ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

31 травня 2021 року м.Харків Справа № 913/849/14(913/316/21)
Провадження №5/913/316/21
Суддя Вінніков С.В., розглянувши заяву Дочірнього підприємства «Луганський облавтодор «Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» від 28.05.2021 №1-5/740 про забезпечення позову у справі
про визнання недійсним результатів відкритих торгів та зобов`язання укласти договір,
Без повідомлення (виклику) представників сторін
Дочірнє підприємство «Луганський облавтодор «Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» (далі ДП «Луганський облавтодор») 28.05.2021 звернулося до Господарського суду Луганської області з позовом до Служби автомобільних доріг у Луганській області про визнання недійсним результатів відкритих торгів та зобов`язання укласти договір і з заявою про забезпечення позову, у якій просить:
Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 28.05.2021 заява передана на розгляд судді Віннікову С.В.
Відповідно відомостей, що містяться в автоматизованій системі документообігу Господарського суду Луганської області, у провадженні судді Віннікова С.В. перебуває справа №913/849/14 про банкрутство боржника - Дочірнього підприємства «Луганський облавтодор «Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України», порушена за заявою кредитора ПАТ «Мостобуд» згідно ухвали суду від 05.05.2014.
Суд бере до уваги, що ч.ч.1, 2 ст.7 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що спори, стороною в яких є боржник, розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею. Господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника. Склад учасників розгляду спору визначається відповідно до Господарського процесуального кодексу України. Господарський суд розглядає спори, стороною в яких є боржник, за правилами, визначеними Господарським процесуальним кодексом України. За результатами розгляду спору суд ухвалює рішення.
Зі змісту вказаної заяви про забезпечення позову випливає, що вона подається разом із позовною заявою. Відтак, дана заява підлягає розгляду в межах справи про банкрутство №913/849/14.
Розглянувши матеріали заяви про забезпечення позову, суд дійшов наступного.
Відповідно до ст.136 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України) господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Пунктом 2 ч.1 ст.137 ГПК України передбачено, що позов забезпечується забороною відповідачу вчиняти певні дії.
Згідно з п.2 ч.1 ст.138 ГПК України заява про забезпечення позову подається одночасно з пред`явленням позову - до суду, до якого подається позовна заява, за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом;
Відповідно до ч.1 ст.139 ГПК України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності; 3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; 4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 5) ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; 6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; 7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.
Згідно з ч.1 ст.140 ГПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.
Суд зазначає, що достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо).
Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.
Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.
Отже, враховуючи викладене, при вирішенні питання про забезпечення позову суд повинен здійснити оцінку обґрунтованості доводів позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.
Відповідно до ст.86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
В обґрунтування вказаної заяви ДП «Луганський облавтодор» зазначило наступне.
05.05.2021 в системі PROZZORO опублікований протокол розгляду тендерних пропозицій №UA-2020-12-11-007155-b, відповідно до якого до аукціону допущені учасники: ДП «Харківський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України»; Товариство з обмеженою відповідальністю «Онур Конструкціон Інтернешнл»; ТОВ «Євро-Буд Компані».
ДП «Луганський облавтодор» вважає вказане рішення неправомірним в частині допущення до аукціону ТОВ «Євро-Буд Компані», оскільки тендерна пропозиція ТОВ «Євро-Буд Компані» не відповідала вимогам тендерної документації.
На думку позивача, у результаті зазначених порушень ТОВ «Євро-Буд Компані» допущено до участі в торгах, які відбулись 12.05.2021, за результатами яких його визнано переможцем.
Зазначив, що цивільно-правовий інтерес ДП «Луганський облавтодор» полягає в тому, що відповідно до тендерної пропозиції ДП «Харківський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» у разі перемоги останнього у вказаному тендері, він повинен був залучити ДП «Луганський облавтодор» у якості субпідрядника.
Вважає, що невжиття заходів забезпечення може призвести до укладення договору з ТОВ «Євро-Буд Компані», а це ускладнить виконання рішення суду та приведе до потреби докласти значні зусилля та витрати для відновлення прав та інтересів позивача.
Суд зауважує, що метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.
У даному випадку досліджуватися повинна така підстава вжиття заходів забезпечення позову як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Згідно висновку Верховного Суду, викладеного в постанові від 31.08.2020 у справі №917/1274/19 обранням належного заходу забезпечення позову дотримується принцип співвіднесення виду заходу забезпечення позову із вимогами позивача, чим врешті досягаються: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову та, як наслідок, ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоропюваних інтересів інших учасників справи.
