ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

17.05.2021 Справа № 905/71/21

Господарський суд Донецької області у складі судді Огороднік Д.М., при секретарі судового засідання Кліменко Д.І., розглянувши матеріали

за позовною заявою ОСОБА_1

до відповідача 1 ОСОБА_2

до відповідача 2 Приватного виконавця Григорчука Павла Васильовича

до відповідача 3 Державного підприємства «Сетам»

до відповідача 4 Товариства з обмеженою відповідальністю «Укррент-Інвест»

третя особа на

стороні відповідача 1 ОСОБА_3

третя особа на

стороні відповідача 4 Приватний нотаріус Апалько Марина Юхимівна

про визнання результатів торгів від 19.10.2020 з продажу нежитлового приміщення недійсними

За участю представників:

від позивача адвокат Мороз О.О., ордер серія ЗП №085873 від 17.11.2020, свідоцтво №ЗП 001575 від 28.02.2018 (за допомогою платформи «EasyCon»);

від відповідача 1 не з`явився;

від відповідача 2 не з`явився;

від відповідача 3 - не з`явився;

від відповідача 4 - не з`явився;

третя особа на стороні відповідача 1 - не з`явився;

третя особа на стороні відповідача 4 - не з`явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Предмет та підстави спору

На розгляд Господарського суду Донецької області передані позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 ; приватного виконавця Григорчука Павла Васильовича; Державного підприємства «Сетам»; Товариства з обмеженою відповідальністю «Укррент-Інвест»; за участю третьої особи на боці відповідача 4 приватного нотаріуса Апалько Марини Юхимівни про: визнання результатів торгів від 19.10.2020 з продажу нежитлового приміщення, що складається з: основної будівлі А-1 площею 1724,0 кв.м, основної будівлі В-1 площею - 133,6 кв.м, основної будівлі Б-1 площею - 17,6 кв.м., основної будівлі Б'-1 площею - 73,7 кв.м, навісу Г-1, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 недійсними; визнання недійсним протоколу електронних торгів № 507362 від 27.10.2020, з продажу нежитлового приміщення, що складається з: основної будівлі А-1 площею 1724,0 кв.м, основної будівлі В-1 площею - 133,6 кв.м, основної будівлі Б-1 площею - 17,6 кв.м., основної будівлі Б'-l площею - 73,7 кв.м, навісу Г-1, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 ; про визнання недійсним акту про проведення торгів з продажу нежитлового приміщення, що складається з: основної будівлі А-1 площею 1724,0 кв.м, основної будівлі В-1 площею - 133,6 кв.м, основної будівлі Б-1 площею - 17,6 кв.м., основної будівлі Б'-1 площею - 73,7 кв.м, навісу Г-1, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 ; про визнання недійсним свідоцтва про придбання нерухомого майна №534 виданого 16.11.2020 року приватним нотаріусом ММНО Апалько М.Ю. Товариству з обмеженою відповідальністю «Укррент-Інвест» та скасувати державну реєстрацію права власності Товариства з обмеженою відповідальністю «Укррент-Інвест» на нежитлове приміщення, що складається з: основної будівлі А-1 площею 1724,0 кв.м, основної будівлі В-1 площею - 133,6 кв.м, основної будівлі Б-1 площею - 17,6 кв.м., основної будівлі Б'-1 площею - 73,7 кв.м, навісу Г-1, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 123, індексний номер рішення про державну реєстрацію -55160612).

Позов обґрунтований тим, що в процесі примусового виконання рішення суду у справі №727/4061/17 про стягнення з відповідача1 коштів, відповідачами 2,3 було відчужено на електронних торгах об`єкт нерухомості, який є спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 без виділу частки позивачки та без її згоди, що в свою чергу порушило її право на заявлене майно, як співвласника.

Заперечення учасників процесу

Відзив відповідача 1

02.02.2021, через канцелярію суду, від відповідача 1 надійшов відзив на позовну заяву б/н від 29.01.2021 (вх. №2072/21), у якому останній визнав позовні вимоги у повному обсязі та вказав на те, що майно, яке є предметом судового розгляду у цій справі, є сумісною власністю подружжя. Разом з тим, виконавче провадження №61815657, в рамках якого було відчужено спірне майно, відкрито на підставі рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 20.07.2017 у справі № 727/4061/17, боржником за яким є виключно ОСОБА_2 . Отже, на думку відповідача 1, виконавець перед вирішенням питання про звернення стягнення на нерухоме майно боржника повинен був з`ясувати питання, чи не володіє він таким майном спільно з іншими особами, після чого вирішувати питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами. Тільки після вжиття таких дій, виконавець мав право на відчуження оскаржуваного майна в межах частки, яка належить відповідачу 1. Приватний виконавець Григорчук П.В. не вчинив таких дій у виконавчому провадженні №61815657, а тому позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Відзив відповідача 2

08.02.2021, на електронну пошту суду, від приватного виконавця Григорчука П.В. надійшов відзив на позовну заяву №570 від 08.02.2021 (вх. №04-18/979), у якому виконавець заперечував проти задоволення позову обґрунтовуючи свою позицію наступним.

