номер провадження справи 34/52/21
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.06.2021 Справа № 908/739/21

м. Запоріжжя

Господарський суд Запорізької області у складі судді Науменка А.О., розглянув у спрощеному позовному провадженні, без виклику представників сторін, справу № 908/739/21

за позовом Приватного акціонерного товариства «Костопільський завод скловиробів», ідентифікаційний код юридичної особи 30923971 (35000, Рівненська область, Костопільський район, м. Костопіль, вул. Дерев`яна, 7)

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче об`єднання "Завод малогабаритних конструкцій", ідентифікаційний код юридичної особи 37407480 (69014, м. Запоріжжя, вул. Олексія Поради, буд. 54)

про стягнення 216 490 грн 40 коп.

СУТЬ СПОРУ:

До Господарського суду Запорізької області звернулось Приватне акціонерне товариство «Костопільський завод скловиробів» про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче об`єднання "Завод малогабаритних конструкцій" 150 080 грн 00 коп. та 66410 грн 40 коп. пені за договором поставки № 0608-20 від 06.08.2020.

Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.03.2021 справу № 908/739/21 передано на розгляд судді Науменку А.О.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 02.04.2021 у справі № 908/739/21 позовна заява прийнята судом до розгляду. Ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи, розгляд справи по суті розпочати через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі.

Позивач та відповідач отримали вказану копію ухвали суду 16.04.2021 та 07.04.2021, відповідно, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення.

У відповідності до частин 2 і 3 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч.ч. 5, 7 ст. 252 ГПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву.

Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін до суду не надходило.

27.04.2021 до суду від позивача у справі надійшло клопотання про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу у сумі 16500 грн 00 коп.

06.05.2021 до суду надійшло клопотання позивача про долучення до матеріалів справи доказів направлення відповідачеві клопотання про відшкодування витрат на правову допомогу.

Відповідачем не подано відзив на позовну заяву.

Відповідач належним чином повідомлений про розгляд справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Статтею 248 ГПК України встановлено, що суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Розглянувши матеріали справи, суд

УСТАНОВИВ:

06.08.2020 між Приватним акціонерним товариством «Костопільський завод скловиробів» (покупець, позивач у справі) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче об`єднання "Завод малогабаритних конструкцій" (постачальник, відповідач у справі) укладено договір поставки № 0608-20 (договір поставки).

Відповідно до пункту 1.1. договору поставки, постачальник зобов`язується в порядку та на умовах, визначених даним договором, передавати (поставляти) покупцю у зумовлені сторонами строки певне устаткування (товар), а покупець зобов`язується в порядку та на умовах, визначених даним договором, приймати такий товар, і сплачувати за нього певну грошову суму у зумовлені сторонами порядку та строки, з урахуванням приписів п.п. 2.2. та 2.3. даного договору. Умови даного договору визначені на розсуд сторін та погоджені ними за принципом свободи.

Згідно з п. 1.2 договору, найменування, загальна кількість, комплектність, характеристики товару та інші додаткові умови зазначаються в узгоджених і підписаних сторонами специфікаціях, які є невід`ємною частиною договору.

Предметом договору згідно зі специфікацією №1 від 06.08.2020 є мобільна гідравлічна рампа РМГ-21-120-10-У Docker. Загальна вартість 187 600 грн, у т.ч. ПДВ. Покупець зобов`язується сплатити постачальнику: платіж № 1: попередня оплата в розмірі 80% від загальної вартості, що складає 150080,00 грн, яка повинна бути сплачена покупцем постачальнику протягом 3-х банківських днів, з моменту підписання даної специфікації та отримання наданого постачальником рахунку-фактури (п. 3.1); платіж № 2: оплата в розмірі 10% від загальної вартості, що складає 18760,00 грн, повинна бути сплачена покупцем постачальнику протягом 3-х банківських днів з моменту надання письмового повідомлення з електронної адреси постачальника на електронну адресу покупця про готовність до відвантаження товару від постачальника до покупця (п. 3.2); платіж № 3: оплата в розмірі 10% від загальної вартості, що складає 18760,00 грн, повинна бути сплачена покупцем постачальнику протягом 5-ти календарних днів з моменту отримання товару покупцем (п. 3.3.). Постачальник зобов`язується передати товар покупцю, а покупець зобов`язується прийняти товар протягом 24 робочих днів, з моменту зарахування на відповідний розрахунковий рахунок постачальника грошових коштів у вигляді попередньої оплати покупцем загальної вартості, у визначеному п. 3.1. даної специфікації розмірі, з правом дострокового виконання зобов`язань (п. 4). Сторони визначили, що товар за цією специфікацією має бути переданий постачальником покупцю протягом 3-х робочих днів після отримання постачальником платежу згідно п. 3.2 даної специфікації на умовах FCA ( п. 5.1).