Водночас, вжиття таких заходів не зумовлює фактичного вирішення спору по суті, а спрямовані лише на збереження існуючого становища до винесення остаточного рішення у справі.
Відповідно до ч.4 ст.11 ГПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Стаття 6 Конвенції гарантує право на справедливий суд, складовою якого є виконання рішення суду. Право на суд було б ілюзорним, якби судові рішення залишалися не виконуваними.
Важко уявити ситуацію, щоб п.1 ст.6 Конвенції докладно описував процедурні гарантії, які надаються сторонам судового процесу - у провадженні, що є справедливим, відкритим і оперативним, - і не передбачав би при цьому гарантій виконання судових рішень; тлумачення статті 6 як такої, що стосується виключно права на звернення до суду і проведення судового розгляду, могло б призвести до ситуацій, несумісних із принципом верховенства права, що його Договірні Сторони зобов`язалися дотримуватися, коли вони ратифікували Конвенцію.
Отже, виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має розглядатися як невід`ємна частина «судового процесу» для цілей статті 6 Конвенції.
Із урахуванням цього, будь-яке можливе забезпечення позову, у випадку найменшої загрози його невиконання, є виправданим, якщо занижує поріг легітимного сподівання особи на захист свого порушеного права, і є законним, необхідним та збалансованим із правами усіх сторін спору.
У пункті 4 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 02.11.2004 №15-рп/2004 у справі №1-33/2004, зазначено, що верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, яка здійснюється, зокрема і судом як основним засобом захисту прав, свобод та інтересів у державі.
В пункті 9 мотивувальної частини рішення від 30.01.2003 №3-рп/2003 у справі №1-12/2003 Конституційний Суд України також наголошує, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.
Відповідно до правової позиції, викладеної в постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 16.08.2018 у справі №910/1040/18, у разі подання позову немайнового характеру, при розгляді заяви про забезпечення позову має застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
У немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, оскільки позивач не зможе їх захистити в межах одного судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.
Суд зазначає, що при розгляді заяви про забезпечення позову не вирішується питання про законність та обґрунтованість позовних вимог.
До предмета доказування на цій стадії входить лише питання про те, чи може існуючий стан організації правовідносин ускладнити ефективний захист прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.
У той же час у поданій заяві ДП «Луганський облавтодор» зазначає, що на момент подання вказаної заяви договір з переможцем не укладено.
Суд зауважує, що одночасне застосовування вказаних заходів забезпечення позову є взаємовиключним, оскільки у разі укладення договору між Службою автомобільних доріг у Луганській області з ТОВ «Євро-Буд Компані» як переможцем аукціону за результатами торгів (аукціону) буде неефективним та недоцільним забороняти укладати договір, який вже укладений.
Таким чином, оскільки позивачем на момент постановлення даної ухвали не надано суду доказів укладення договору між Службою автомобільних доріг у Луганській області з ТОВ «Євро-Буд Компані» за результатами торгів (аукціону) №UA-2020-12-11-007155-b, передчасною є у даному випадку вимога позивача про застосування такого заходу забезпечення позову як заборона Службі автомобільних доріг у Луганській області та ТОВ «Євро-Буд Компані» вчиняти будь-які дії, спрямовані на виконання договору, який ще не укладений.
З огляду на що, суд вважає застосування такого заходу забезпечення позову як заборона Службі автомобільних доріг у Луганській області та ТОВ «Євро-Буд Компані» вчиняти будь-які дії, спрямовані на виконання договору, необґрунтованим та відмовляє у задоволенні заяви про забезпечення позову в цій частині.
Відносно вжиття заходу забезпечення позову як заборона Службі автомобільних доріг у Луганській області укладати договір з переможцем тендеру ТОВ «Євро-Буд Компані» суд зазначає наступне.
Указаний захід забезпечення позову відповідає приписам законодавства, наявний прямий зв`язок між таким заходом до забезпечення позову і предметом позову, а сам обраний захід спроможний наразі забезпечити ефективний захист прав та інтересів заявника.
Оскаржуване рішення впливає на господарську діяльність ДП «Луганський облавтодор», оскільки останнє у разі перемоги учасника торгів ДП «Харківський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» розраховує на залучення до виконанні робіт як субпідрядника та отримання плати за виконані роботи, що надасть змогу розрахуватися із кредиторами у справі про банкрутство ДП «Луганський облавтодор».
