годин на аналіз діючого законодавства є неспівмірним зі складністю спору та поглинаються підготовкою позовної заяви, що становить 4 години.

Аналогічної правової позиції дотримується Верховний Суд у постанові від 12.05.2021 у справі № 873/79/20.

Суд зауважує на тому, що витрати на аналіз законодавства, судової практики, підготовку додаткових пояснень чи інших процесуальних документів, які не є заявами по суті справи, і вчинення (виконання) яких не вимагається, згідно з процесуальним законом, не є обов`язковими для відшкодування у кожному без винятку випадку.

Суд враховує не лише те, чи передбачено виконання цих робіт договором, але й чи відповідають вони критерію необхідності - чи було їх вчинення обов`язковим, і чи доцільним було їх виконання - чи вплинули вони на перебіг розгляду справи.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача витрат позивача на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 4000 грн., що підлягає пропорційному розподілу у зв`язку з частковим задоволенням позову, та становить 3979,88 грн.

Більш того, в постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі №905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі № 922/2685/19 висловлено правову позицію, за якою суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Верховний Суд неодноразово вказував на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц).

Такі критерії оцінки поданих заявником доказів суд застосовує з урахуванням особливостей кожної справи та виходячи з принципів верховенства права та пропорційності, приписів статей 123 - 130 ГПК України та з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, що суди застосовують як джерело права згідно зі статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини".

Отже, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру, з урахуванням конкретних обставин справи та доводів сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, у рішеннях від 12.10.2006 у справі "Двойних проти України" (пункт 80), від 10.12.2009 у справі "Гімайдуліна і інших проти України" (пункти 34-36), від 23.01.2014 у справі "East/West Alliance Limited" проти України", від 26.02.2015 у справі "Баришевський проти України" (пункт 95) зазначається, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими (необхідними), а їхній розмір - обґрунтованим.

Керуючись статтями 86, 129, 232, 236-241, 252 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Арсенал Страхування" задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай.» (04210, м. Київ, пр. Героїв Сталінграда,4, корп. 6-а; ідентифікаційний код 32404600) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» (03056, м. Київ, вул. Борщагівська, 154; ідентифікаційний код 33908322) 115961 (сто п`ятнадцять тисяч дев`ятсот шістдесят одну) грн. 60 коп. відшкодування шкоди, 3979 (три тисячі дев`ятсот сімдесят дев`ять) грн. 88 коп. витрат на професійну правничу допомогу адвоката, а також 2091 (дві тисячі дев`яносто одну) грн. 43 коп. витрат по сплаті судового збору.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Північного апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва (пункт 17.5 частини 1 Перехідних положень ГПК України) протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя К.В. Полякова