На виконанні у приватного виконавця Григорчука П.В. перебуває виконавче провадження №61815657 від 13.04.2020, яке відкрито на підставі виконавчого листа №727/4061/17 від 14.08.2017 виданого Шевченківським районним судом м. Чернівці про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 заборгованість за договором позики №1 від 14.11.2016 у загальному розмірі 5213456,35 грн (залишок заборгованості). 13.04.2020 приватним виконавцем, за письмовою заявою стягувача ОСОБА_3 , керуючись ст. ст. 3. 4, 24. 25, 27, 56 Закону України «Про виконавче провадження» було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання вимог зазначеного вище виконавчого документа та постанову про арешт майна боржника, якою було накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно боржника.

Рішення суду у справі №727/4061/17 ОСОБА_2 боржником в самостійному порядку виконано не було, кошти на розрахункових рахунках боржника відсутні, а тому, в межах ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження», 19.10.2020 на електронних торгах будо реалізовано спірне майно. На думку відповідача 2, спірне майно з часу його реалізації на електронних торгах - продажу Товариству з обмеженою відповідальністю «Укррент-Інвест» втратило статус спільного сумісного майна, вибуло з володіння подружжя на підставі виконавчих дій, а тому внаслідок установлення відсутності прав колишнього подружжя на спірне майно, підстави для задоволення позову відсутні. Свою правову позицію відповідач 2 ґрунтує на висновках, викладених у постанові Верховного Суду Касаційного цивільного суду від 19.05.2020 у справі №361/2822/17.

В якості доказів на підтвердження правомірності своїх дій, приватним виконавцем подано до суду копію матеріалів виконавчого провадження №61815657.

Аналогічний за змістом відзив надійшов 12.02.2021, через канцелярію суду (вх.. 2940/21).

Відзив відповідача 3

25.02.2021, через канцелярію суду, від Державного підприємства «Сетам» надійшов відзив на позовну заяву (вх. №3873/21), у якому відповідач 3 просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Відповідач 3 вказує, що Державне підприємство «Сетам» відповідно до наказу Міністерства юстиції України № 10008/5 від 29.03.2019 «Про визначення організатора електронних торгів, торгів за фіксованою ціною» та Порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016 (далі порядок) є організатором електронних торгів та уповноважене на забезпечення здійснення заходів із створення та супроводження програмного забезпечення системи електронних торгів, технологічного забезпечення, збереження та захисту даних, що містяться у системі, здійснення організації та проведення електронних торгів, забезпечення збереження майна, виконання інших функцій, передбачених цим порядком.

Відповідно до пункту 11 розділу III Порядку інформація про майно, включене до лота, виставленого на електронні торги (торги за фіксованою ціною), вноситься організатором згідно з документами, наданими відповідно до пунктів 2, 3 розділу II цього Порядку. Тобто документи підготовлюються державною виконавчою службою або приватним виконавцем, отже саме приватний виконавець несе особисту відповідальність за повноту та достовірність інформації, що розміщена в системі, оскільки організатор торгів вносить тільки ту інформацію про лот, яка зазначена в заявці виконавця.

Відповідач 3 вважає, що жодного порушення правил проведення електронних торгів, впливу таких порушень на результат торгів, а також порушення законних прав Позивача такими порушеннями у позовній заяві не доведено.

Разом з тим, відповідач 3 звернув увагу суду на те, що сам по собі факт придбання спірного майна в період шлюбу не є безумовною підставою для віднесення такого майна до об`єктів права спільної сумісної власності подружжя, а право власності на спірне майно мав виключно ОСОБА_2 .

З огляду на наведене, на думку відповідача 3, підстави для задоволення позову відсутні.

Відзив відповідача 4

04.03.2021, через канцелярію суду, від Товариства з обмеженою відповідальністю «Укррент-Інвест» надійшов відзив на позовну заяву б/н від 01.03.2021 (вх. №4392/21), у якому відповідач 4 просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

В якості підстав для відмови у позові, відповідач 4 посилається на те, що дії приватного виконавця Григорчука П.В. відповідають приписам Закону України «Про виконавче провадження», Інструкції з організації примусового виконання рішень, а спірне майно з часу його реалізації на електронних торгах - продажу Товариству з обмеженою відповідальністю Укррент-Інвест» втратило статус спільного сумісного майна, вибуло з володіння подружжя на підставі виконавчих дій, а тому внаслідок установлення відсутності прав колишнього подружжя на спірне майно, підстави для задоволення позову відсутні. Відповідач 4 посилається на висновки викладені у постанові Верховного Суду Касаційного цивільного суду від 19.05.2020 у справі №361/2822/17. Також відповідач 4 вказує на те, що поділ спільного майна подружжя не може використовуватися учасниками цивільного обороту для уникнення сплати боргу боржником або виконання судового рішення для стягнення боргу (постанова Верховного суду від 11.11.2019 № 337/474/14-ц). На думку відповідача -1, подружжя ОСОБА_4 здійснюючи поділ майна діють недобросовістно та з метою уникнення звернення стягнення на майно позичальника.

