ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

21.04.2021 м. Харків Справа № 905/1923/20

Господарський суд Донецької області у складі Ніколаєвої Л.В.,

при помічнику судді (за дорученням) Гулевич В.В.,

розглянувши справу № 905/1923/20

за позовом Приватного підприємства «Нормер»

до відповідача Приватного акціонерного товариства «Металургійний комбінат «Азовсталь»

про стягнення 948 254 грн 68 коп.,

за участю представників:

від позивача: не з`явився

від відповідача: не з`явився

СУТЬ СПОРУ:

Приватне підприємство «Нормер» (далі - ПП «Нормер», позивач) звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до Приватного акціонерного товариства «Металургійний комбінат «Азовсталь» (далі - ПрАТ «МК «Азовсталь», відповідач) про стягнення 1 598 254 грн 88 коп., з яких: 1 426 641 грн 27 коп. - основний борг, 118 451 грн 86 коп. - пеня, 31 724 грн 90 коп. - 3% річних, 21 436 грн 65 коп. - втрати від інфляції.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач на виконання умов укладеного між сторонами договору підряду від 19.02.2018 №035/57 ПП «Нормер» протягом квітня-серпня 2020 року виконані роботи, які ПрАТ «МК «Азовсталь» оплатило частково, заборгованість становить 1 426 641 грн 27 коп.

У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем умов договору в частині своєчасної оплати виконаних робіт позивачем відповідно до п.16.2 договору нарахована пеня за період з 30.04.2020 по 31.10.2020 у сумі 118 451 грн 86 коп., згідно зі ст.625 Цивільного кодексу України нараховані 3% річних за період з 30.04.2020 по 31.10.2020 у сумі 31 724 грн 90 коп. та інфляційні втрати за період з травня по вересень 2020 року в сумі 21 436 грн 65 коп.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.11.2020 справа передана на розгляд судді Ніколаєвій Л.В.

Ухвалою суду від 16.11.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; визначено розглядати справу за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначено на 09.12.2020.

Відповідач відзивом від 02.12.2020, який надійшов через систему електронний суд, вимоги позову відхилив, посилаючись на те, що позивачем не надано підтверджень дати акцептування кожного спірного рахунку.

Зазначив, що в квітні 2020 року ПрАТ «МК «Азовсталь» складено акти щодо порушень ПП «Нормер» умов договору, а саме від 04.04.2020 №1245п, від 06.04.2020 №1255п, від 06.04.2020 №1256п, від 12.04.2020 №1331а, від 30.04.2020 №1545п. На підставі зазначених актів 12.10.2020 відповідачем виставлено позивачу рахунок на сплату штрафу №93543219 у сумі 10 000 грн 00 коп. та 27.11.2020 за неналежне виконання договірних зобов`язань повідомлено, що сума по рахунку №53 зменшена на 10 000 грн 00 коп. згідно п.16.9 договору.

Також відповідач вказав, що до відкриття провадження у справі ним виконано грошові зобов`язання по рахунку №53 від 20.07.2020 у сумі 650 000 грн 00 коп.

Крім того, відповідач зазначив про те, що акти №56 та №55 підписано зі сторони відповідача 08.10.2020, внаслідок чого рахунки № 61 та №60 акцептовано ПрАТ «МК «Азовсталь» 09.10.2020 та сплачено 23.10.2020, тобто з урахуванням умов п.4.1.1 договору без прострочення, а тому відсутні підстави для нарахування пені, 3% річних та інфляційних втрат за цими рахунками.

Одночасно, відповідач просив з посиланням на приписи ч.1 ст.233 Господарського кодексу України та ч.3 ст.551 Цивільного кодексу України зменшити розмір пені на 90%.

Зазначив, що м. Маріуполь, де знаходиться підприємство, є населеним пунктом, у якому проводилась антитерористична операція, що значно ускладнило ведення господарської діяльності відповідачем, зокрема, у результаті порушення залізничного сполучення. Також з проведенням військових дій у регіоні ускладнилась логістика поставок та збільшились відстані маршрутів перевезення залізничним транспортом.

30.04.2018 Указом Президента України «Про затвердження рішення РНБО «Про широкомасштабну антитерористичну операцію на території Донецької та Луганської областей» введено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України, та згідно Наказу Президента України «Про початок операції об`єднаних сил із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі та стримування збройної агресії Російської Федерації на території Донецької та Луганської областей» розпочато з 14:00 30.04.2018 операцію об`єднаних сил, яка на теперішній час триває.

Указав, що підприємство є містоутворюючим для міста Маріуполя, розмір витрат на оплату праці, код рядка Звіту 2505 склав 2 485 849 тис. грн, відрахування на соціальні заходи, код рядка 2510 Звіту, розмір яких за підсумками 2019 року склав 538 493 тис. грн, що свідчить про соціальну відповідальність підприємства та сплату обов`язкових податків та зборів.

Станом на 31.12.2019 ПрАТ «МК «Азовсталь» отримало збитки у розмірі 5 670 917 тис. грн відповідно до звіту про фінансові результати (Звіт про сукупний дохід) за 2019 рік.

Крім того, навів попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат на професійну правничу допомогу у сумі 24 820 грн 24 коп.

07.12.2020 від позивача надійшла заява про зменшення позовних вимог, у якій ПП «Нормер» зменшив розмір позовних вимог в частині стягнення заборгованості з 1 426 641 грн 27 коп. до 776 641 грн 27 коп. та просив повернути сплачений судовий збір у сумі 9 750 грн 00 коп.

Відносно вказаної заяви суд зазначає наступне.

Пунктом 2 ч.2 ст.46 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) передбачено, що крім прав та обов`язків, визначених у статті 42 цього Кодексу позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог - до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Частиною 5 вказаної статті встановлено, що у разі подання будь-якої заяви, передбаченої пунктом 2 частини другої, частиною третьою або четвертою цієї статті, до суду подаються докази направлення копії такої заяви та доданих до неї документів іншим учасникам справи. У разі неподання таких доказів суд не приймає до розгляду та повертає заявнику відповідну заяву, про що зазначає в ухвалі.

Заява про зменшення позовних вимог подана до закінчення підготовчого провадження та до неї додані докази її направлення відповідачеві.

З огляду на викладене заява позивача про зменшення позовних вимог у частині стягнення заборгованості з 1 426 641 грн 27 коп. до 776 641 грн 27 коп. прийнята судом до розгляду у підготовчому засіданні 09.12.2020 та подальший розгляд справи здійснювався з її врахуванням.

Ухвалою суду від 09.12.2020 повідомлено сторін про відкладення підготовчого засідання на 11.01.2021.

18.12.2020 від позивача надійшла відповідь на відзив, у якій він зазначив, що датою акцепту рахунків є дата самих рахунків, про що свідчить підпис уповноваженого представника замовника на них. Усі рахунки (як і акти приймання-передачі виконаних робіт) підписувалися кожного разу з боку відповідача директором з виробництва на підставі відповідної довіреності.

