РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

25.05.2021Справа № 910/722/21

Господарський суд міста Києва у складі судді Кирилюк Т.Ю. за участі

секретаря судового засідання Маринченко М.В., розглянувши в порядку загального

позовного провадження матеріали господарської справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрхімпром»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Еклатон»

про стягнення 3 294 639, 44 грн.,

за участі представників:

позивача - Поліщук П.П.,

відповідача - не з`явились.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Укрхімпром» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Еклатон» та Фізичної особи-підприємця Яценко Дмитра Павловича про стягнення 3 294 639, 44 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Еклатон» не виконало свої грошові зобов`язання за договором поставки № 03ЧРПМ/18 від 17.04.2018 та тим, що відповідач-2 не виконав зобов`язань за договором поруки № 2 від 03.04.2018, укладеного в забезпечення виконання відповідачем-1 своїх зобов`язань за вищевказаним договором поставки.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.01.2021 позовну заяву залишено без руху на підставі статті 174 Господарського процесуального кодексу України та надано позивачу строк для усунення встановлених недоліків позовної заяви.

До Господарського суду міста Києва позивачем було подано 02.02.2021 уточнену позовну заяву без позовних вимог до Фізичної особи-підприємця Яценка Дмитра Павловича.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.02.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 910/722/21. Вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання у справі на 02.03.2021.

З метою забезпечення процесуальних прав учасників справи підготовче засідання відкладалось на 23.03.2021 та 13.04.2021.

За результатами підготовчого засідання 13.04.2021 судом прийнято рішення про закриття підготовчого провадження та призначення розгляду справи по суті у судовому засіданні 11.05.2021.

У судовому засіданні 11.05.2021 оголошено перерву до 25.05.2021.

Представник позивача у судовому засіданні 25.05.2021 підтримав вимоги, викладені у позовній заяві, та наполягав на їх задоволенні.

Відповідач у судове засідання 25.05.2021 не з`явився, своїх уповноважених представників не направив, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином.

У відповідності до статті 242 Господарського процесуального кодексу України ухвали про відкриття провадження у справі, про відкладення підготовчого засідання та про призначення розгляду справи по суті направлено рекомендованою кореспонденцією з повідомленнями про вручення № 800, № 551, № 057 за адресою відповідача, яка вказана у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Крім того, відповідно до частини другої статті 2 Закону України «Про доступ до судових рішень» усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Частинами першою та другою статті 3 Закону України «Про доступ до судових рішень» визначено, що для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (частина перша статті 4 Закону України «Про доступ до судових рішень»).

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що відповідач мав право та дійсну можливість ознайомитись з ухвалами Господарського суду міста Києва у справі № 910/722/21.

Станом на день ухвалення рішення у даній справі відповідачем відзиву або інших документів суду не надано.

Згідно з частиною другою статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

У судовому засіданні 25.05.2021 оголошено вступну та резолютивну частини рішення у справі.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

Сторонами у справі 17.04.2018 укладено договір № 03ЧРПМ/18 від 17.04.2018, за яким позивач зобов`язався поставити відповідачу продукцію виробничо-технічного призначення, а відповідач - прийняти та оплатити її вартість.

Доповненням № 1 від 17.04.2018 до договору № 03ЧРПМ/18 від 17.04.2018 сторони узгодили поставку насіння соняшнику на суму 556 855, 74 грн.

Пунктом 6.2 договору № 03ЧРПМ/18 від 17.04.2018 передбачено, що перехід права власності здійснюється в момент передачі товару з одночасним прийманням по кількості і якості.

Позивач 20 квітня 2018 року поставив відповідачу насіння соняшнику на загальну суму 556 855, 74, що підтверджується підписаною сторонами видатковою накладною № 368 від 20.04.2018.

Про належне виконання позивачем своїх зобов`язань за договором № 03ЧРПМ/18 від 17.04.2018 також свідчить відсутність з боку відповідача претензій та повідомлень про порушення позивачем умов даної угоди.

Згідно пункту 1 частини другої статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу України).

Відповідно до частини першої статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статтею 655 Цивільного кодексу України унормовано, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

У відповідності до частини першої статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Пунктом 2.1 доповнення № 1 від 17.04.2018 до договору № 03ЧРПМ/18 від 17.04.2018 встановлено, що відповідач зобов`язаний оплатити товар у наступному порядку:

- відповідач перераховує кошти на розрахунковий рахунок позивача до 17.04.2018 у сумі 278 427, 87 грн., що становить 50 % вартості товару;

- відповідач перераховує кошти на розрахунковий рахунок позивача до 01.11.2018 у сумі 278 427, 87 грн., що становить 50 % вартості товару.

Судом встановлено, що строк оплати за договором № 03ЧРПМ/18 від 17.04.2018 є таким, що настав.

