ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"01" червня 2021 р. Cправа № 902/336/21

за позовом:Товариства з обмеженою відповідальністю "Спільне українсько-німецьке підприємство "Альтернативні енергосистеми та технології захисту навколишнього природного середовища" (пр-т Космонавтів, 30 А, оф. 721; м. Вінниця, 21021)

до:Товариства з обмеженою відповідальністю "АЕУ Енерго" (пр-т Космонавтів, 30А, оф. 703, м. Вінниця, 21021)

про стягнення 3 351 905,89 грн

Суддя Яремчук Ю.О.

Секретар судового засідання Шейгець І.В.

за участю представників:

позивача: Зінченко А.А.

відповідача: Горобець Д.Г.

В С Т А Н О В И В :

07.04.2021 р. Товариство з обмеженою відповідальністю "Спільне українсько-німецьке підприємство "Альтернативні енергосистеми та технології захисту навколишнього природного середовища" звернулось до Господарського суду Вінницької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "АЕУ Енерго" про стягнення 3 351 905,89 грн.

Згідно Витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями матеріали позовної заяви (з присвоєним єдиним унікальним номером судової справи № 902/336/21 передано на розгляд судді Яремчуку Ю.О.

Ухвалою суду від 09.04.2021 р. відкрито провадження у справі № 902/336/21. Визначено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання у справі призначено на 05.05.2021 р.

На визначену дату судом в судове засідання з`явились представники позивача та представники відповідача.

За наслідками розгляду справи 05.05.2021 р. суд дійшов висновку про закриття провадження у справі та призначення розгляду справи до судового розгляду по суті на 01.06.2021 р.

На визначену дату судом в судове засідання з`явився представник позивача та відповідача.

Представник позивача позов підтримав в повному обсязі. Представник відповідача проти позову заперечив.

Фіксування судового процесу здійснювалось за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Відповідно до ст. 219 Господарського процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті.

Розглянувши подані документи і матеріали даної справи, з`ясувавши фактичні обставини на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті судом встановлено наступне.

01.10.2015 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Спільне українсько-німецьке підприємство «Альтернативні енергосистеми та технології захисту навколишнього природного середовища» (надалі Позивач або Орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «АЕУ ЕНЕРГО» (надалі Відповідач або Орендар) був укладений договір № 3 технічного обслуговування системи для виробництва електроенергії з біогазу ІЕТ 999 BIO V01.

Згідно умов договору Відповідач доручив, а Позивач, взяв на себе зобов`язання за плату надавати Відповідачу послуги з Сервісу системи для виробництва електроенергії з біогазу ІЕТ 999 BIO V01, що знаходиться на полігоні побутових відходів біля с. Стадниця у Вінницькому районі.

Між сторонами було погоджено, що Замовник зобов`язується оплачувати вартість Сервісу відповідно до п. 6 даного договору. (п.2.1.2. договору).

Ціна Сервісу за цим договором визначається в гривні.

Ціна Сервісу встановлюється в євро у розрахунку на одну робочу (експлуатаційну) годин Обладнання і становить суму еквівалентну 33,41 євро- без ПДВ 6,68 евро- ПДВ:. 40,09 євро - разом з ПДВ.

Між сторонами умовами договору було погоджено, що нарахування та розрахунки по даному договору здійснюється у гривнях. Сума що підлягає нарахуванню, визначається за офіційним євро. встановленим НБУ на момент нарахування.

Вартість Сервісу за розрахунковий розраховується шляхом множення кількості робочих (експлуатаційних) годин, відпрацьованих Обладнанням на протязі розрахункового місяця, на ціну Сервісу відповідно до п.6.1. Даного договору.

Кількість відпрацьованих робочих (експлуатаційних) годин за розрахунковий місяць фіксується Замовником на підставі записів лічильників робочих (експлуатаційних) годин, які встановлені стандартним чином, та надається Виконавцеві в письмовому вигляді не пізніше 3-го числа наступного місяця за розрахунковим.