Відповідачем до відзиву додано копії рахунків від 07.08.2020 №60 та №61, у яких нібито зазначена дата акцепту, але вказана відмітка здійснена відповідачем в односторонньому порядку та на власний розсуд не уповноваженою особою - начальником ЦПМШ Поздняковим В.С. Зазначив, що рахунки за виконані роботи виставлялися саме підрядником та були підписані представником замовника - директором з виробництва на підставі відповідної довіреності без зазначення окремих дат акцепту, а отже дата акцепту співпадає з датою рахунку.

Указав, що 08.10.2020 акти №55 та №56 підписав саме начальник ЦПМШ Поздняков В.С., а не директор з виробництва Савченко А.А .

Зазначив, що не визнає акти відповідача про наявність порушень, оскільки до моменту порушення провадження у справі ПрАТ «МК «Азовсталь» ніколи не повідомляло ПП «Нормер» про їх складання та не направляло рахунку від 12.10.2020 №93542219 на оплату вказаних штрафів.

Після складання та направлення на підпис відповідачу актів від 07.08.2020 №55 та №56 ПП «Нормер» отримало від відповідача лист від 28.09.2020 №04-750 з повідомленням про те, що ПП «Нормер» має несплачений штраф у сумі 2 000 грн 00 коп. за порушення, яке сталося 09.12.2019 і що лише за умов сплати вказаного штрафу можлива оплата послуг. Указаний штраф був сплачений позивачем відповідно до платіжного доручення від 08.10.2020 №408.

Також позивач заперечив проти зменшення пені та вказав, що відповідачем не надано доказів того, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення, а наданий звіт містить лише узагальнюючу інформацію про результати господарської діяльності ПрАТ «МК «Азовсталь».

Зазначив, що періодична несвоєчасна та лише часткова оплата послуг призвела до того, що ПП «Нормер» повинно було залучати кредитні кошти банків для належного виконання своїх обов`язків за договором, а саме для придбання паливно-мастильних матеріалів, технічного обслуговування транспортних засобів, оплату праці, сплату податків тощо.

Ухвалою суду від 11.01.2021 повідомлено сторін про продовження строку підготовчого провадження на 30 днів до 15.02.2021 та відкладення підготовчого засідання на 09.02.2021.

11.01.2021 від відповідача надійшли письмові пояснення від 04.01.2021 №01.02.04-9/41, у яких він виклав заперечення на доводи позивача, зазначені у відповіді на відзив.

Частиною 2 ст.161 ГПК України передбачено, що заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву.

Згідно з ч.1 ст.167 ГПК України у запереченні відповідач викладає свої пояснення, міркування та аргументи щодо наведених позивачем у відповіді на відзив пояснень, міркувань та аргументів і мотиви їх визнання або відхилення.

З огляду на викладене, указані письмові пояснення розцінені судом як заперечення та прийняті до розгляду.

У вказаних запереченнях відповідач зазначив, що акти виконаних робіт №55 і №56 не були підписані у зв`язку з необхідністю проведення остаточної гідрографічної зйомки сульфідного озера, що здійснюється підрядною організацією, її перевірки і процесом узгодження, на момент чого термін дії договору закінчився та відповідачем ініційовано укладення додаткової угоди №14 про продовження терміну дії договору до 15.10.2020.

Крім того, з листа від 28.09.2020 №04-750 ПрАТ «МК «Азовсталь» убачається, що спірні акти на дату цього листа підписані не були. Повноваження начальника ЦПМШ Позднякова В.С. на підписання актів виконаних робіт №55 та №56 підтверджуються довіреністю від 03.07.2020 №01.02-18/8156.

У момент складання спірних актів від 04.04.2020 №1245п, від 06.04.2020 №1255п, від 06.04.2020 №1256п, від 12.04.2020 №1331а, від 30.04.2020 №1545п були присутні працівники ПП «Нормер» та 12.10.2020 відповідачем виставлено рахунок ПП «Нормер» на сплату штрафу №93543219 у сумі 10 000 грн 00 коп. В подальшому, у відповідності до умов п.16.9 договору 27.11.2020 відповідач повідомив позивача, що сума по рахунку №53 зменшена на 10 000 грн 00 коп. і такі дії відповідача по зменшенню суми рахунку №53 позивачем не оскаржено.

Відповідач пояснив, що наполягає на відсутності правових підстав для нарахування штрафних санкцій по рахункам №61 та №60.

Також, відповідач вказав про наявність підстав для зменшення розміру пені з огляду на тяжке фінансове становище його підприємства, на підтвердження чого до матеріалів справи надано відповідні докази, а також застосування до відповідача відповідальності у вигляді 3% річних та інфляційних втрат, які є платою за користування коштами, що не були своєчасно оплачені боржником та компенсацією за понесені збитки, спричинені знеціненням грошових коштів, незначне прострочення відповідача та відсутність доказів настання для позивача негативних наслідків внаслідок такого порушення відповідача.

Ухвалою суду від 09.02.2021 повідомлено сторін про закриття підготовчого провадження та призначення справи до розгляду по суті на 11.03.2021.

Судове засідання, призначене на 11.03.2021 не відбулось, у зв`язку із перебуванням судді Ніколаєвої Л.В. на лікарняному.

Ухвалою суду від 17.03.2021 визначено дату та час проведення судового з розгляду справи по суті на 21.04.2021.

Представник позивача у судове засідання 21.04.2021 не з`явився, про дату, час та місце судового засідання позивач повідомлений належним чином, оскільки відповідно до повідомлення про вручення поштового відправлення 150 ним одержана ухвала суду від 17.03.2021.

Представник відповідача у судовому засіданні 21.04.2021 (в режимі відеоконференції) проти позову заперечив та просив суд відмовити у його задоволенні, а у випадку висновку суду про задоволення позову - зменшити розмір пені на 90%.

У судовому засіданні оголошено перерву до 17:00 год. цього ж дня. При цьому, представником відповідача заявлено клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції.

У зв`язку із відсутністю вільних залів, обладнаних засобами відеоконференцзв`язку, забезпечити проведення судового засідання в режимі відеоконференції не вдалося, та після перерви розгляд справи продовжено без участі представника відповідача.

Приймаючи до уваги відсутність підстав для відкладення розгляду справи чи оголошення перерви у судовому засіданні, з огляду на строк розгляду даної справи, судом визнано за можливе вирішити справу у судовому засіданні 21.04.2021.

На підставі ст. 240 ГПК України у судовому засіданні 21.04.2021 господарським судом складено та підписано вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд

В С Т А Н О В И В:

19.02.2018 між ПП «Нормер» як підрядником та ПрАТ «МК «Азовсталь» як замовником укладений договір підряду №035/57 з додатковими угодами до нього, за умовами якого підрядник зобов`язався своїми силами за завданням замовника відповідно з умовами цього договору виконати роботи з виробництва експлуатаційних днопоглиблювальних робіт сульфідного озера для ЦПМШ ПрАТ «МК «Азовсталь», а також інші роботи, передбачені цим договором (далі - роботи) (п.1.1 договору).

Відповідно до п.1.2 договору замовник зобов`язується прийняти та оплатити (якщо інше не передбачено умовами цього договору) виконані підрядником роботи.

Згідно з п.2.1 договору вартість усіх робіт, що виконуються за договором, визначена в п.п.2.5, 2.6 цього договору.