Пояснення третьої особи на стороні відповідача 1

22.02.2021, через підсистему «Електронний суд», від представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача 1 надійшли письмові пояснення б/н від 20.02.2021 (вх. 04-17/285), у яких заявник просить відмовити у задоволенні позовної заяви.

Третя особа вважає, що дії приватного виконавця Григорчука П.В. відповідають приписам Закону України «Про виконавче провадження», Інструкції з організації примусового виконання рішень, а спірне майно з часу його реалізації на електронних торгах - продажу Товариству з обмеженою відповідальністю Укррент-Інвест» втратило статус спільного сумісного майна, вибуло з володіння подружжя на підставі виконавчих дій, а тому внаслідок установлення відсутності прав колишнього подружжя на спірне майно, підстави для задоволення позову відсутні (висновки викладені у постанові Верховного Суду Касаційного цивільного суду від 19.05.2020 у справі №361/2822/17).

05.04.2021, на електронну пошту суду, від представника ОСОБА_3 надійшли додаткові письмові пояснення б/н від 02.04.2021 (вх.. №04-18/2673), у яких останній пояснив суду, що в провадженні Жовтневого районного суду м. Маріуполь перебуває справа №263/8061/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя. Серед майна подружжя, яке просить поділити позивач, перебувають також нежитлові будівлі, право власності на яке оспорюються в межах даної справи. Однак судом не вирішено питання про належність даного майна до спільної власності, а відповідно до інформації з Державного реєстру прав, реалізоване майно належало на праві приватної власності лише ОСОБА_2 , тому у позові слід відмовити.

Пояснення третьої особи на стороні відповідача 4

05.03.2021, через канцелярію суду, приватного нотаріуса Апалько М.Ю. надійшов лист №40/01-16 від 24.02.2021 (вх. №4497/21), у якому третя особа на стороні відповідача 4 повідомила суд про те, що видане свідоцтво про придбання арештованого нерухомого майна з прилюдних торгів, вчинено з урахуванням всіх норм діючого законодавства України.

Хід розгляду справи та процесуальні дії

Ухвалою суду від 14.01.2021 відмовлено у задоволенні заяви б/н від 10.12.2020 (вх.. №463/21 від 12.01.2021) ОСОБА_1 про забезпечення позову.

Ухвалою суду від 18.01.2021 відкрито провадження у справі №905/71/21, справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначено на 09.02.2021. Юрисдикція цього спору визначена з урахуванням правової позиції Великої Палати Верховного Суду, яка викладена у постановах від 21.03.2018 у справі №725/3212/16-ц та від 05.06.2018 у справі №910/856/17, оскільки набувачем майна на електронних торгах у справі №905/71/21 є юридична особа, тому розгляд такого спору здійснюється за приписами господарського судочинства.

Відповідно до частини 4 статті 236 Господарського процесуального кодексу України При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Ухвалою суду від 09.02.2021 постановлено відкласти підготовче засідання у справі №905/71/21 на 23.02.2021; залучити до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача 1 ОСОБА_3 ; залучити до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача 4 Приватного нотаріуса Апалько М.Ю.; витребувати від Державного підприємства «Сетам» та Приватного виконавця Григорчука Павла Васильовича (Місцезнаходження: 87555, Донецька область, місто Маріуполь, проспект Миру, будинок 85-А, офіс № 9) копію акту про проведені торги з продажу нежитлового приміщення, що складається з: основної будівлі А-1 площею 1724,0 кв.м, основної будівлі В-1 площею - 133,6 кв.м, основної будівлі Б-1 площею - 17,6 кв.м., основної будівлі Б'-І площею - 73,7 кв.м, навісу Г-1, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 ; витребувати від Товариства з обмеженою відповідальністю «Укррент-Інвест» (12700, Житомирська обл., Баранівський район, місто Баранівка, вулиця Старченка, будинок 12. Ідентифікаційний код юридичної особи - 43067241) копію свідоцтва про придбання нерухомого майна №534 виданого 16.11.2020 року приватним нотаріусом ММНО Апалько М.Ю.

Ухвалою суду від 23.02.2021 постановлено відкласти підготовче засідання у справі №905/71/21 на 16.03.2021 року; повторно витребувати від Товариства з обмеженою відповідальністю «Укррент-Інвест» (12700, Житомирська обл., Баранівський район, місто Баранівка, вулиця Старченка, будинок 12. Ідентифікаційний код юридичної особи - 43067241) копію свідоцтва про придбання нерухомого майна №534 виданого 16.11.2020 року приватним нотаріусом ММНО Апалько М.Ю.

Ухвалою від 16.03.2021 постановлено продовжити строк підготовчого провадження на тридцять днів у справі №905/71/21; відкласти підготовче засідання у справі №905/71/21 на 06.04.2021 року. та вирішено інші процесуальні питання.