Кількість відпрацьованих годин наданих Замовником у листі, погоджується Виконавцем протягом трьох календарних днів з моменту отримання такого листа, про що виконавець повідомляє Замовника письмово шляхом направлення листа на електронну пошту Замовника вказану в реквізитах. У випадку непогодження вказаної кількості годин Виконавець надсилає мотивовану відмову письмово засобами офіційного листування через пошту.

На підставі даних про кількість робочих (експлуатаційних) годин, відпрацьованих за розрахунковий місяць. Виконавець до 10-го числа наступного місяця за розрахунковим надає. Замовнику акт виконаних послуг та рахунок, який повинен бути сплачений не пізніше 20-го числа наступного місяця за розрахунковим.

У разі виникнення простроченої заборгованості Замовника з оплати Сервісу, він зобов`язується сплатити Виконавцю пеню, що нараховується від суми простроченого платежу за увесь прострочений період заборгованості, у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення.

На виконання своїх зобов`язань позивачем надавались послуги з технічного обслуговування системи для виробництва електроенергії з біогазу ІЕТ 999 BIO V01, що

підтверджується актами надання послуг.

Згідно п. 2.1.2 договору відповідач взяв на себе зобов`язання оплачувати вартість Сервісу відповідно до п. б даного договору.

Відповідно до останньої редакції п. 6.1. договору зміни до якого були внесені додатковою угодою №2 від 30 березня 2018 року ціна Сервісу встановлюється у розрахунку за одну робочу (експлуатаційну) годину Обладнання і становить суму еквівалентну 26,638 Євро- без ПДВ; 5,327 Євро- ПДВ;. 31,965 Євро - разом з ПДВ.

Пунктом 6.2. договору передбачено, що вартість Сервісу за розрахунковий місяць розраховується шляхом множення робочих (експлуатаційних) годин, відпрацьованих Обладнанням на протязі розрахункового місяця, на ціну Сервісу відповідно до п. 6.1. даного договору.

Кількість відпрацьованих годин наданих Замовником у листі, погоджується Виконавцем протягом трьох календарних днів з моменту отримання такого листа, про що Виконавець повідомляє Замовника письмово шляхом направлення листа на електронну пошту Замовника вказану в реквізитах. У випадку непогодження вказаної кількості годин Виконавець надсилає мотивовану відмову письмово засобами офіційного листування через пошту.

Згідно п. 6.3. договору на підставі даних про кількість робочих (експлуатаційних) годин, відпрацьованих за розрахунковий місяць, Виконавець до 10-го числа наступного місяця за розрахунковим надає. Замовнику акт виконаних послуг та рахунок, який повинен бути сплачений не пізніше 20-го числа наступного місяця за розрахунковим.

Додатковими угодами №1 від 05.05.2017 р. та №2 від 30.03.2018 року сторонами змінювались умови оплати та коригувався План техобслуговування системи.

Остаточно Сторони визначили Ціну Сервісу за одну робочу (експлуатаційну) годину обладнання в розмірі 31,965 Євро з ПДВ.

Договір починає діяти з моменту його підписання та закінчує дію після останнього нормативного сервісу або через 15 років дії договору, або передчасно у випадку розірвання (п. п. 7.1., 7.2. Договору).

За період з жовтня 2015 року по 30.11.2019 р. позивачем були надані послуги відповідачу на загальну суму 32 534 960,57 грн, що підтверджується актами надання послуг з 31.01.2016 р. по 30.11.2019 р.

Так матеріалами справи стверджується, що відповідачем з 01.10.2015 р. по 01.01.2020 р. було здійснено частково оплату наданих послуг в загальній сумі 32 023 933,70 грн.

Станом на 01.01.2020 р. заборгованість відповідача за надані послуги становила 511 026,87 грн.

Водночас в строк з грудня 2019 року по лютий 2021 року позивачем були надані послуги на загальну суму 10 416 831,27 грн.