У п.2.6 договору в редакції додаткової угоди №7 від 05.09.2019 сума цього договору є орієнтовною та складає: 43 551 180 грн 43 коп. без урахування 20% ПДВ, 8 710 236 грн 09 коп. - сума ПДВ 20%, 52 261 416 грн 52 коп. - усього з урахуванням 20% ПДВ.

Найменування робітФактичні об`єми згідно актів виконаних робіт, м куб.Ціна без урахування 20% ПДВ, грн/м куб.Фактична вартість робіт за Актами, грн без ПДВ
здійснення експлуатаційних днопоглиблювальних робіт сульфідного озера, грн без ПДВ, куб. м 20 544,386139,172 859 162,20
16 595,291142,232 360 348,24
23 843,910145,493 469 050,47
29 744,088164,284 886 358,78
19 951,148186,833 727 472,98
Усього: 110 678,823 Усього: 17 302 392,67
Орієнтовні об`єми згідно ТЗ, м куб.Ціна без урахування 20% ПДВ, грн/м куб.Загальна вартість робіт, згідно ТЗ, грн без ПДВ
2 255,912166,22374 977,69
137 065,265188,7725 873 810,07
Усього: 139 321,177 Усього: 26 248 787,76
Усього:1 180,43

У вказану вартість входить вартість усіх робіт за цим договором.

У розділі 3 договору сторони визначили строки виконання робіт.

Пунктом 4.1 договору передбачено, що замовник сплачує підряднику вартість робіт, виконаних на підставі цього договору, і у відповідності до його умов у наступному порядку: розрахунок за виконані роботи у розмірі вартості виконаних робіт здійснюється після підписання сторонами двостороннього акта приймання-передачі виконаних робіт (Додаток №7 до цього договору) шляхом оплати грошовими коштами на поточний рахунок підрядника, зазначений у даному договорі, протягом 15 календарних днів з дати акцепту рахунку підрядника, виставленого на підставі підписаного сторонами акта приймання-передачі виконаних робіт (Додаток №7). Актування робіт поетапне (з 28 по 13 і з 14 по 28 число поточного місяця).

Здача та приймання виконаних робіт здійснюється сторонами за фактом виконання робіт (з 28 по 13 і 14-28 число поточного місяця) за оформленим актом приймання-передачі виконаних робіт (Додаток №7 до цього договору), підписаного сторонами і скріпленого печатками. Двосторонній підписаний акт приймання-передачі виконаних робіт надається підрядником у бухгалтерію для відображення в обліку не пізніше 2-го числа наступного за звітним місяцем (п.9.1 договору).

Відповідно до п.18.1 договору в редакції додаткової угоди від №14 від 05.10.2020 цей договір набирає чинності з 01.03.2018 і діє по 15.10.2020, а в частині гарантійних зобов`язань і санкцій за їх порушення - до закінчення гарантійного строку.

На виконання вказаних умов договору позивач виконував для відповідача обумовлені роботи, які ПрАТ «МК «Азовсталь» оплачувало несвоєчасно.

Указані обставини стали підставою для звернення позивача з даним позовом до суду.

Відповідно до ст.193 Господарського кодексу України (далі - ГК України), суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Частиною 1 ст.173 ГК України передбачено, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Згідно з ст.11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав і обов`язків (зобов`язань) є, зокрема, договір.

Згідно з ч.1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Відповідно до ч.1 ст.639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч.ч.1-2 ст.837 ЦК України за договором підряду, до якого відноситься і договір від 19.02.2018 №035/57, одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Згідно з ч.1 ст.853 ЦК України замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Здача-приймання виконаних робіт здійснюється сторонами за фактом виконання робіт (з 28 по 13 і 14-28 число поточного місяця) за оформленим актом приймання-передачі виконаних робіт (Додаток №7 до цього договору), підписаного сторонами і скріпленого печатками. Двосторонній підписаний акт приймання-передачі виконаних робіт надається підрядником у бухгалтерію для відображення в обліку не пізніше 2-го числа наступного за звітним місяцем (п.9.1 договору).

У відповідності до умов вказаного пункту договору між сторонами підписані відповідні акти приймання-передачі виконаних робіт за договором від 14.04.2020 №19 (а.с.47), від 14.04.2020 №20 (а.с.48), від 25.05.2020 №33 (а.с.49), від 25.05.2020 №34 (а.с.50), від 10.07.2020 №48 (а.с.51), від 20.07.2020 №50 (а.с.52), від 07.08.2020 №55 (а.с.53), від 07.08.2020 №56 (а.с.54).

Указані акти свідчать про належне виконання позивачем своїх зобов`язань за договором підряду від 19.02.2018 №035/57 та підтверджують факт виконання відповідних робіт на загальну суму 8 438 077 грн 69 коп.

Згідно зі ст.ст.525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства тощо. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Відповідно до ч.1 ст.222 ГК України учасники господарських відносин, що порушили майнові права або законі інтереси інших суб`єктів, зобов`язані поновити їх, не чекаючи пред`явлення їм претензії чи звернення до суду.

Приписами ст.530 ЦК України, зокрема, встановлено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до п.4.1 договору замовник сплачує підряднику вартість робіт, виконаних на підставі цього договору, і у відповідності до його умов у наступному порядку: розрахунок за виконані роботи у розмірі вартості виконаних робіт здійснюється після підписання сторонами двостороннього акта приймання-передачі виконаних робіт (Додаток №7 до цього договору) шляхом оплати грошовими коштами на поточний рахунок підрядника, зазначений у даному договорі, протягом 15 календарних днів з дати акцепту рахунку підрядника, виставленого на підставі підписаного сторонами акта приймання-передачі виконаних робіт (Додаток №7). Актування робіт поетапне (з 28 по 13 і з 14 по 28 число поточного місяця).

Згідно з п.4.1 договору позивачем виставлені відповідачеві відповідні рахунки від 14.04.2020 №23 на суму 1 428 505 грн 64 коп. (а.с.55), від 14.04.2020 №24 на суму 534 745 грн 24 коп. (а.с.56), від 25.05.2020 №37 на суму 1 436 411 грн 34 коп. (а.с.57), від 25.05.2020 №38 на суму 17 984 грн 20 коп. (а.с.58), від 10.07.2020 №51 на суму 2 291 420 грн 38 коп. (а.с.59), від 20.07.2020 №53 на суму 1 926 641 грн 27 коп. (а.с.60), від 07.08.2020 №60 на суму 616 793 грн 24 коп. (а.с.61), від 07.08.2020 №61 на суму 185 576 грн 38 коп. (а.с.62).

Відповідно до ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Господарський суд враховує, що виконання робіт, яке оформлене окремим актом є окремим зобов`язанням у розумінні приписів ст.509 ЦК України та ст.173 ГК України зі своїм строком (терміном) виконання, який встановлений у п.4.1 договору підряду - протягом 15 календарних днів з дати акцепту рахунку підрядника, виставленого на підставі підписаного сторонами акта приймання-передачі виконаних робіт.

Виходячи з наведеного, у даному випадку визначальним є встановлення дати акцепту рахунку, що означає «згода на оплату виставленого рахунку».

Згідно зі ст.79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відносно дати акцепту відповідачем рахунків на оплату №60 та №61 та повноважень начальника ЦПМШ Позднякова В.С. на підписання актів та рахунків суд зазначає наступне.