Протокольною ухвалою суду від 06.04.2021 постановлено залишити без розгляду клопотання представника третьої особи на стороні відповідача 1 про зупинення провадження у справі №905/71/21;оголошено перерву у підготовчому засіданні до 16.04.2021.

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 16.04.2021 суд постановив закрити підготовче провадження та призначити справу №905/71/21 до судового розгляду по суті та призначити судове засідання на 26.04.2021 року.

Протокольною ухвалою від 26.04.2021 суд постановив оголосити перерву у судовому засіданні у справі №905/71/21 до 17.05.2021 року.

У судове засідання 17.05.2021 з`явилась представниця позивачки - адвокат Мороз О.О. Представники відповідача 1, відповідача 2, відповідача 3, відповідача 4, третьої особи на стороні відповідача 1 та третьої особи на стороні відповідача 4 у судове засідання не з`явились про дату, час і місце повідомленні належним чином.

Фіксування судового засідання здійснюється шляхом відеофіксування за допомогою платформи «EasyCon» та складання протоколу.

Розглянувши матеріали справи, керуючись принципом верховенства права, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд

ВСТАНОВИВ:

Фактичні обставини справи, зміст спірних правовідносин та перевірка їх доказами

Між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 14.06.1997 укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 , видане 14.06.1997.

Між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 27.02.2004 підписаний договір купівлі-продажу нерухомого майна, який посвідчений приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Шпарагою С.С. та зареєстрований в реєстрі за №301 (далі договір).

Відповідно до п. 1 договору продавець продав, а покупець купив нежитлове приміщення, що складається з: основної будівлі, зазначеної в технічному плані літ.А-1, побудованої з шлакоблоків та заліза, загальною площею - 1724,0 кв.м, основної будівлі, зазначеної в технічному плані літ. В-1, загальною нежитловою площею - 133,6 кв.м, основної будівлі, зазначеної в технічному плані літ.Б-1, загальною нежитловою площею - 17,6 кв.м., основної будівлі, зазначеної в технічному плані літ.Б'-1, загальною нежитловою площею - 73,7 кв.м, навісу літ.Г-1, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Відчужуване нежитлове приміщення належить продавцю на підставі біржового контракту (договору купівлі-продажу), посвідченого Маріупольською універсальною товарною біржею ім..П.Ф. Дейнеги 26.04.2002 за №12174 та зареєстрованого у Маріупольському бюро технічної інвентаризації 30.04.2002 за реєстровим №1206.

Продаж цей за домовленістю сторін вчинено за 44040,00 грн, які продавець повністю отримав від покупця на підставі цього договору (п. 2 договору).

Експертна оцінка нежитлового приміщення, згідно відомостей, викладених у експертному висновку від 26.02.2004, зробленому експертом ТОВ «Експертно-оціночна фірма «Афіна-Екстперт» ОСОБА_6 (Сертифікат СОД №181/02 від 25.04.2002) з урахуванням фактичного стану і зовнішнього виду об`єкту, складає 43000,00 грн (п. 3 договору).

Відсутність заборони відчуження зазначеного приміщення підтверджується довідкою №1 від 26.02.2004, виданою Шпарагою С.С., приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області (п. 5 договору).

Зі змістом ст. 120 Земельного кодексу, покупець, ознайомлен. Зміст ст. 215, 231- 236, 331, 655, 657 Цивільного кодексу України, ст.ст. 60, 64, 65 Сімейного кодексу України ст.ст. 4, 17 Закону України «Про власність» сторонам за договором роз`яснено (п. 9 договору).

Договір купівлі-продажу від 27.02.2004 зареєстрований в реєстрі прав власності на нерухоме майно 03.03.2004 Маріупольським бюро технічної інвентаризації. Згідно витягу №2982840 нежитлова будівля за адресою АДРЕСА_1 зареєстрована за власником ОСОБА_2 на праві приватної власності.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 20.07.2017 у справі №727/4061/17 позов ОСОБА_3 задоволено частково та стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 заборгованість за договором позики №1 від 14.11.2016 в розмірі 212 671,64 доларів США, що відповідно до офіційного курсу НБУ станом на 20 липня 2017 року становить 5 517 580,46 грн. Зазначене рішення залишено без змін постановою Апеляційного суду Чернівецької області від 13.02.2018 та постановою Верховного Суду від 18.03.2020 у справі №727/4061/17-ц. Станом на теперішній час рішення у справі № 727/4061/17 є чинним.

На виконання рішення суду видано виконавчий лист №727/4061/17 від 14.08.2017.

13.04.2020 ОСОБА_3 звернулась до приватного виконавця Григорчука П.В. із заявою про відкриття виконавчого провадження з виконання рішення № 717/4061/17.

13.04.2020 приватним виконавцем виконавчого округу Донецької області Григорчуком П.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №61815657 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 заборгованість за договором позики №1 від 14.11.2016 в загальному розмірі 213456,35 грн.

