ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

25 травня 2021 року

м. Черкаси справа № 925/321/21

Господарський суд Черкаської області в складі головуючого судді Довганя К.І., із секретарем судового засідання Макарченко Н.П. за участю представників: позивача Назаренка С.М. за довіреністю, відповідача не з`явився, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси справу за позовом Акціонерного товариства комерційний банк Приватбанк до Фермерського господарства Канюк Олександр Валерійович про стягнення 231038,89 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство комерційний банк Приватбанк звернулося до суду з позовною заявою в якій просить стягнути з відповідача 231038,89 грн. по договору банківського обслуговування від 26.05.2020 з яких: 220000,00 грн. заборгованість за кредитом, 928,89 грн. заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочену заборгованість, та 10110,00 грн. заборгованість за відсотками у вигляді щомісячної комісії.

Справа призначена до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

25.05.2021 від учасника Фермерського господарства Канюк Олександр Валерійович ОСОБА_1 надійшла заява про зупинення провадження у справі у зв`язку із смертю голови Фермерського господарства Канюк Олександр Валерійович () ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 29.01.2021.

Представник позивача в судовому засіданні не заперечував проти зупинення провадження у справі.

Суд, вислухавши представника позивача, дослідивши подану заяву, приходить до наступного.

Згідно Статуту та ст. 4 Закону України «Про фермерське господарство» головою фермерського господарства є його засновник або інша визначена в Статуті особа. Голова фермерського господарства представляє фермерське господарство перед органами державної влади, підприємствами, установами, організаціями та окремими громадянами чи їх об`єднаннями відповідно до закону. Голова фермерського господарства укладає від імені господарства укладає угоди та вчиняє інші юридично значимі дії відповідно до законодавства України. Голова фермерського господарства може письмово доручати виконання своїх обов`язків одному з членів господарства або особі, яка працює за контрактом.

Судом з`ясовано, що ОСОБА_2 , як голова ФГ «Канюк Олександр Валерійович» виконував представницьку функцію самостійно та за життя письмово не надавав доручень (довіреностей) на виконання своїх обов`язків одному з членів господарства або особі, яка працює за контрактом.

Відповідно державного реєстру юридичних осіб ОСОБА_2 - є підписантом.

Представницька функція Фермерського господарства «Канюк Олександр Валерійович» () відсутня, оскільки відсутній підписант - голова Фермерського господарства, а його повноваження нікому не делеговані і не можуть бути самовільно привласнені іншими членами Фермерського господарства, оскільки це суперечить закону.

За приписами ст. 23 Закону України "Про фермерське господарство" від 19 червня 2003 року передбачено, що успадкування фермерського господарства (цілісного майнового комплексу або його частини) здійснюється відповідно до закону.

Нормами вказаного Закону визначено, що фермерське господарство є формою підприємницької діяльності громадян, які виявили бажання виробляти товарну сільськогосподарську продукцію, здійснювати її переробку та реалізацію з метою отримання прибутку на земельних ділянках, наданих їм у власність та/або користування, у тому числі в оренду, для ведення фермерського господарства, товарного сільськогосподарського виробництва, особистого селянського господарства, відповідно до закону.

За змістом ст. 5 Закону України "Про фермерське господарство", фермерське господарство, зареєстроване як юридична особа, має статус сімейного фермерського господарства, за умови що в його підприємницькій діяльності використовується праця членів такого господарства, якими є виключно члени однієї сім`ї відповідно до статті 3 Сімейного кодексу України.

Статтею 63 Господарського кодексу (далі - ГК) України встановлені види та організаційні форми підприємств в Україні, в тому числі - приватне підприємство, що діє на основі приватної власності громадян чи суб`єкта господарювання (юридичної особи).

Згідно ст. 66 ГК України майно підприємства становлять виробничі і невиробничі фонди, а також інші цінності, вартість яких відображається в самостійному балансі підприємства. Джерелами формування майна підприємства є: грошові та матеріальні внески засновників; доходи, одержані від реалізації продукції, послуг, інших видів господарської діяльності; доходи від цінних паперів; кредити банків та інших кредиторів; капітальні вкладення і дотації з бюджетів; майно, придбане в інших суб`єктів господарювання, організацій та громадян у встановленому законодавством порядку; інші джерела, не заборонені законодавством України. Цілісний майновий комплекс підприємства визнається нерухомістю і може бути об`єктом купівлі-продажу та інших угод, на умовах і в порядку, визначених цим Кодексом та законами, прийнятими відповідно до нього. Держава гарантує захист майнових прав підприємства.