У листі від 28.09.2020 №04-750 (а.с.123), який наданий позивачем, відповідач повідомив ПП «Нормер» про те, що під час узгодження додаткової угоди №14 виявлений факт наявності дебіторської заборгованості, що перешкоджає підписанню вказаного документа. Також просив в оперативному порядку погасити існуючу заборгованість для подальшого узгодження додаткової угоди №14 про продовження строку дії договору від 19.02.2018, для підписання і проведення оплат актів виконаних робіт від 07.08.2020 №55 та №56.

Згідно з додатком № 1 до цього листа, в якому наведено інформацію щодо заборгованості позивача, відповідачем нараховано позивачу штраф у розмірі 2 000 грн за договором № 035/57 від 19.02.2018. Сплату цього штрафу позивачем здійснено 08.10.2020, про що свідчить платіжне доручення № 408 від 08.10.2020.

Додаткова угода №14 (а.с. 138), яка надана відповідачем та якою продовжено строк дії договору до 15.10.2020, укладена 05.10.2020. З боку позивача вказана додаткова угода підписана 02.10.2020.

Акти приймання-передачі виконаних робіт №55 (а.с. 53, 101 на звороті) та №56 (а.с. 54, 100 на звороті), які надані обома сторонами, містять в т.ч. дату їх складання позивачем - 07.08.2020 та дату їх підписання відповідачем, зокрема, начальником ЦПМШ Поздняковим В.С. - 08.10.2020, печатку ПрАТ «МК «Азовсталь» та штамп ПрАТ «МК «Азовсталь» ЦПМШ.

З огляду на зміст листа відповідача від 28.09.2020 №04-750, а також встановлені обставини щодо укладення між сторонами додаткової угоди № 14 - 05.10.2020 та здійснення позивачем оплати штрафу у розмірі 2 000 грн - 08.10.2020, суд погоджується з доводами відповідача щодо фактичної дати підписання ним актів приймання-передачі виконаних робіт №55 та №56 - 08.10.2020.

При цьому, посилання позивача щодо відсутності повноважень начальника ЦПМШ Поздняковим В.С. на підписання документів за договором не прийняті судом до уваги, з огляду на видану ПрАТ «МК «Азовсталь» довіреність від 03.07.2020 №01.02-18/81.56, якою уповноважено начальника цеху переробки металургійних шлаків Позднякова В.С. представляти інтереси товариства з питань, пов`язаних із виконанням його посадових обов`язків, зокрема, підписувати акти прийому-передачі виконаних робіт з очищення сульфідного озера (розробка та вивезення) від шлакових накопичень захисної дамби, по вибірці вогнетривкого брухту, скрапу, металобрухту, та в якій встановлено, що підпис Позднякова В.С. на документах дійсний тільки за наявності відповідної печатки ПрАТ «МК «Азовсталь».

Крім того, відповідно до додатку № 7 до договору (а.с. 32 на звороті) підпис начальника ЦПМШ визначено одним із обов`язкових реквізитів акта приймання-передачі виконаних робіт.

Враховуючи наведені обставини, а також зміст п.4.1 договору, з якого вбачається, що виставлення позивачем рахунку на оплату та акцепт його відповідачем відбувається після підписання сторонами відповідного акта приймання-передачі виконаних робіт, судом приймаються до уваги доводи відповідача щодо фактичної дати акцепту ним рахунків №60 та №61, які виставлені позивачем на оплату робіт за актами приймання-передачі виконаних робіт №55 та №56 - 09.10.2020 (дата, яка зазначена відповідачем у наданих ним примірниках (а.с. 100, 101)).

На підставі викладеного, при визначенні строків виконання зобов`язання з оплати виконаних робіт за договором підряду за актами №55 та №56 суд виходить з того, що відповідні рахунки на оплату №60 та №61 акцептовані відповідачем 09.10.2020.

Одночасно, інші рахунки на оплату робіт, які виставлені позивачем, суд вважає такими, що акцептовані відповідачем у дати їх складання, із врахуванням відсутності на них будь - яких дат, відмінних від дат їх складання, а також не доведення останнім в порядку приписів ГПК України обставин щодо акцепту цих рахунків в інші дати.

Таким чином, зобов`язання відповідача оплатити виконані роботи за договором підряду від 19.02.2018 №035/57 у відповідності до умов п.4.1 договору мало бути виконано, ураховуючи дати акцепту рахунків замовником, за актами приймання-передачі виконаних робіт від 14.04.2020 №19 та №20 на підставі рахунків від 14.04.2020 №23 на суму 1 428 505 грн 64 коп. та №24 на суму 534 745 грн 54 коп. відповідно - по 29.04.2020 (включно), від 25.05.2020 №33 та №34 на підставі рахунків від 25.05.2020 №37 на суму 1 436 411 грн 34 коп. та №38 на суму 17 984 грн 20 коп. відповідно - по 13.06.2020 (включно), від 10.07.2020 №48 на підставі рахунку від 10.07.2020 №51 на суму 2 291 420 грн 38 коп. - по 25.07.2020 (включно), від 20.07.2020 №50 на підставі рахунку від 20.07.2020 №53 на суму 1 926 641 грн 27 коп. - по 04.08.2020 (включно), від 07.08.2020 №55 та №56 на підставі рахунків від 07.08.2020 №60 на суму 616 793 грн 24 коп. та №61 на суму 185 576 грн 38 коп. відповідно - по 24.10.2020 (включно).

Відповідачем здійснена оплата виставлених позивачем рахунків на загальну суму 7 661 436 грн 42 коп., що підтверджується відповідними платіжними дорученнями (а.с.63-73, 113).

Так, відповідачем повністю оплачені роботи за актами приймання-передачі виконаних робіт від 14.04.2020 №19 та №20 (оплата 11.06.2020 на суму 534 745 грн 24 коп., 19.06.2020 на суму 1 000 000 грн 00 коп., 26.06.2020 на суму 428 505 грн 64 коп.), від 25.05.2020 №33 та №34 (оплата 26.06.2020 на суму 571 494 грн 36 коп., 10.07.2020 на суму 864 916 грн 98 коп., 10.07.2020 на суму 17 984 грн 20 коп.), від 10.07.2020 №48 (оплата 21.08.2020 на суму 1 000 000 грн 00 коп., 27.08.2020 на суму 1 291 420 грн 38 коп.), від 07.08.2020 №55 та №56 (оплата 23.10.2020 на суму 616 793 грн 24 коп., 23.10.2020 на суму 185 576 грн 38 коп.), усього на загальну суму 6 511 436 грн 42 коп., частково оплачені роботи за актом від 20.07.2020 №50 у сумі 1 150 000 грн 00 коп. (оплата 29.09.2020 на суму 500 000 грн 00 коп., 13.11.2020 на суму 650 000 грн 00 коп.), заборгованість складає 776 641 грн 27 коп.

Відносно доводів відповідача, що сума по рахунку відповідно до п.16.9 договору має бути зменшена на 10 000 грн 00 коп. суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст.216 ГК України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Згідно з ч.1 ст.217 ГК України у сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції.