13.04.2020 приватним виконавцем виконавчого округу Донецької області Григорчуком П.В. винесено постанову про арешт майна боржника в межах ВП №61815657, якою накладено арешт на все майно, що належить боржнику ОСОБА_2 у межах суми звернення стягнення з урахуванням основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів 57355001,99 грн.

Постанова про арешт майна від 13.04.2020 зареєстрована в реєстрах обтяжень речових прав на нерухоме майно та на рухоме майно, що підтверджується витягами від 13.04.2020 №206695429, №65534889.

14.05.2020 приватним виконавцем виконавчого округу Донецької області Григорчуком П.В. винесено постанову про опис та арешт майна боржника в межах ВП №61815657, відповідно до якої, станом на 15.05.2020 рішення суду боржником залишається не виконаним, згідно даних державного реєстру речових прав на нерухоме майно за боржником зареєстровано право власності на нерухоме майно, що розташоване по АДРЕСА_1 , у зв`язку з чим постановлено описати та накласти арешт на майно, а саме: нежитлова будівля загальною площею 1948,9 кв.м, що складається з: основної будівлі А-1 площею 1724,0 кв.м, основної будівлі В-1 площею - 133,6 кв.м, основної будівлі Б-1 площею - 17,6 кв.м., основної будівлі Б'-1 площею - 73,7 кв.м, навісу Г-1, вказане приміщення належить ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу №301 від 27.02.2004. Дана постанова підписана ОСОБА_2 у присутності понятих, прізвища та підписи яких також містяться на постанові.

В матеріалах справи міститься витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №206696793 від 13.04.2020, відповідно до якого нежитлова будівля загальною площею 1948,9 кв.м. зареєстрована за ОСОБА_2 на праві приватної власності частка власності:1/1

Приватним виконавцем Григорчуком П.В. до матеріалів справи наданий висновок про ринкову вартість нерухомості, з якого вбачається, що суб`єктом оціночної діяльності здійснена оцінка об`єкту, а саме: нерухоме майно - нежитлова будівля загальною площею 1948,9 кв.м, що розташована по АДРЕСА_1 та визначена ринкова вартість об`єкта оцінки: 630500,00 грн без ПДВ.

Згідно відомостей, що містяться на офіційному веб-сайті ДП «СЕТАМ» за посиланням https://setam.net.ua/auction/445830 в межах виконавчого провадження № 61815657 у центральній базі даних системи електронних торгів 29.09.2020 року було розміщено лот №445755 з продажу арештованого нерухомого майна, а саме: нежитлова будівля, загальною площею 1948,9 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 .

19.10.2020 дані торги відбулись, про що складено протокол проведення електронних торгів № 507362 від 19.10.2020 року, згідно якого переможцем торгів стало Товариство з обмеженою відповідальністю «УКРРЕНТ-ІНВЕСТ» (Учасник № 3) через представника - директора Вовк Сергія Вікторовича (адреса: Житомирська область, м. Баранівка, вул. Старченка, буд., 12, з найвищою ціновою пропозицією за ціною 535925,00 грн.

06.11.2020 приватним виконавцем Григорчуком П.В. складений акт про проведені електронні торги при примусовому виконанні виконавчого листа № 727/4061/17 від 14.08.2017, відповідно до якого згідно протоколу № 507362 від 19.10.2020 про проведення електронних торгів, а саме нежитлової будівлі загальною площею 1948,9 кв.м, що складається з: основної будівлі А-1 площею 1724,0 кв.м, основної будівлі В-1 площею - 133,6 кв.м, основної будівлі Б-1 площею - 17,6 кв.м., основної будівлі Б'-1 площею - 73,7 кв.м, навісу Г-1 за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_2 на праві власності на підставі договору купівлі-продажу, переможцем електронних торгів стало Товариство з обмеженою відповідальністю «Укррент-Інвест», продано по ціні 535925,00 грн. без ПДВ. Реалізація майна здійснена з дотриманням вимог Закону України «Про виконавче провадження» в рамках виконавчого провадження № 61815657 з примусового виконання виконавчого листа №727/4061/17 виданого 14.07.2017 Шевченківським районним судом м. Чернівці про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 суми боргу у загальному розмірі 5213465,35 грн. Акт про проведені електронні торги є документом, що підтверджує виникнення права власності на придбане майно, у випадках передбачених законодавством.

06.11.2020 приватним виконавцем Григорчуком П.В. винесена постанова у виконавчому провадженні №61815657 про зняття арешту зі спірного майна.

Відповідно до свідоцтва №534 від 16.11.2020, виданого приватним нотаріусом Апалько М.Ю., на підставі акта про проведені електронні торги, Товариству з обмеженою відповідальністю «Укррент-Інвест» належить на праві власності нежитлове приміщення, що складається з: основної будівлі А-1, основної будівлі В-1, основної будівлі Б-1, основної будівлі Б'-1, навісу Г-1, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Також, в якості доказу реєстрації спірного майна за Товариствам з обмеженою відповідальністю «УКРРЕНТ-ІНВЕСТ», приватним нотаріусом Апалько М.Ю. подано до суду витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №232671376 від 16.11.2020

Представниця позивачки звернулась до приватного виконавця Григорчука П.В. з вимогою про припинення незаконних дій, щодо відчуження частки спірного майна, яка на праві сумісної власності належить ОСОБА_1 (копія листа б/н від 15.10.2020; вхідна дата 16.10.2020 міститься в матеріалах справи).