Відповідності до ст. 19 Закону України "Про фермерське господарство" до складу майна фермерського господарства (складеного капіталу) можуть входити: будівлі, споруди, облаштування, матеріальні цінності, цінні папери, продукція, вироблена господарством в результаті господарської діяльності, одержані доходи, інше майно, набуте на підставах, що не заборонені законом, право користування землею, водою та іншими природними ресурсами, будівлями, спорудами, обладнанням, а також інші майнові права (в тому числі на інтелектуальну власність), грошові кошти, які передаються членами фермерського господарства до його складеного капіталу.

Аналогічні норми містяться і в ст. 191 ЦК України, відповідно до якої, підприємство є єдиним майновим комплексом, що використовується для здійснення підприємницької діяльності. До складу підприємства як єдиного майнового комплексу входять усі види майна, призначені для його діяльності, включаючи земельні ділянки, будівлі, споруди, устаткування, інвентар, сировину, продукцію, права вимоги, борги, а також право на торговельну марку або інше позначення та інші права, якщо інше не встановлено договором або законом. Підприємство як єдиний майновий комплекс є нерухомістю.

Пунктом 4 ст. 35 Закону України "Про фермерське господарство" передбачено, що діяльність фермерського господарства припиняється, зокрема, у разі якщо не залишається жодного члена фермерського господарства або спадкоємця, який бажає продовжити діяльність господарства.

Головою фермерського господарства є його засновник або інша визначена в Статуті особа (ст. 4 Закону).

Суд враховує, що право власності безпосередньо на фермерське господарство не може бути предметом спадкування, оскільки діяльність самого фермерського господарства не припиняється смертю засновника, водночас предметом спадкування є право засновника такого господарства.

У відповідності до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті.

Аналізуючи викладене, суд вважає, що до спадкоємців за законом засновника фермерського господарства, які висловили бажання продовжити діяльність господарства, повинні перейти права саме засновника зазначеного господарства, а не право власності на господарство.

Після переходу до спадкоємців прав засновника Фермерського господарства, перейдуть і права щодо обрання голови Фермерського господарства, який після внесення запису до державного реєстру буде мати право представництва або укладання договору з адвокатом.

Згідно ч.5 і ч.6 ст.44 ГПК України, юридична особа набуває процесуальних прав та обов`язків у порядку, встановленому законом, і здійснює їх через свого представника.

Юридична особа може набувати процесуальних прав та обов`язків і здійснювати їх через своїх учасників у випадках, коли відповідно до закону чи установчого документа така юридична особа набуває та здійснює права, а також несе обов`язки через своїх учасників.

Ч.3 ст.56 ГПК України передбачає, що юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

Зокрема, відповідно положень ст.227 ГПК України, суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у випадках: смерті або оголошення померлою фізичної особи, яка була стороною у справі або третьою особою з самостійними вимогами щодо предмета спору, якщо спірні правовідносини допускають правонаступництво.

Отже, суд приходить до висновку, що оскільки померлий ОСОБА_2 є єдиним представником Фермерського господарства «Канюк Олександр Валерійович» () і його функції на даний час не можуть бути делеговані іншим особам, а також відсутність повноважень у інших осіб, то розгляд справи необхідно зупинити до вступу у справу представника відповідача.

За таких обставин, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 227 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи № 925/321/21 слід зупинити до вступу у справу представника відповідача.

На підставі викладеного, керуючись п. 1 ч. 1 ст. 227, ст. 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1.Прийняти заяву учасника Фермерського господарства Канюк Олександр Валерійович ОСОБА_1 про зупинення провадження у справі.

2.Зупинити розгляд справи № 925/321/21 до вступу у справу представника відповідача.

Ухвала набирає законної сили 25.05.2021 і протягом десяти днів може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Суддя К.І.Довгань