Згідно з умовами договору та п. 3.1 специфікації № 1, платіжним дорученням № 1724844 від 12.08.2020 позивачем сплачено відповідачеві авансовий платіж в сумі 150080,00 грн.

Враховуючи невиконання відповідачем договірних зобов`язань щодо поставки товару, 02.12.2020 позивачем відповідачеві направлена претензія вих. № 18/577 від 02.12.2020, з вимогою здійснити поставку товару та сплатити суму пені на підставі п. 8.3 договору за порушення постачальником терміну передачі товару покупцю більше ніж на 5 робочих днів, та з попередженням про звернення до суду з позовом щодо примусового стягнення боргу.

Відповіді на претензію позивачем не отримано.

Враховуючи, що відповідачем договірні зобов`язання не виконані, товар не поставлено, попередню оплату не повернуто, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче об`єднання "Завод малогабаритних конструкцій" на користь Приватного акціонерного товариства «Костопільський завод скловиробів» 150 080 грн 00 коп. та 66410 грн 40 коп. пені за договором поставки № 0608-20 від 06.08.2020 було предметом позовних вимог.

Проаналізувавши фактичні обставини справи, оцінивши представлені докази, суд дійшов до висновку про часткове задоволення позову, з таких підстав.

Правовідносини сторін у даній справі є господарськими та такими, що склались на підставі договору поставки № 0608-20 від 06.08.2020.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно з частиною 1 статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною 2 цієї ж норми Цивільного кодексу України унормовано, що до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з ч. 1 ст. 598, ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється частково або в повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 693 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу. Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Як свідчать матеріали справи, на виконання умов договору та п. 3.1 специфікації № 1, виставленого рахунку № 35 від 06.08.2020, платіжним дорученням № 1724844 від 12.08.2020 позивачем сплачено відповідачеві авансовий платіж в сумі 150080,00 грн.

Як правильно визначено позивачем, граничний строк поставки обладнання згідно з п. 4 специфікації 1, закінчився 16.09.2020.

Претензією вих. № 18/577 від 02.12.2020, позивач звернувся до відповідача з вимогою здійснити поставку товару та сплатити суму пені на підставі п. 8.3 договору за порушення постачальником терміну передачі товару покупцю більше ніж на 5 робочих днів, та з попередженням про звернення до суду з позовом щодо примусового стягнення боргу.

Відповіді на претензію позивачем не отримано. Товар не поставлено, попередню оплату не повернуто.

Згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідач не надав доказів постачання товару у сумі 187 600 грн 00 коп. у встановлений у специфікації № 1 строк та на час подання позову чи повернення сплаченої суми передоплати. Обґрунтованих заперечень проти позову відповідач також не надав.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, про задоволення позовних вимог щодо стягнення з відповідача на користь позивача 150080 грн 00 коп. попередньої оплати в розмірі 80% від загальної вартості товару.

Згідно з ч. 1 ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

У ч. 4 ст. 231 Господарського кодексу України визначено, що у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Відповідно до приписів ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Згідно з п. 3.1 договору, строки та умови передачі постачальником товару покупцю, визначаються сторонами у відповідних специфікаціях до даного договору.