Відповідач здійснював оплату наданих послуг з порушенням строків встановлених договором.

Відповідно до п. 6.4 договору у разі виникнення простроченої заборгованості Замовника з оплати Сервісу, він зобов`язується сплатити Виконавцю пеню, що нараховується від суми простроченого платежу за увесь прострочений період заборгованості, у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення.

Як свідчать матеріали справи в зв`язку з цим в період з 01.01.2020 р. по 28.02.2021 р. позивачем було нараховано пеню в загальному розмірі 377 380,51 грн.

Відповідачем в рахунок погашення заборгованості за договором в період з 01.01.2020 р. по 28.02.2021 р. було перераховано на поточний рахунок позивача кошти в загальній сумі 7 953 332,76 грн.

Пунктом 6.7 договору передбачено, що із коштів, що надійшли на рахунок Виконавця, Виконавцем в першу чергу зараховуються кошти по сплаті штрафних санкцій і решта суми зараховується відповідно до призначення платежу.

Враховуючи дані умови договору розмір заборгованості відповідача станом на 28.02.2021р. складає 3 351 905,89 грн, з яких 3 349 260,28 грн сума боргу за надані послуги, та 2 645,61 грн пеня за порушення строків внесення платежів в період з 26.02.2021 р. по 28.02.2021 р.

Обставини щодо дотримання строків розрахунку підтверджено позивачем наданою Довідкою про рух коштів на банківському рахунку, яка долучена судом до матеріалів справи.

За твердженнями позивача, свої зобов`язання за договором останній виконував належним чином, щомісячно надавав відповідачу Акти надання послуг. Відповідач взяті на себе зобов`язання за договором щодо оплати здійснював з порушенням строків визначених договором.

Відповідач не висловив заперечень стосовно обсягу та змісту наданих послуг, строків перерахування коштів, наполягав лише на тому, що позивачем не надавалися акти та рахунки на оплату послуг згідно п. 6.3. Договору, тому відсутні підстави стверджувати про порушення строків оплати наданих послуг, також відповідач у відзиві вказував, що розрахунок пені наданий позивачем здійснено з порушенням норм ч. 5 ст. 254 ЦК України, тому позов задоволенню не підлягає.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Згідно із п. 3 ч.1 ст.174 Господарського кодексу України господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, із господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Дослідивши зміст укладеного між сторонами договору, суд дійшов висновку, що даний правочин за своєю правовою природою є договором про надання послуг.

Відповідно до ст. ст. 901- 903 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Виконавець повинен надати послугу особисто.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі ст.526 Цивільного кодексу України, ст.193 Господарського кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цих Кодексів, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 Цивільного кодексу України, ч.7 ст.193 Господарського кодексу України)

Відповідно до ст.527 Цивільного кодексу України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Кожна зі сторін у зобов`язанні має право вимагати доказів того, що обов`язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред`явлення такої вимоги.

Згідно ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Так судом встановлено, що позивачем в період з жовтня 2015 року по 30.11.2019 р. позивачем були надані послуги відповідачу на загальну суму 32 534 960,57 грн, що підтверджується актами надання послуг з 31.01.2016 р. по 30.11.2019 р.

Водночас в період з грудня 2019 року по лютий 2021 року позивачем були надані послуги на загальну суму 10 416 831,27 грн.

Так матеріалами справи стверджується, що відповідачем з 01.10.2015 р. по 01.01.2020 р. було здійснено частково оплату наданих послуг в загальній сумі 32 023 933,70 грн, тому станом на 01.01.2020 р. заборгованість відповідача за надані послуги становила 511 026,87 грн.

Зокрема відповідачем в рахунок погашення заборгованості за договором в період з 01.01.2020 р. по 28.02.2021 р. було перераховано на поточний рахунок позивача кошти в загальній сумі 7 953 332,76 грн.

Таким чином, приймаючи до уваги наведене вище у сукупності, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про стягнення заборгованості в сумі 3 351 905,89 грн є правомірними та такими, що підлягають задоволенню.