Матеріали справи не містять відповіді на таку вимогу.

Даний спір виник в результаті примусового виконання судового рішення щодо реалізації нерухомого майна, яке, за переконанням позивачки знаходилось у спільній сумісній власності подружжя ОСОБА_4 . Позов подано на захист права позивачки щодо отримання належного ій на праві власності майна.

Оцінка аргументів учасників справи та мотиви рішення суду

Відповідно до ч. 1 ст. 15 та ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема визнання правочину недійсним (ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України).

Згідно з ч. 1 ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. 4 ст. 656 ЦК України до договору купівлі-продажу на біржах, аукціонах (публічних торгах) застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті.

За висновком Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі №910/856/17, правова природа процедури реалізації майна на електронних торгах полягає в продажу майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернено стягнення, до покупця - учасника електронних торгів, та складанні за результатами їх проведення акта про проведення електронних торгів, що передбачено пунктом 8 розділу X Порядку реалізації майна, та вказано, що акт про проведені електронні торги є документом, що підтверджує виникнення права власності на придбане майно у випадках, визначених законодавством. Тобто вказаний акт є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на прилюдних торгах, а отже, є договором (правочином).

Такий висновок узгоджується з нормами статей 650, 655 та ч. 4 ст. 656 Цивільного кодексу України, які відносять до договорів купівлі-продажу процедуру прилюдних торгів, результатом яких є видача нотаріусом свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів на підставі складеного та затвердженого в установленому порядку акта державного виконавця про проведені торги (п. 3.1 пункту 3 глави 12 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України затвердженого наказом Міністерства юстиції від 22.02.2012 №2956/5, ст. 34 Закону України «Про нотаріат»).

Отже, ураховуючи те, що відчуження майна з прилюдних торгів відноситься до угод купівлі-продажу, така угода може визнаватись недійсною в судовому порядку з підстав недодержання в момент її вчинення вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою, шостою статті 203 Цивільного кодексу України (ч. 1 ст. 215 цього Кодексу).

Разом з цим слід зазначити, що за змістом частини першої статті 658 Цивільного кодексу України право продажу товару, крім випадків примусового продажу та інших випадків, встановлених законом, належить власникові товару. Якщо продавець товару не є його власником, покупець набуває право власності лише у випадку, якщо власник не має права вимагати його повернення.

Умови та порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що підлягають примусовому виконанню в разі невиконання їх у добровільному порядку на час вчинення виконавчих дій передбачено Законом України «Про виконавче провадження» від 02.06.2014 №1404VIII та Інструкцією з примусового виконання рішень, затверджена наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 №512/5 у відповідних редакціях.

Враховуючи те, що позивач, не будучи учасником виконавчого провадження не має права на оскарження дій державного виконавця, натомість, правомірно скористалась одним із способів захисту свого права власності, визначеного ст.ст. 15, 16 Цивільного кодексу України, звернувшись до суду з позовом про визнання правочину недійсним.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 Сімейного кодексу України майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

В даному випадку право власності на спірне нерухоме майно зареєстровано Маріупольським бюро технічної інвентаризації 03.03.2004 відповідно до витягу №2982840. Власником вказано ОСОБА_2 .

Разом з тим, як судом встановлено вище, між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 14.06.1997 укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 , видане 14.06.1997.

Згідно з ст. 316 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Статтею 317 Цивільного кодексу України визначено, що власникові належать права володіння користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Відповідно до ст. 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконання обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Відповідно до ст. 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

За приписами ст. 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Положеннями статті 369 Цивільного кодексу України встановлено, що співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпоряджання майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників.

У разі вчинення одним із співвласників правочину щодо розпорядження спільним майном вважається, що він вчинений за згодою всіх співвласників, якщо інше не встановлено законом. Згода співвласників на вчинення правочину щодо розпорядження спільним майном, який підлягає нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, має бути висловлена письмово і нотаріально посвідчена. Співвласники мають право уповноважити одного з них на вчинення правочинів щодо розпорядження спільним майном. Правочин щодо розпорядження спільним майном, вчинений одним із співвласників, може бути визнаний судом недійсним за позовом іншого співвласника у разі відсутності у співвласника, який вчинив правочин, необхідних повноважень.

Згідно ч.3 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» у разі звернення стягнення на об`єкт нерухомого майна виконавець здійснює в установленому законом порядку заходи щодо з`ясування належності майна боржнику на праві власності, а також перевірки, чи перебуває це майно під арештом.

Отже, якщо боржник володіє майном спільно з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням державного виконавця.