Відповідно до специфікації № 1 до договору, яка є його невід`ємною частиною, загальна вартість товару 187 600 грн, у т.ч. ПДВ. Покупець зобов`язується сплатити постачальнику: платіж № 1: попередня оплата в розмірі 80% від загальної вартості, що складає 150080,00 грн, яка повинна бути сплачена покупцем постачальнику протягом 3-х банківських днів, з моменту підписання даної специфікації та отримання наданого постачальником рахунку-фактури (п. 3.1); платіж № 2: оплата в розмірі 10% від загальної вартості, що складає 18760,00 грн, повинна бути сплачена покупцем постачальнику протягом 3-х банківських днів з моменту надання письмового повідомлення з електронної адреси постачальника на електронну адресу покупця про готовність до відвантаження товару від постачальника до покупця (п. 3.2); платіж № 3: оплата в розмірі 10% від загальної вартості, що складає 18760,00 грн., повинна бути сплачена покупцем постачальнику протягом 5-ти календарних днів з моменту отримання товару покупцем (п. 3.3.). Постачальник зобов`язується передати товар покупцю, а покупець зобов`язується прийняти товар протягом 24 робочих днів, з моменту зарахування на відповідний розрахунковий рахунок постачальника грошових коштів у вигляді попередньої оплати покупцем загальної вартості, у визначеному п. 3.1. даної специфікації розмірі, з правом дострокового виконання зобов`язань (п. 4). Сторони визначили, що товар за цією специфікацією має бути переданий постачальником покупцю протягом 3-х робочих днів після отримання постачальником платежу згідно п. 3.2 даної специфікації на умовах FCA (п. 5.1).

Відповідно до п. 5.2 договору зобов`язання постачальника передати товар покупцю вважається виконаним в повному обсязі у момент надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцю за місцезнаходженням товару. Товар вважається наданим в розпорядження покупця, якщо у встановлений п. 4 даної специфікації строк товар готовий до передання покупцю в належному місці і покупець про це проінформований з боку постачальника в письмовому порядку. Фактична передача товару від постачальника до покупця оформлюється відповідною видатковою накладною, що підписується сторонами.

Доказів надання письмового повідомлення з електронної адреси постачальника на електронну адресу покупця про готовність до відвантаження товару від постачальника до покупця, дотримання письмового порядку про готовність передання товару, як встановлено специфікацією, до матеріалів справи не надано.

Як правильно визначено позивачем, граничний строк поставки обладнання згідно з п. 4 специфікації 1, закінчився 16.09.2020.

Згідно з п. 8.3 договору поставки за порушення постачальником терміну передачі товару покупцю більше ніж на 5 робочих днів, постачальник зобов`язується сплатити покупцю пеню в розмірі 0,2% від вартості товару, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, за кожний день прострочення терміну передачі товару.

На основі норм господарського законодавства пеня може бути застосована для забезпечення будь-якого договірного зобов`язання (як грошового, так і не грошового), оскільки вона відноситься до штрафних санкцій (Постанова КГС ВС від 23.04.2019 № 904/3565/18).

За прострочення поставки товару на суму 187 600 грн 00 коп., більше ніж на 5 робочих днів, позивач нарахував на підставі п. 8.3 договору пеню за 177 днів прострочки в розмірі 0,2% від вартості товару, за яким допущено прострочення поставки, що склало 66410,40 грн.

Суд перевірив розрахунок штрафних санкцій та визнав позовні вимоги щодо їх стягнення обґрунтованими частково, оскільки сторони у договорі узгодили пеню в розмірі 0,2% від вартості товару, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, за кожний день прострочення терміну передачі товару, який у розмірі не більше подвійної облікової ставки НБУ, за кожний день прострочення терміну передачі товару (у позові визначено 177 днів прострочки) складає 10977 грн 19 коп.

В частині позову щодо стягнення 55433 грн 21 коп. пені суд відмовляє, як у безпідставно заявлених до стягнення.

Таким чином, позовні вимоги задоволені судом частково.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір відноситься на сторони пропорційно задоволеним вимогам. З відповідача на користь позивача підлягає стягненню 2 415 грн 86 коп. Решта судового збору - 831 грн 50 коп. покладається на позивача.

Відповідно до ч. 1 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (пункт 1 ч. 3 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до п. 3 ч. 4 ст. 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивач просить стягнути з позивача, окрім судового збору, судові витрати, а саме витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 16500 грн 00 коп.

Як вбачається з матеріалів справи, між Приватним акціонерним товариством «Костопільський завод скловиробів» (клієнт) та Адвокатським об`єднанням «МГ Партнерс» (виконавець) укладено договір № 02 про надання правової допомоги від 01 лютого 2018 року.

Відповідно до предмета договору Адвокатське об`єднання на підставі замовлень Клієнта, приймає на себе зобов`язання з надання юридичної допомоги.

