ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2021 року Справа № 915/377/21

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Олейняш Е.М. при секретарі судового засідання Степановій І.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Акціонерного товариства комерційний банк Приватбанк, вул. Грушевського, буд. 1Д, м. Київ, 01001 ()

адреса для листування: вул. Набережна Перемоги, буд. 50, м. Дніпро, 49094

до відповідача Фермерського господарства Едельвейс-3, с. Улянівка, Братський район, Миколаївська область, 55452 ()

до відповідача ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 (ІПН НОМЕР_1 )

про стягнення грошових коштів в розмірі 164 556, 71 грн.

за участю представників сторін:

від позивача: Живолупов В.І., довіреність №2865-К-О від 15.07.2020 року;

від відповідачів: представники не з`явилися.

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду Миколаївської області звернулось Акціонерне товариство комерційний банк Приватбанк з позовною заявою, в якій просить суд стягнути солідарно з відповідача Фермерського господарства Едельвейс-3 та відповідача ОСОБА_1 заборгованість за договором № б/н від 10.01.2014 року в розмірі 164 556, 71 грн. (149 230, 17 грн. - заборгованість за кредитом; 14 878, 85 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 447, 69 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом).

І. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ.

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 29.03.2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. Розгляд справи по суті призначено в судовому засіданні на 27.04.2021 року.

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 27.04.2021 року відкладено розгляд справи в судовому засіданні на 17.05.2021 року.

Відповідачі явку повноважних представників в судові засідання 27.04.2021 та 17.05.2021 не забезпечили. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення (арк. 46-47, 54-55).

Відповідачами 17.05.2021 року до господарського суду Миколаївської області подано заяви (вх. № 7346/21 та 7345/21), які є ідентичним за змістом, в яких відповідачі, зокрема, просять суд розглядати справу у відсутності представника ФГ «Едельвейс-3» та відповідача ОСОБА_1 .

Заяви мотивовані введенням в Україні карантину через спалах у світі коронавірус, а представнику відповідача голові ФГ «Едельвейс-3» ОСОБА_1 та відповідачу ОСОБА_1 виповнилось 72 роки і він є особою, яка перебуває в зоні ризику при захворюванні цією хворобою.

Відповідно до ч. 3 ст. 196 ГПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 202 ГПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності представників відповідача.

В судовому засіданні 17.05.2021 року судом відповідно до ч. 1 ст. 240 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ІІ. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЙ УЧАСНИКІВ ПРОЦЕСУ.

1. Правова позиція позивача.

Підставою позову позивачем зазначено обставини щодо неналежного виконання відповідачем ФГ Едельвейс-3 зобов`язань за кредитним договором б/н від 10.01.2014 року, внаслідок чого утворилась заборгованість у спірній сумі. Крім того, позивач зазначає, що в забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором 15.04.2016 року було укладено договір поруки № POR461 між позивачем та ОСОБА_1 .

Позовні вимоги обґрунтовані положеннями ст. 15, 16, 525, 526, 530, 554, 610, 639 ЦК України та умовами договорів.

2. Правова позиція (заперечення) відповідачів.

Відповідачі не скористались наданим їм ч. 1, 2, 4 ст. 161 ГПК України правом на подання відзивів на позовну заяву.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідачами 17.05.2021 року до господарського суду Миколаївської області подано заяви (вх. № 7346/21 та 7345/21), які є ідентичним за змістом, в яких відповідачі, зокрема, зазначили, що позовні вимоги визнають в повному обсязі.

ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ЗМІСТ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН З ПОСИЛАННЯМ НА ДОКАЗИ, НА ПІДСТАВІ ЯКИХ ВСТАНОВЛЕНІ ВІДПОВІДНІ ОБСТАВИНИ.

Розглянувши матеріали справи, керуючись принципом верховенства права, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд встановив наступне.

Відповідно до п. 2 Статуту Акціонерного товариства комерційного банку Приватбанк (нова редакція), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 05.06.2019 року № 594 та погодженого Національним банком України 06.09.2019 року банк є правонаступником всіх прав та обов`язків Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПРИВАТБАНК", яке було правонаступником всіх прав та обов`язків закритого акціонерного товариства комерційний банк "ПРИВАТБАНК", яке було правонаступником всіх прав та обов`язків товариства з обмеженою відповідальністю комерційний банк "ПРИВАТБАНК".

10.01.2014 року ФГ «Едельвейс-3» в особі керівника (голови) Фабрикова І.І. було підписано Заяву на відкриття рахунку (поточний рахунок НОМЕР_2 , картковий рахунок НОМЕР_3 ) та Заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг, згідно з якою позичальник приєднався до Умов та правил надання банківських послуг", Тарифів Банку, що розміщені в мережі Інтернет на офіційному веб-сайті АТ КБ "ПРИВАТБАНК" (арк. 11).

Підписавши дану заяву, клієнт висловив свою згоду з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами банку, які разом з даною заявою складають Договір банківського обслуговування.

З урахуванням положень ст. 11, 627, 634, 639 ЦК України, ст. 174 ГК України, ФГ «Едельвейс-3», підписавши 10.01.2014 заяву про приєднання до Умов та правил надання послуг, по суті уклало з банком кредитний договір № б/н від 10.01.2014 року.

Відповідно до 3.18.1.16. Умов при укладанні договорів і угод, чи вчиненні інших дій, що свідчать про приєднання Клієнта до "Умов і правил надання банківських послуг" (або у формі "Заяви про відкриття поточного рахунку та картки із зразками підписів і відбитка печатки" або у формі авторизації кредитної угоди в системах клієнт-банк / інтернет клієнт- банк, або у формі обміну паперовій або електронній інформацією, або в будь-якій іншій формі), Банк і Клієнт допускають використання підписів Клієнта у вигляді електронно - цифрового підпису та/або підтвердження через пароль, спрямований Банком через верифікований номер телефону, який належить уповноваженій особі Клієнта з правом "першого" підпису. Підписання договорів і угод таким чином прирівнюється до укладання договорів та угод у письмовій формі.