З долучених банківських виписок по рахунку позивача вбачається, що відповідач оплатив поставлений товар тільки частково на суму 75 000, 00 грн., у результаті чого на момент звернення до суду прострочена заборгованість складає 481 855, 74 грн.

Матеріали справи не містять доказів оплати відповідачем вказаної суми заборгованості.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що заявлена позивачем вимога про стягнення з відповідача основного боргу у розмірі 481 855, 74 грн. є правомірною і підлягає задоволенню повністю.

Крім того, позивач просить суд стягнути з відповідача 203 297, 31 грн. - пені, 2 218 608, 81 грн. - процентів за користування чужими грошовими коштами, 56 764, 14 грн. - інфляційних втрат, нарахованих за період часу з 18.04.2018 по 04.01.2021 та 334 113, 44 грн. - штрафу.

Відповідно до статті 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Згідно зі статтею 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Пунктом 7.2 договору № 03ЧРПМ/18 від 17.04.2018 передбачено, що за порушення строків виконання грошових зобов`язань відповідач сплачує позивачу пеню у розмірі 0, 05%, але не більше подвійної облікової ставки НБУ від простроченої суми грошового зобов`язання за кожен день прострочення. Якщо прострочення строків виконання грошових зобов`язань складає понад 30 календарних днів, відповідач додатково сплачує позивачу штраф у розмірі 30 % від вартості договору за кожен факт порушення терміну платежу.

Сторони домовились, що стягнення штрафних санкцій (пені, штрафу, процентів) за даним договором не обмежується строком нарахування відповідно до частини шостої статті 232 Господарського кодексу України, та припиняється в день виконання стороною зобов`язання, а строк позовної давності щодо стягнення штрафних санкцій продовжується до 3 років (пункт 7.6 договору № 03ЧРПМ/18 від 17.04.2018).

Судом перевірено наведений у позовній заяві розрахунок пені і штрафу та визнано його арифметично вірним.

За таких умов, суд задовольняє позовні вимоги про стягнення з відповідача 334 113, 44 грн. - штрафу та 203 297, 31 грн. - пені, нарахованої за період часу з 18.04.2018 по 04.01.2021.

Відповідно до частини третьої статті 692 Цивільного кодексу України у разі прострочення оплати товару продавець має право вимагати оплати товару та сплати процентів за користування чужими грошовими коштами.

Статтею 536 Цивільного кодексу України встановлено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Згідно пункту 7.2 договору № 03ЧРПМ/18 від 17.04.2018 відповідач сплачує позивачу проценти за користування чужими грошовими коштами від простроченої суми за весь час прострочення, сума яких розраховується таким чином: СП = (СПП х 0, 5 х Д) : 100, де СП - сума процентів, що підлягає сплаті відповідачем позивачу, СПП - сума простроченого платежу, Д - кількість календарних днів прострочення.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок процентів за користування чужими грошовими коштами, суд дійшов висновку, що розрахунок здійснено правильно.

З огляду на наведене, позовна вимога про стягнення з відповідача 2 218 608, 81 грн. процентів за користування чужими грошовими коштами, нарахованих за період часу з 18.04.2018 по 04.01.2021, підлягає задоволенню повністю.

Частиною першою статті 612 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

За приписом частини другої статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Здійснивши перевірку розрахунку суми інфляційних втрат, суд дійшов висновку, що нарахування здійснено вірно.

Враховуючи наведене, суд задовольняє позовну вимогу про стягнення з відповідача інфляційних втрат у розмірі 56 764, 14 грн., нарахованих за період часу з 18 квітня 2018 року по 04 січня 2021 року.

Відповідно до cтатті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись статтями 129, 238, 241-242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Еклатон» (04213, місто Київ, вулиця Прирічна, будинок 37, ідентифікаційний код 40036891) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрхімпром» (09000, Київська область, Сквирський район, місто Сквира, вулиця Самгородоцька, будинок 7, ідентифікаційний код 31414251) 481 855 (чотириста вісімдесят одна тисяча вісімсот п`ятдесят п`ять) грн. 74 коп. - основного боргу, 2 218 608 (два мільйони двісті вісімнадцять тисяч шістсот вісім) грн. 81 коп. - процентів за користування чужими грошовими коштами, 203 297 (двісті три тисячі двісті дев`яносто сім) грн. 31 коп. - пені, 334 113 (триста тридцять чотири тисячі сто тринадцять) грн. 44 коп. - штрафу, 56 764 (п`ятдесят шість тисяч сімсот шістдесят чотири) грн. 14 коп. - інфляційних втрат та 49 419 (сорок дев`ять тисяч чотириста дев`ятнадцять) грн. 59 коп. - судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено: 27.05.2021.

Суддя Т.Ю.Кирилюк