За змістом ч.ч.1, 2 ст.235 ГК України за порушення господарських зобов`язань до суб`єктів господарювання та інших учасників господарських відносин можуть застосовуватися оперативно-господарські санкції - заходи оперативного впливу на правопорушника з метою припинення або попередження повторення порушень зобов`язання, що використовуються самими сторонами зобов`язання в односторонньому порядку. До суб`єкта який порушив господарське зобов`язання, можуть бути застосовані лише ті оперативно-господарські санкції застосування яких передбачено договором.

Перелік видів оперативно господарських санкцій встановлений у ч.1 ст.236 ГК України. При цьому, згідно з ч.2 ст.236 ГК України такий перелік не є вичерпним. Сторони можуть передбачити у договорі також інші оперативногосподарські санкції.

Відповідно до ст.237 ГК України підставою для застосування оперативно-господарських санкцій є факт порушення господарського зобов`язання другою стороною. Оперативно-господарські санкції застосовуються стороною, яка потерпіла від правопорушення, у позасудовому порядку та без попереднього пред`явлення претензії порушнику зобов`язання. Порядок застосування сторонами конкретних оперативно-господарських санкцій визначається договором. У разі незгоди з застосуванням оперативно-господарської санкції заінтересована сторона може звернутися до суду з заявою про скасування такої санкції та відшкодування збитків, завданих її застосуванням. Оперативно-господарські санкції можуть застосовуватися одночасно з відшкодуванням збитків та стягненням штрафних санкцій.

За приписами ст. 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Аналіз наведених положень законодавства дає підстави для висновку, що особливістю оперативно-господарських санкцій є те, що, на відміну від штрафних, до яких вдаються виключно за рішенням суду, вони застосовуються самими сторонами зобов`язання в односторонньому порядку, тобто без попередження заздалегідь. Оперативно-господарські санкції застосовують безпосередньо самі суб`єкти господарських відносин в оперативному порядку, тобто без звернення до судових або інших уповноважених органів, і без згоди іншої сторони зобов`язання - це, зокрема, є головною умовою застосування сторонами таких санкцій, про що має бути пряма вказівка в договорі. При цьому до суб`єкта, який порушив господарське зобов`язання, можуть бути застосовані лише ті оперативно-господарські санкції, які передбачено договором. Наведена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 20.08.2018 у справі № 905/2464/17, від 20.10.2020 у справі № 905/267/19.

Отже, оперативно - господарські санкції можуть бути застосовані стороною в односторонньому порядку за наявності одночасно наступних умов: 1) якщо має місце порушення господарських зобов`язань; 2) відповідні оперативно-господарські санкції передбачені договором; 3) метою їх застосування є припинення або попередження повторення порушень зобов`язання.

Зазначені чинники фактично виключають можливість застосування оперативно-господарських санкцій як ефективного способу впливу на порушника зобов`язання після того, як воно вже фактично виконано, а відносини між сторонами є припиненими.

За умовами пп. 12.1.1, 12.1.2, 12.1.4, 12.1.10, 12.1.11 п. 12.1 договору підрядник зобов`язується виконувати «Правила внутрішнього трудового розпорядку для працівників ПрАТ «МК «Азовсталь», нормативні вимоги пропускного та внутрішньооб`єктного режиму, діючого на території ПрАТ «МК «Азовсталь», які обумовлені стандартами (СТП) замовника; забезпечити недопущення робітниками, які виконують роботи за даним договором, розкрадання (в тому числі дрібного) матеріальних цінностей замовника, появи на територію промислової площадки замовника у нетверезому стані, стані наркотичного, токсичного сп`яніння, пронесення та споживання спиртних напоїв та наркотичних речовин на території промислової площадки замовника; забезпечити знаходження своїх робітників та робітників субпідрядника на території комбінату, при виконанні робіт, у спеціальному одязі і з засобами індивідуального захисту (каска), на яких має бути нанесено логотип підрядника (субпідрядника); забезпечити наявність у кожного робітника особистого пропуску на робочому місці. Підрядник несе відповідальність перед замовником за виконання викладених у п. 12.1.1 договору вимог також і особами, залученими підрядником, в тому числі і тими, на яких були видані замовником разові пропуски як для відвідувачів так і на транспорт за заявками підрядника, як своїх співробітників.

У пп.12.1.35 п. 12.1 договору сторони передбачили, що підрядник повністю згоден з тим, що замовник має повне і необмежене право утримувати суми штрафів із сум, що підлягають перерахуванню підряднику в оплату робіт за цим договором, у випадку несплати штрафів у встановлені цим договором строки.

Згідно з пп.12.1.36 п. 12.1 договору за порушення: правил внутрішнього трудового розпорядку встановленого для працівників ПрАТ «МК «Азовсталь»; нормативних вимог пропускного та внутрішньооб`єктового режиму, діючого на території ПрАТ «МК «Азовсталь» обумовлених стандартами підприємства безпеки і охорони; при завданні шкоди майну комбінату, а також інші порушення, обумовлені в Додатку №1, підрядник у безспірному порядку сплачує замовнику штраф за кожний виявлений та задокументований охоронною організацією, що надає охоронні послуги замовнику, або СА і УРБ замовника випадок порушення працівником підрядника, у розмірі і відповідно з Додатком №1, який є невід`ємною частиною цього договору. Підрядник повністю згоден з тим, що документом, який підтверджує факт здійснення будь-якого порушення працівниками підрядниками, є акт (додаток №4), оформлений і підписаний тільки працівниками охоронної організації, що надає охоронні послуги замовнику, або СА і УРБ замовника і підрядник не має право вимагати від замовника будь-які додаткові документи, які підтверджують факти порушення.

У випадку порушення підрядником прийнятих на себе відповідно до цього договору зобов`язань (у тому числі, але не обмежуючись наступним: неякісне і/або несвоєчасне виконання робіт, і/або виконання робіт з порушенням діючих норм і правил, у зв`язку з чим закінчення робіт у строк і/або відповідно з завданням замовника стає явно неможливим), замовник на підставі направлення відповідного повідомлення, може застосувати до підрядника одну із або одночасно усі (на свій розсуд) наступні оперативно-господарські санкції: односторонню відмову від виконання своїх зобов`язань за договором повністю або частково і/або розірвання даного договору; зменшити суму грошових коштів, що підлягають перерахуванню підряднику, на суму неустойок і/або штрафів, які підлягають стягненню з підрядника відповідно до умов даного договору; зменшувати суму грошових коштів, які підлягають перерахуванню підряднику, на суму збитків, понесених замовником; відстрочити оплату за зобов`язанням, виконаному неналежним чином; відмова від оплати повністю або частково за зобов`язанням, яке виконано підрядником неналежним чином. Зазначені оперативно-господарські санкції застосовуються замовником шляхом направлення підряднику відповідного повідомлення на адресу підрядника, зазначену в цьому договорі (п.16.9 договору).

Відповідно до п.16.12 договору оплата штрафів, обумовлених в Додатку №1, Додатку №2 і п.14.3, 15.2 цього договору здійснюється підрядником на підставі виставленого замовником рахунку шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок замовника, зазначений в цьому договорі, протягом 15 календарних днів з моменту виставленого рахунку замовником підряднику.