Невжиття заходів із забезпечення позову істотно ускладнить чи унеможливить виконання рішення суду, оскільки укладення Службою автомобільних доріг у Луганській області договору за результатами торгів із ТОВ «Євро-Буд Компані» у порушення приписів Закону України «Про публічні закупівлі» потребуватиме від позивача вжиття додаткових заходів, зокрема, подання іншого позову про визнання недійсним укладеного договору, для відновлення своїх порушених прав.
У даному випадку заборона Службі автомобільних доріг у Луганській області укладати договір з переможцем тендеру ТОВ «Євро-Буд Компані», є співрозмірною із заявленими позовними вимогами, невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити виконання рішення суду у випадку його постановлення на користь позивача.
При цьому, між сторонами у справі дійсно наявний спір.
Відтак, суд приходить до висновку про обґрунтованість заяви ДП «Луганський облавтодор» від 28.05.2021 №1-5/740 у частині забезпечення позову шляхом заборони Службі автомобільних доріг у Луганській області укладати договір з переможцем тендеру ТОВ «Євро-Буд Компані».
Відповідно до ч.6 ст.140 ГПК України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.
З огляду на викладене суд вважає заяву про забезпечення позову обґрунтованою частково.
Суд зауважує, що вжиття вказаного заходу забезпечення позову, не порушує принципів змагальності і процесуального рівноправ`я сторін, оскільки мета забезпечення позову це негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання рішення, а також перешкоджання завдання шкоди позивачу.
Згідно з ч.8 ст.140 ГПК України ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.
Відповідно до п.6 ч.1 ст.140 ГПК України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення.
У поданій заяві ДП «Луганський облавтодор» зазначило, що у якості зустрічного забезпечення готове внести на депозитний рахунок суду грошові кошти у розмірі, визначеному судом, у разі надання Службою автомобільних доріг у Луганській області на адресу суду обґрунтованого розрахунку можливих збитків, а також погоджується виконувати роботи по предмету закупівлі у разі укладення відповідного договору із відповідачем.
Частинами 1, 2, 4 ст.141 ГПК України передбачено, що суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення). Зустрічне забезпечення, як правило, здійснюється шляхом внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів в розмірі, визначеному судом. Якщо позивач з поважних причин не має можливості внести відповідну суму, зустрічне забезпечення також може бути здійснене шляхом: 1) надання гарантії банку, поруки або іншого фінансового забезпечення на визначену судом суму та від погодженої судом особи, щодо фінансової спроможності якої суд не має сумнівів; 2) вчинення інших визначених судом дій для усунення потенційних збитків та інших ризиків відповідача, пов`язаних із забезпеченням позову. Питання застосування зустрічного забезпечення вирішується судом в ухвалі про забезпечення позову або в ухвалі про зустрічне забезпечення позову. Якщо клопотання про зустрічне забезпечення подане після застосування судом заходів забезпечення позову, питання зустрічного забезпечення вирішується судом протягом десяти днів після подання такого клопотання. Копія ухвали про зустрічне забезпечення направляється учасникам справи не пізніше наступного дня після її постановлення.
Суд, ураховуючи положення ст.141 ГПК України, констатує відсутність на час постановлення цієї ухвали відомостей, достатніх для припущення про ймовірність виникнення збитків осіб щодо яких вживаються заходи або будь-яких третіх осіб, та не вбачає необхідності щодо вжиття зустрічного забезпечення, зокрема, за відсутності відповідного клопотання осіб, щодо яких вживаються заходи забезпечення позову.
Частинами 1, 2 ст.144 ГПК України передбачено, що ухвала господарського суду про забезпечення позову є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження. Примірник ухвали про забезпечення позову негайно надсилається заявнику, всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати, а також, залежно від виду вжитих заходів, направляється судом для негайного виконання державним та іншим органам для вжиття відповідних заходів.
Керуючись ст.ст.86, 136-140, 141, 144, 232 - 234 ГПК України, суд

1. Заяву Дочірнього підприємства «Луганський облавтодор «Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» від 28.05.2021 №1-5/740 про забезпечення позову задовольнити частково.
3. У решті вимог заяви відмовити.
4. Дана ухвала відповідно до положень Закону України «Про виконавче провадження» є виконавчим документом, набрала законної сили 31.05.2021 та може бути пред`явлення до виконання до 31.05.2024.
5. У відповідності до ч.1 ст.144 ГПК України ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.
Ухвала набрала законної сили з моменту її підписання 31.05.2021 у відповідності до ст.235 ГПК України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції у строки, передбачені ст.256 ГПК України та порядку, визначеному пп.17.5 п.17 Перехідних положень ГПК України.

Суддя С.В. Вінніков