Відповідно до п. 2.6 договору, для надання юридичної допомоги клієнту Адвокатське об`єднання призначає: адвоката Головачика Володимира Олексійовича, що діє на підставі Свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю № 1237 від « 16» березня 2017 року.

Відповідно до п. 4.1. договору, вартість послуг, перелічених в розділі 2 даного Договору встановлюється у виставлених клієнтом рахунках та підтверджуються актами виконаних робіт.

01.02.2021 між позивачем (клієнтом) та адвокатом Головачиком В.О. укладено договір про надання правової допомоги.

На підтвердження факту надання послуг за договором від 01.02.2018, позивачем надано Акт № 28 від 02.03.2021 здачі-прийому наданих послуг за договором № 02 від 01.02.2018 на суму 9500 грн 00 коп. за складення та подання даної позовної заяви та Акт № 30 від 17.03.2021 здачі-прийому наданих послуг за договором № 02 від 01.02.2018 на суму 7000 грн 00 коп. за представництво інтересів у справі № 908/739/21, підготовлення процесуальних документів.

В підтвердження оплати позивачем за вказаними актами №№ 28 та 30, до матеріалів справи додано меморіальний ордер про сплату позивачем адвокатському об`єднанню 9500 грн 00 коп. 03.03.2021 та меморіальний ордер про сплату позивачем адвокатському об`єднанню 7000 грн 00 коп. 24.03.2021.

Відповідно до частини 1 статті 15 Господарського процесуального кодексу України, суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Згідно з підпунктом 1 частини 3 статті 123 Господарського процесуального кодексу України, витрати на професійну правничу допомогу належать до витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з частинами 1 та 2 статті 126 статті 123 Господарського процесуального кодексу України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до статті 16 Господарського процесуального кодексу України, учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Частинами 3 та 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

За змістом статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до статті 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Суд оцінює рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи була їх сума обґрунтованою.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

В даному випадку, при поданні позову адвокат позивача вказував на орієнтовний (попередній) розрахунок суми на правничу допомогу, заявивши в подальшому відповідне клопотання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в сумі 16500 грн 00 коп. та надавши на їх підтвердження належні докази.

Підсумовуючи вищевикладене, виходячи із критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, враховуючи конкретні обставини справи, складення та подання позову та інших процесуальних документів адвокатом, суд вважає, що 16500 грн 00 коп. становлять співмірні і розумні витрати позивача на професійну правничу допомогу у даній справі, однак, враховуючи часткове задоволення позовних вимог, ці витрати відносяться на сторони пропорційно задоволеним вимогам.

На підставі викладеного, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 12 275 грн 10 коп. витрат на професійну правничу допомогу, з урахуванням часткового задоволення позовних вимог. 4 224 грн 90 коп. витрат на професійну правничу допомогу відноситься на позивача.

При цьому, суд зазначає, що позивач не позбавлений права звернення до суду з відповідним клопотанням про повернення переплаченого судового збору у розмірі 152 грн 64 коп.

Керуючись ст.ст. 123, 129, 238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче об`єднання "Завод малогабаритних конструкцій", ідентифікаційний код юридичної особи 37407480 (69014, м. Запоріжжя, вул. Олексія Поради, буд. 54) на користь Приватного акціонерного товариства «Костопільський завод скловиробів», ідентифікаційний код юридичної особи 30923971 (35000, Рівненська область, Костопільський район, м. Костопіль, вул. Дерев`яна, 7) 150080 (сто п`ятдесят тисяч вісімдесят) грн 00 коп. попередньої оплати, 10977 (десять тисяч дев`ятсот сімдесят сім) грн 19 коп. пені, 2 415 (дві тисячі чотириста п`ятнадцять) грн 86 коп. судового збору та 12 275 (дванадцять тисяч двісті сімдесят п`ять) грн 10 коп. витрат на професійну правничу допомогу.

3. В частині стягнення 55433 грн 21 коп. пені, 831 грн 50 коп. судового збору та 4 224 грн 90 коп. витрат на професійну правничу допомогу у позові відмовити.

4. Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до п. 17.5 Розділу ХI Перехідних положень ГПК України апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Апеляційна скарга може бути подана до Центрального апеляційного господарського суду через Господарський суд Запорізької області протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено та підписано 02.06.2021.

Суддя А.О. Науменко