У Додатку №1 до договору «Перелік видів порушень і матеріальної відповідальності підрядника (виконавця)» сторони визначили перелік порушень та розмір штрафів за них, зокрема, за появу на території замовника або намагання проходу через КПП у стані алкогольного, наркотичного або токсичного сп`яніння у розмірі 2 000 грн 00 коп.; за порушення правил документального оформлення при переміщенні ТМЦ через КПП та по території замовника, в тому числі розкрадання у розмірі 2 000 грн 00 коп.; за відсутність у працівника організації особистого пропуску на робочому місці у розмірі 2 000 грн 00 коп.

Відповідач зазначив, що у квітні 2020 року ним були складені акти відносно ПП «Нормер» щодо порушень умов договору від 04.04.2020 №1245п, від 06.04.2020 №1255п, від 06.04.2020 №1256п, від 12.04.2020 №1331а, від 30.04.2020 №1545п.

Так, акт від 04.04.2020 №1245п складений про те, що водій ТОВ «Нормер» ОСОБА_3 вивозив з території комбінату на автомобілі КаМАЗ держномер НОМЕР_2 новий паливний фільтр без дозвільних документів; акт від 06.04.2020 №1255п про те, що водій ПП «Нормер» ОСОБА_4 знаходився на території комбінату в спецодязі без логотипу підрядної організації; акт від 06.04.2020 №1256п про те, що водій ОСОБА_5 знаходився на території комбінату в спецодязі без логотипу підрядної організації; акт від 12.04.2020 №1331а про те, що водій ПП «Нормер» ОСОБА_6 заходив на територію комбінату в стані алкогольного сп`яніння, що виразилось в різкому запаху алкоголю з роту, почервонінням очей; акт від 30.04.2020 №1545п про те, що машиніст екскаватора ПП «Нормер» ОСОБА_7 знаходився на території комбінату без особистої перепустки.

Листом від 27.11.2020 №04-860 (а.с.107 на звороті, 108) відповідач повідомив позивача про виявлені порушення з посиланням на відповідні акти та з зазначенням прізвищ порушників. Також повідомив, що 12.10.2020 ним виставлений рахунок № НОМЕР_3 на сплату штрафів на загальну суму 10 000 грн 00 коп. Указаний лист з копією рахунку направлений позивачу 27.11.2020 (докази направлення а.с.109 на звороті).

В свою чергу, позивач не визнає складені відповідачем акти, оскільки до моменту порушення провадження у справі ПрАТ «МК «Азовсталь» ніколи не повідомляло ПП «Нормер» про їх складання, не направляло рахунку на сплату штрафу.

Слід зазначити, що умовами договору підряду передбачено, що про застосування оперативно-господарської санкції відповідач зобов`язаний письмово повідомити позивача, але певного строку такого повідомлення не встановлено. Проте, виходячи із таких основних засад цивільного законодавства, як справедливість, добросовісність та розумність, суд вважає, що такий строк повідомлення про застосування оперативно-господарської санкції має бути розумним. Це обумовлюється також тим, що позивачу, як особі, до якої застосовується оперативно-господарська санкція, надано право не погодитися із нею та оскаржити її до суду, а отже позивач має бути обізнаний з рішенням відповідача про її застосування у розумний строк.

Лист відповідача від 27.11.2020 №04-860 про застосування оперативно-господарської санкції надісланий ПП «Нормер» 27.11.2020, тобто через сім місяців з моменту складання актів про порушення від 04.04.2020 №1245п, від 06.04.2020 №1255п, від 06.04.2020 №1256п, від 12.04.2020 №1331а, від 30.04.2020 №1545п та лише після звернення позивача до суду з цим позовом (05.11.2020), що свідчить про недотримання відповідачем розумного строку повідомлення позивача про застосування оперативно-господарської санкції та фактичне унеможливлення оскарження її позивачем у встановленому порядку.

Більш того, на момент надіслання відповідачем цього листа зобов`язання позивача з виконання робіт за договором є виконаними, а строк договору підряду закінчився, що свідчить про невідповідність дій відповідача меті встановлення оперативно-господарської санкції - припинення або попередження повторення порушення зобов`язання та виключає можливість її застосування.

Отже, відповідачем не дотримано встановлений умовами договору та вимогами чинного законодавства порядок застосування оперативно-господарської санкції.

Суд також зауважує, що передумовою для застосування оперативно-господарської санкції, визначеної сторонами спору у п.16.9 договору є встановлення правомірності нарахування штрафних санкцій у зв`язку з порушенням позивачем зобов`язань за договором, які є заходом відповідальності за порушення основного зобов`язання та підлягають доведенню в загальному порядку.

Позов в процесуальному сенсі - це звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається з двох елементів: предмета і підстави позову. Предметом позову є певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, який одночасно становить спосіб захисту порушеного права, а підставою позову є факти, які обґрунтовують вимоги про захист прав чи законних інтересів.

Предметом позову у цій справі є стягнення заборгованості за виконані позивачем роботи за договором підряду від 19.02.2018 №035/57. Підставами позову позивач визначає неповне та несвоєчасне виконання відповідачем своїх зобов`язань щодо оплати виконаних ним робіт за указаним договором. Таким чином предметом доказування у даній справі є наявність або відсутність факту виконання позивачем робіт, визначених умовами договору підряду від 19.02.2018 №035/57 та їх оплати відповідачем.

За приписами ч.2 ст.237 ГПК України при ухваленні рішення суд не може виходити у рішенні за межі позовних вимог.

Суд зазначає, що предметом спору у даній справі не є стягнення штрафних санкцій з позивача на користь відповідача, а тому встановлення обставин щодо розміру та правомірності нарахування штрафних санкцій відповідачем позивачеві не входить до предмету доказування у даній справі.

При цьому, у даному випадку, нараховані штрафні санкції відповідачем позивачеві не є безспірними, розмір штрафних санкцій на момент застосування оперативно-господарської санкції не підтверджений рішенням суду, яке набрало законної сили, та заперечується позивачем, що виключає можливість стверджувати факт відсутності у відповідача перед позивачем грошових зобов`язань за фактично виконані роботи позивачем в сумі 10 000 грн 00 коп.

З огляду на викладене доводи відповідача в частині застосування оперативно-господарської санкції судом відхиляються.

Таким чином, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача про стягнення з відповідача заборгованості за договором підряду від 19.02.2018 №035/57 за виконані роботи в сумі 776 641 грн 27 коп.

Відносно вимоги позивача про стягнення з відповідача пені за період з 30.04.2020 по 31.10.2020 в сумі 118 451 грн 86 коп. суд зазначає наступне.

Згідно п.1 ст.230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до ч.1 ст.546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Частиною 1 ст.549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Частиною 3 вказаної статті визначено, що пенею - є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ст.3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

У відповідності до п.16.2 договору у випадку порушення замовником строків оплати виконаних робіт, передбачених цим договором, він сплачує підряднику пеню в розмірі 0,03% від вартості виконаних, але не сплачених робіт за кожний день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ.