Тобто, законом встановлений обов`язок з`ясувати належність майна чи його частини боржнику та правом звернутися до суду із поданням для визначення частки боржника у спільному майні безпосередньо самого державного виконавця.

З матеріалів справи судом встановлено, що приватний виконавець Григорчук П.В. не звертався до суду з таким позовом, щодо поділу спірного майна, а саме: нежитлового приміщення, що складається з: основної будівлі А-1, основної будівлі В-1, основної будівлі Б-1, основної будівлі Б'-1, навісу Г-1, розташованого за адресою: Донецька область, м. Маріуполь, вул. Халхингольська, 80.

Таким чином, приватний виконавець обмежився лише констатацією того факту, що спірна квартира зареєстрована лише на боржника - чоловіка ОСОБА_1 .

Суд вказує, що сам по собі факт реєстрації спірного майна на ім`я одного з подружжя не означає, що воно належить лише тій особі, на ім`я якої воно зареєстровано.

Таким чином, продажу на електронних торгах підлягала лише частина спірного нежитлового приміщення, що належала чоловіку позивачки (боржнику) на праві спільної сумісної власності подружжя.

Здійснення продажу з електронних торгів частини майна позивача без вирішення питання щодо визначення частки не відповідає вимогам закону і тягне за собою недійсність проведених електронних торгів.

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 01.04.2020 у справі № 462/518/18.

З матеріалів справи судом встановлено, що позивачка звернулась з позовом до відповідача про поділ спільного майна подружжя (справа №263/8061/20, ухвала про відкриття провадження від 03.07.2020), у тому числі спірного нежитлового приміщення, що складається з: основної будівлі А-1, основної будівлі В-1, основної будівлі Б-1, основної будівлі Б'-1, навісу Г-1, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 . На даний час провадження у цій справі зупинено до набрання законної сили судовим рішення у справі № 905/71/21 за позовом ОСОБА_1 про визнання недійсними електронних торгів.

Тобто, матеріали справи №905/71/21 не містять належних доказів поділу спірного майна.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальним принципами міжнародного права.

Основною метою статті 1 Першого протоколу до Конвенції є попередження свавільного захоплення власності, конфіскації, експропріації та інших порушень безперешкодного користування своїм майном. При цьому в своїх рішеннях ЄСПЛ постійно вказує на необхідність дотримання справедливої рівноваги між інтересами суспільства та фундаментальними правами окремої людини (наприклад, рішення у справі «Спорронґ і Льоннрот проти Швеції» від 23 вересня 1982 року, «Новоселецький проти України» від 11 березня 2003 року, «Федоренко проти України» від 01 червня 2006 року). Необхідність забезпечення такої рівноваги відображена в структурі статті 1 Першого протоколу до Конвенції. Зокрема, необхідно, щоб була дотримана обґрунтована пропорційність між застосованими заходами та переслідуваною метою, якої намагаються досягти шляхом позбавлення особи її власності.

Таким чином, особу можна позбавити її власності лише в інтересах суспільства, на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, а при вирішенні питання про можливість позбавлення особи власності слід дотримуватися справедливої рівноваги між інтересами суспільства та правами власника.

Також ЄСПЛ у своїй практиці зауважує, що при визначенні суспільних інтересів завдяки безпосередньому знанню суспільства та його потреб національні органи мають певну свободу розсуду, оскільки вони першими виявляють проблеми, які можуть виправдовувати позбавлення власності в інтересах суспільства та знаходять засоби для їх вирішення (наприклад, рішення у справі «Хендісайд проти Сполученого Королівства» від 07 грудня 1976 року).

Отже, створена Конвенцією система захисту покладає саме на національні органи влади обов`язок визначальної оцінки щодо існування проблеми суспільного значення, яка виправдовує як заходи позбавлення права власності, так і необхідність запровадження заходів з усунення несправедливості.

Судом відхиляються доводи приватного виконавця про те, що спірне майно з часу його реалізації на електронних торгах втратило статус спільного майна подружжя оскільки саме на приватного виконавця покладено обов`язок вчинити всі належні дії для встановлення наявності такої сумісної власності. Тобто, встановлення таких обставин приватним виконавцем в момент прийняття рішення про відчуження майна передувало продажу майна Товариству з обмеженою відповідальністю «Укррент-Інвест» та не спростовує факт спільної сумісної власності нерухомого майна.

Також судом враховані посилання учасників справи на висновок Верховного суду у справі №361/2822/17 від 19.05.5020, проте судом не беруться до уваги вказані висновки, оскільки вони зроблені не в аналогічних правовідносинах, так як предмет розгляду справи № 361/2822/17 та справи № 905/71/21 є різний.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання недійсними результати торгів; про визнання недійсним протоколу електронних торгів №507362 від 27.10.2020; про визнання недійсним акту про проведення торгів з продажу; про визнання недійсним свідоцтва про придбання нерухомого майна №534 виданого 16.11.2020 року приватним нотаріусом ММНО Апалько М.Ю. Товариству з обмеженою відповідальністю «Укррент-Інвест» є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню.