Крім того, позивачем окрім суми основного боргу заявлено до стягнення 2 645,61 грн пені за період з 26.02.2021 р. по 28.02.2021 р.

Відповідно до ч.1 ст.612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Порушенням зобов`язання, згідно ст.610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Слід зазначити, що у відповідності до п.3,4 ст.611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки та відшкодування збитків.

Відповідно до ч.1 ст.546 ЦК України та ст. 230 Господарського кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватися, крім іншого, неустойкою.

Частиною першою ст.548 Цивільного кодексу України встановлено, що виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

У відповідності до ст.549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно ч.1 ст.550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання.

Статтею 230 Господарського кодексу України, встановлено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до ст.ст.6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності і справедливості.

Стаття 628 ЦК України передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Суд критично оцінює доводи представника відповідача щодо відсутності підстав вважати простроченими невиконані грошові зобов`язання внаслідок не отримання актів та рахунків на оплату, оскільки положеннями п. 6.3. Договору не передбачено такої підстави відстрочення виконання грошових зобов`язань.

Суд виходить з того, що підписуючи акти надання послуг відповідач повинен усвідомлювати обов`язок зі своєчасного проведення розрахунку, з огляду на засади добросовісності та розумності (п. 6 . ч. 1 ст. 3 ЦК України).

Відповідно до п. 6.4. Договору, у разі виникнення простроченої заборгованості з оплати Сервісу, Замовник зобов`язується сплатити Виконавцю пеню, що нараховується від суми простроченого платежу за увесь прострочений період заборгованості, у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України. з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення.

Відповідачем не спростовано наданого позивачем розрахунку пені, вказано лише на невірне обчислення пені з 21.06.2020 р.; 21.09.2020 р.; 21.12.2020 р. 21.02.2020 р. без урахування вихідних днів.

При цьому суд зауважує, що позивачем заявлено період стягнення пені з 26.02.2021 р. по 28.02.2021 р.

Перевіркою за допомогою інтегрованого в систему інформаційно-правового забезпечення "Ліга:Закон Еліт 9.1.5" калькулятора правильності розрахунку пені не виявлено помилок.

З врахуванням встановленого до стягнення підлягає пеня в розмірі 2 645,61 грн.

Як визначає ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно із ч.ч. 1, 3 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ст.ст. 76, 77, 78, 79 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч.ч.2-4 ст.13 ЦК України при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Не допускаються дії особи, що вчинюються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. При здійсненні цивільних прав особа повинна додержуватися моральних засад суспільства.

Суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень частин другої - п`ятої статті 13 цього Кодексу (ч.3 ст.15 ЦК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 129 ГПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 2, 5, 7, 8, 10, 11, 13, 14, 15, 18, 42, 45, 46, 73, 74, 76, 77, 78, 79, 86, 91, 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 242, 326 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "АЕУ Енерго" (пр-т Космонавтів, 30А, оф. 703, м. Вінниця, 21021, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Спільне українсько-німецьке підприємство "Альтернативні енергосистеми та технології захисту навколишнього природного середовища" (пр-т Космонавтів, 30 А, оф. 721; м. Вінниця, 21021, ) 3 349 260,28 грн сума основного боргу та 2 645,61 грн пені та 50 278,59 грн витрат зі сплати судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

4. Згідно з приписами ч.1 ст.241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

5. Згідно з положеннями ч.1 ст.256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Північно-західного апеляційного господарського суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

6. Примірник повного судового рішення надіслати учасникам справи рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення.

Повне рішення складено 03 червня 2021 р.

Суддя Яремчук Ю.О.

віддрук. прим.:

1 - до справи

2 - позивачу (пр-т Космонавтів, 30 А, оф. 721; м. Вінниця, 21021)

3 - відповідачу (пр-т Космонавтів, 30А, оф. 703, м. Вінниця, 21021)