Частиною 6 ст. 232 ГК України визначено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Суд бере до уваги, що позивач нараховував пеню в розмірі 0,03% від вартості виконаних, але не сплачених робіт за кожний день прострочення, що у даному випадку не перевищує подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок пені (а.с.2-4) судом встановлено, що ПП «Нормер» невірно визначено початок періоду прострочення за виконані роботи за актами від 07.08.2020 №55 та №56 згідно виставлених рахунків від 07.08.2020 №60 та №61.

Як уже зазначалось судом, зобов`язання відповідача оплатити виконані роботи за договором підряду від 19.02.2018 №035/57 у відповідності до умов п.4.1 договору мало бути виконано, ураховуючи дати акцепту рахунків замовником, за актами приймання-передачі виконаних робіт від 14.04.2020 №19 та №20 на підставі рахунків від 14.04.2020 №23 на суму 1 428 505 грн 64 коп. та №24 на суму 534 745 грн 54 коп. відповідно - по 29.04.2020 (включно), від 25.05.2020 №33 та №34 на підставі рахунків від 25.05.2020 №37 на суму 1 436 411 грн 34 коп. та №38 на суму 17 984 грн 20 коп. відповідно - по 13.06.2020 (включно), від 10.07.2020 №48 на підставі рахунку від 10.07.2020 №51 на суму 2 291 420 грн 38 коп. - по 25.07.2020 (включно), від 20.07.2020 №50 на підставі рахунку від 20.07.2020 №53 на суму 1 926 641 грн 27 коп. - по 04.08.2020 (включно), від 07.08.2020 №55 та №56 на підставі рахунків від 07.08.2020 №60 на суму 616 793 грн 24 коп. та №61 на суму 185 576 грн 38 коп. відповідно - по 24.10.2020 (включно).

Таким чином початком періоду прострочення виконання відповідачем зобов`язання зі сплати заборгованості за виконані роботи за актами приймання-передачі виконаних робіт від 14.04.2020 №19 та №20 на підставі рахунків від 14.04.2020 №23 та №24 - 30.04.2020, від 25.05.2020 №33 та №34 на підставі рахунків від 25.05.2020 №37 та №38 - 14.06.2020, від 10.07.2020 №48 на підставі рахунку від 10.07.2020 №51 - 26.07.2020, від 20.07.2020 №50 на підставі рахунку від 20.07.2020 №53 - 05.08.2020, від 07.08.2020 №55 та №56 на підставі рахунків від 07.08.2020 №60 та №61 - 25.10.2020.

Ураховуючи здійснені відповідачем оплати виконаних робіт за актами приймання-передачі виконаних робіт від 07.08.2020 №55 та №56 на підставі рахунків від 07.08.2020 №60 та №61 (оплата 23.10.2020 на суму 616 793 грн 24 коп. згідно платіжного доручення №, 23.10.2020 на суму 185 576 грн 38 коп. згідно платіжного доручення ), установлені судом дати підписання вказаних актів (08.10.2020) і акцепту виставлених рахунків відповідачем (09.10.2020), суд приходить до висновку, що позивачем неправомірно нарахована пеня за період з 26.08.2020 по 22.10.2020 у сумі 13 961 грн 23 коп. на заборгованість за вказаними актами приймання-передачі виконаних робіт, оскільки ПрАТ «МК «Азовсталь» оплатило виконані роботи своєчасно відповідно до умов п.4.1 договору підряду.

Нарахування пені на заборгованість за актами приймання-передачі виконаних робіт від 14.04.2020 №19 та №20 на підставі рахунків від 14.04.2020 №23 та №24, від 25.05.2020 №33 та №34 на підставі рахунків від 25.05.2020 №37 та №38, від 10.07.2020 №48 на підставі рахунку від 10.07.2020 №51, від 20.07.2020 №50 на підставі рахунку від 20.07.2020 №53 здійснено ПП «Нормер» правомірно, у відповідності до умов договору підряду та даних первинних документів, з урахуванням проведених відповідачем оплат, з огляду на що пеня за період з 30.04.2020 по 31.10.2020 у сумі 104 490 грн 63 коп. є обґрунтованою.

Відносно клопотання відповідача, викладеного у відзиві, про зменшення заявленої до стягнення суми пені на 90% суд зазначає наступне.

В обґрунтування вказаного клопотання відповідач зазначив, що м.Маріуполь, де знаходиться підприємство, є населеним пунктом, в якому проводилась антитерористична операція, що значно ускладнило ведення господарської діяльності відповідачем, зокрема, у результаті порушення залізничного сполучення. Також з проведенням військових дій у регіоні ускладнилась логістика поставок та збільшились відстані маршрутів перевезення залізничним транспортом.

30.04.2018 Указом Президента України «Про затвердження рішення РНБО «Про широкомасштабну антитерористичну операцію на території Донецької та Луганської областей» введено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України, та згідно Наказу Президента України «Про початок операції об`єднаних сил із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі та стримування збройної агресії Російської Федерації на території Донецької та Луганської областей» розпочато з 14:00 30.04.2018 операцію об`єднаних сил, яка на теперішній час триває.

Указав, що підприємство є містоутворюючим для міста Маріуполя, розмір витрат на оплату праці, код рядка Звіту 2505 склав 2 485 849 тис. грн, відрахування на соціальні заходи, код рядка 2510 Звіту, розмір яких за підсумками 2019 року склав 538 493 тис. грн, що свідчить про соціальну відповідальність підприємства та сплату обов`язкових податків та зборів.

Станом на 31.12.2019 ПрАТ «МК «Азовсталь» отримало збитки у розмірі 5 670 917 тис. грн відповідно до звіту про фінансові результати (Звіт про сукупний дохід) за 2019 рік (а.с.110).

Також зазначив, що майже усі рахунки, за якими нараховані пеня, 3% річних та інфляційні втрати, уже сплачені та мали незначну прострочку.

Приписами ст.233 ГК України передбачено, що у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Відповідно до ч.3 ст.551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Відтак, у випадку нарахування неустойки, яка є явно завищеною, не відповідає передбаченим у п.6 ст.3, ч.3 ст.509 та ч.ч.1, 2 ст.627 ЦК України засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права, суд має право її зменшувати.

Зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, за відсутності у законі переліку обставин, які мають істотне значення, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки.

При цьому питання можливого зменшення штрафних санкцій вирішується господарським судом згідно з ч.1 ст.86 ГПК України, тобто за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно зі ст.216 ГК України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором. Застосування господарських санкцій повинно гарантувати захист прав і законних інтересів громадян, організацій та держави, в тому числі відшкодування збитків учасникам господарських відносин, завданих внаслідок правопорушення, та забезпечувати правопорядок у сфері господарювання. Господарсько-правова відповідальність базується на принципах, згідно з якими: потерпіла сторона має право на відшкодування збитків незалежно від того, чи є застереження про це в договорі; передбачена законом відповідальність виробника (продавця) за недоброякісність продукції застосовується також незалежно від того, чи є застереження про це в договорі; сплата штрафних санкцій за порушення зобов`язання, а також відшкодування збитків не звільняють правопорушника без згоди другої сторони від виконання прийнятих зобов`язань у натурі; у господарському договорі неприпустимі застереження щодо виключення або обмеження відповідальності виробника (продавця) продукції.

Суд вважає вказані ПрАТ «МК «Азовсталь» у відзиві доводи переконливими та обґрунтованими.