У частині першій статті 216 Цивільного кодексу України передбачено, що недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Відповідно до положень частини третьої статті 216 Цивільного кодексу України правові наслідки, передбачені частинами першою та другою цієї статті, застосовуються, якщо законом не встановлені особливі умови їх застосування або особливі правові наслідки окремих видів недійсних правочинів.

Статтею 236 Цивільного кодексу України визначено, що нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення. Якщо за недійсним правочином права та обов`язки передбачалися лише на майбутнє, можливість настання їх у майбутньому припиняється.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Так, відповідно до частини 3 статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (у редакції, чинній з 16 січня 2020 року) відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню.

У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом «а пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону.

Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).

Такі правові висновки викладені у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 18.11.2020 у справі №154/883/19-ц.

Отже, оскільки разом з вимогою про скасування державної реєстрації права власності, одночасно припиняються речові права покупця, то відповідно такі вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

За таких обставин, позовні вимоги ОСОБА_1 про скасування державної реєстрації права власності Товариства з обмеженою відповідальністю «Укррент-Інвест» на нежитлове приміщення, що складається з: основної будівлі А-1 площею 1724,0 кв.м, основної будівлі В-1 площею - 133,6 кв.м, основної будівлі Б-1 площею - 17,6 кв.м., основної будівлі Б'-1 площею - 73,7 кв.м, навісу Г-1, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 123, індексний номер рішення про державну реєстрацію -55160612) є обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги підлягають задоволенню повністю.

Відповідно до ст. 129 Конституції України та ст.13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Згідно з ст.ст. 73, 74, 77, 79 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Судові витрати.

Відповідно до положень статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідачів.

Керуючись статтями 12, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 236-238, 247, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р I Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Визнати недійсними результати торгів від 19.10.2020 з продажу нежитлового приміщення, що складається з: основної будівлі А-1 площею 1724,0 кв.м, основної будівлі В-1 площею - 133,6 кв.м, основної будівлі Б-1 площею - 17,6 кв.м., основної будівлі Б'-1 площею - 73,7 кв.м, навісу Г-1, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

3. Визнати недійсним протокол електронних торгів № 507362 від 27.10.2020 з продажу нежитлового приміщення, що складається з: основної будівлі А-1 площею 1724,0 кв.м, основної будівлі В-1 площею - 133,6 кв.м, основної будівлі Б-1 площею - 17,6 кв.м., основної будівлі Б'-l площею - 73,7 кв.м, навісу Г-1, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

4. Визнати недійсним акт про проведення торгів з продажу нежитлового приміщення, що складається з: основної будівлі А-1 площею 1724,0 кв.м, основної будівлі В-1 площею - 133,6 кв.м, основної будівлі Б-1 площею - 17,6 кв.м., основної будівлі Б'-1 площею - 73,7 кв.м, навісу Г-1, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

5. Визнати недійсним свідоцтво про придбання нерухомого майна №534 виданого 16.11.2020 року приватним нотаріусом ММНО Апалько М.Ю. Товариству з обмеженою відповідальністю «Укррент-Інвест».

6. Скасувати державну реєстрацію права власності Товариства з обмеженою відповідальністю «Укррент-Інвест» на нежитлове приміщення, що складається з: основної будівлі А-1 площею 1724,0 кв.м, основної будівлі В-1 площею - 133,6 кв.м, основної будівлі Б-1 площею - 17,6 кв.м., основної будівлі Б'-1 площею - 73,7 кв.м, навісу Г-1, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 123, індексний номер рішення про державну реєстрацію -55160612).

7. Стягнути солідарно з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ), Приватного виконавця Григорчука Павла Васильовича (пр-т Миру,буд.85-А, офіс №9, м. Маріуполь, Донецька область, 87555); Державного підприємства «Сетам» (вул. Стрілецька, 4-б, Київ 16, 01001, ); Товариства з обмеженою відповідальністю «Укррент-Інвест» (вул. Старченка, б. 12, м. Баранівка, Баранівський р-н, Житомирської обл., 12700, ) судовий збір у розмірі 10510 (десять тисяч п`ятсот десять) грн 00 коп.

8. Повернути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 ) судовий збір у розмірі 3834 (три тисячі вісімсот тридцять чотири) грн 89 коп.

9. Видати наказ після набрання рішенням суду законної сили.

10. Рішення набирає законної сили в порядку та строки передбачені ст. 241 Господарського процесуального кодексу України.

11. Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи у строки передбачені ст. 256 Господарського процесуального кодексу України та в порядку, передбаченому ст. 257 Господарського процесуального кодексу України з урахуванням п. 17.5 ч. 1 розділу ХІ Перехідних положень цього Кодексу.

У судовому засіданні 17.05.2021 проголошено та підписано вступну та резолютивну частини рішення. Повне рішення складено та підписано 27.05.2021.

Суддя Діна Миколаївна Огороднік

(Д.М. Огороднік)