Також судом враховується те, що відповідач оплатив майже усі виконані позивачем роботи за договором, неоплаченим частково залишився тільки один акт виконаних робіт, допущене прострочення має невеликий термін.

Заперечуючи проти зменшення розміру пені позивач зазначив, що ним для належного виконання своїх зобов`язань за договором залучались кредитні кошти банків, але ПП «Нормер» у порушення приписів ст.ст. 74, 77 ГПК України не надано доказів на підтвердження вказаних обставин.

Ураховуючи викладене суд, керуючись приписами ч.3 ст.551 ЦК України, ч.1 ст.233 ГК України, знаходить необхідним зменшити розмір пені, що підлягає стягненню з відповідача, на 50%, тобто до 52 245 грн 31 коп.

Відносно вимог позивача про стягнення з відповідача 3% річних за період з 30.04.2020 по 31.10.2020 у сумі 31 724 грн 90 коп. суд зазначає наступне.

Статтею 625 ЦК України передбачена відповідальність за порушення грошового зобов`язання. Так, за цією нормою Цивільного кодексу України боржник, що прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з врахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом.

З огляду на встановлену відсутність порушень відповідачем умов п.4.1 договору підряду в частині оплати виконаних ПП «Нормер» робіт за актами приймання-передачі виконаних робіт від 07.08.2020 №55 та №56 на підставі рахунків від 07.08.2020 №60 та №61, суд приходить до висновку про безпідставність нарахування 3% річних за період з 26.08.2020 по 22.10.2020 у сумі 3 175 грн 55 коп. на заборгованість за вказаними актами приймання-передачі виконаних робіт та про відмову в їх задоволенні.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок 3% річних за період з 30.04.2020 по 31.10.2020 у сумі 28 549 грн 35 коп. (а.с.2-4), нарахованих на заборгованість за актами приймання-передачі виконаних робіт від 14.04.2020 №19 та №20 на підставі рахунків від 14.04.2020 №23 та №24, від 25.05.2020 №33 та №34 на підставі рахунків від 25.05.2020 №37 та №38, від 10.07.2020 №48 на підставі рахунку від 10.07.2020 №51, від 20.07.2020 №50 на підставі рахунку від 20.07.2020 №53, суд вважає його арифметично правильним, зробленим у відповідності до умов договору підряду та даних первинних документів, з урахуванням проведених відповідачем оплат.

Таким чином стягненню з відповідача на користь позивача підлягають 3% річних за період з 30.04.2020 по 31.10.2020 в сумі 28 549 грн 35 коп.

З огляду на встановлену відсутність порушень відповідачем умов п.4.1 договору підряду в частині оплати виконаних ПП «Нормер» робіт за актами приймання-передачі виконаних робіт від 07.08.2020 №55 та №56 на підставі рахунків від 07.08.2020 №60 та №61, про що вже зазначалось вище, суд приходить до висновку про безпідставність нарахування інфляційних втрат за вересень 2020 року в сумі 4 011 грн 85 коп. на заборгованість за вказаними актами приймання-передачі виконаних робіт та про відмову в їх задоволенні.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок інфляційних втрат за період травень-вересень 2020 року в сумі 17 424 грн 80 коп. (а.с.5-6), нарахованих на заборгованість за актами приймання-передачі виконаних робіт від 14.04.2020 №19 та №20 на підставі рахунків від 14.04.2020 №23 та №24, від 25.05.2020 №33 та №34 на підставі рахунків від 25.05.2020 №37 та №38, від 10.07.2020 №48 на підставі рахунку від 10.07.2020 №51, від 20.07.2020 №50 на підставі рахунку від 20.07.2020 №53, суд вважає його арифметично правильним, зробленим у відповідності до умов договору підряду та даних первинних документів, з урахуванням проведених відповідачем оплат та висновків Верховного Суду, наведених у постановах Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 26.06.2020 у справі №905/21/19, від 20.11.2020 у справі №910/13071/19.

Таким чином стягненню з відповідача на користь позивача підлягають інфляційні втрати за період травень-вересень 2020 року в сумі 17 424 грн 80 коп.

З огляду на вищевикладене позов підлягає частковому задоволенню (з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог).

Відносно розподілу судових витрат суд виходить з наступного.

За приписами п.1 ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

При зверненні з позовом до суду позивачем за платіжним дорученням від 05.11.2020 №451 сплачений судовий збір у загальній сумі 23 973 грн 82 коп.

У подальшому ПП «Нормер» згідно заяви про зменшення розмір позовних вимог зменшено вимоги про стягнення заборгованості з 1 426 641 грн 27 коп. до 776 641 грн 27 коп., тобто на 650 000 грн 00 коп.

З огляду на викладене, позивачу на підставі його клопотання, викладеного у вказаній заяві, підлягає поверненню судовий збір у сумі 9 750 грн 00 коп.

Відповідно до ст.123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Судовий збір у сумі 14 223 грн 82 коп. покладається на сторін пропорційно розміру задоволених позовних вимог згідно зі ст.129 ГПК України (без врахування зменшення судом розміру пені).

Відповідно до ст.123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Частиною 1 ст.124 ГПК України передбачено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

У відповідності до ч.3 ст.124 ГПК України попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Відповідно до ч.8 ст.129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

У відзиві на позовну заяву від 02.12.2020 відповідачем наведено попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які складаються з витрат на професійну правничу допомогу у сумі 24 820 грн 24 коп.

Також відповідачем зазначено, що документи на підтвердження витрат на правову допомогу будуть надані у строки, передбачені ст.129 ГПК України.

З огляду на викладене, питання про розподіл судових витрат відповідача, зокрема, на професійну правничу допомогу, буде вирішено судом за наслідками надання ПрАТ «МК «Азовсталь» доказів їх понесення.

Керуючись ст.ст.129, 232, 233, 236, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов Приватного підприємства «Нормер» задовольнити частково.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Металургійний комбінат «Азовсталь», вул.Лепорського, буд.1, м.Маріуполь, Донецька область, 87500, ідентифікаційний код 00191158, на користь Приватного підприємства «Нормер», вул.Чичеріна (Надії Алексєєнко), буд.74, м.Дніпро, Дніпропетровська область, 49006, ідентифікаційний код 36840461, заборгованість у сумі 776 641 грн 27 коп., пеню в сумі 52 245 грн 31 коп., 3% річних в сумі 28 549 грн 35 коп., інфляційні втрати в сумі 17 424 грн 80 коп., судовий збір в сумі 13 906 грн 59 коп.

3. У решті позову відмовити.

4. Повернути Приватному підприємству «Нормер», вул.Чичеріна (Надії Алексєєнко), буд.74, м.Дніпро, Дніпропетровська область, 49006, ідентифікаційний код 36840461, з державного бюджету України судовий збір в сумі 9 750 грн 00 коп., сплачений за платіжним дорученням від 05.11.2020 №451.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку ст.241 Господарського процесуального кодексу України і може бути оскаржено в апеляційному порядку до Східного апеляційного господарського суду через господарський суд Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 20 днів з дня складання повного рішення.

Повне рішення складено 05.05.2021.

Суддя Л.В. Ніколаєва