У відповідності з ч. 2. ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Відповідно до п. 3.18.1.1. Умов кредитний ліміт на поточний рахунок надається на поповнення оборотних коштів та здійснення поточних платежів Клієнта, в межах кредитного ліміту. Техніко-економічне обґрунтування кредиту - фінансування поточної діяльності. Про розмір ліміту Банк повідомляє Клієнта на свій вибір або в письмовій формі, або через встановлені засоби електронного зв`язку Банка та Клієнта (системи клієнт-банк, інтернет клієнт банк, sms- повідомлення або інших).

Згідно із п. 3.18.1.3 Умов кредит надається в обмін на зобов`язання Клієнта щодо його повернення, сплаті відсотків та винагороди.

Відповідно до банківської довідки про розміри встановлених кредитних лімітів вих. № 40127NKBRS060 від 03.03.2021 клієнту ФГ «Едельвейс-3» 27.01.2014 на поточний рахунок НОМЕР_2 було встановлено кредитний ліміт 10 000, 00 грн., який в подальшому змінювався.

Згідно останньої зміни 25.05.2019 року розмір кредитного ліміту позичальнику ФГ «Едельвейс-3» було збільшено до 200 000, 00 грн., що підтверджуються довідкою про розміри встановлених кредитних лімітів № 40127NKBRS06O від 03.03.2021 року (арк. 22).

Отже, позивач свої зобов`язання за договором виконав належним чином та в повному обсязі, надавши позичальнику ФГ «Едельвейс-3» кредитний ліміт.

Проте, відповідач позичальник ФГ «Едельвейс-3» в період з 29.08.2019 по 06.10.2020, частково повернув отримані кредитні кошти, починаючи з 28.10.2020 прострочив виконання взятих на себе договірних зобов`язань щодо своєчасного повернення суми кредиту, у зв`язку з чим виникла заборгованість в розмірі 149 230, 17 грн. (тіло кредиту), що вбачається з розрахунку заборгованості (арк. 23-26).

01.09.2020 року заборгованість відповідача ФГ «Едельвейс-3» винесена банком на прострочку, що вбачається з банківської виписки за період з 01.01.2014 по 25.02.2021 (арк. 27).

Непогашення позичальником кредиту і стало підставою для звернення позивача до суду з даним позовом про стягнення з боржника та поручителя в солідарному порядку суми основного боргу (тіла кредиту) з урахуванням процентів та комісії.

ІV. ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ ТА ДЖЕРЕЛА ПРАВА, ЯКІ ЗАСТОСУВАВ СУД.

Враховуючи вищевикладене, на підставі ст. 11, 202, 509 ЦК України між сторонами на підставі договорів виникли господарські зобов`язання, які в силу ст. 525, 526 ЦК України, ст. 193 ГК України мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

1. Щодо вимоги про стягнення суми основного боргу (кредиту).

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Як зазначено судом вище, 25.05.2019 року розмір кредитного ліміту позичальнику ФГ «Едельвейс-3» було збільшено до 200 000, 00 грн., що підтверджуються довідкою про розміри встановлених кредитних лімітів № 40127NKBRS06O від 03.03.2021 року.

01.09.2020 року заборгованість відповідача ФГ «Едельвейс-3» в розмірі 200 000 грн. винесена банком на прострочку, що вбачається з банківської виписки за період з 01.01.2014 по 25.02.2021.

Відповідач позичальник ФГ «Едельвейс-3» 06.10.2020 року частково повернув отримані кредитні кошти (проведено оплату на суму 50 769, 83 грн.)., у зв`язку з чим виникла заборгованість в розмірі 149 230, 17 грн. (200 000, 00 грн. - 50 769, 83 грн.) (тіло кредиту), що вбачається з розрахунку заборгованості (арк. 23-26).

Суду не подано доказів погашення позичальником заборгованості за кредитом в розмірі 149 230, 17 грн., як і не спростовано позовних вимог в цій частині.

Вимога банку про стягнення кредиту (основного боргу) в сумі 149 230, 17 грн. є обґрунтованою, підставною та підлягає задоволенню. Крім того, судом враховано, що відповідачем ФГ «Едельвейс-3» визнано позовні вимоги в частині заборгованості за кредитом.

2. Щодо вимоги про стягнення відсотків у вигляді щомісячної комісії та відсотків, нарахованих на прострочену заборгованість.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором.

Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Обґрунтовуючи підстави для нарахування відсотків та комісії за користування кредитом, позивач посилається на розділ 3.18.4 Умов та правил надання банківських послуг.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 03.07.2019 у справі № 342/180/17 в аналогічному спорі вказала, що без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачці Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачкою кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Надані позивачем Правила надання банківських послуг ПриватБанку, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останньою і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору.

Відповідно до ч. 4 ст. 236 ГПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Виходячи з викладеного, суд не приймає до уваги положення, викладені в Умовах та правилах надання банківських послуг, що надані позивачем, щодо розміру процентів та комісії за користування кредитом, оскільки суду не надано доказів погодження з позичальником саме цієї редакції Умов та правил надання банківських послуг. Тож, при вирішенні даного спору суд керується лише умовами, що викладені в заявах, які безпосередньо підписані позичальником.

Судом також враховано, що суми погашення відсотків за користування кредитом не відповідають сумам, зазначеним в розрахунку заборгованості. Так, наприклад: в поданому банком розрахунку заборгованості в колонці найменувань «сплата процентів» за 01.08.2019 року вказано суму оплати 3 498, 36 грн. (арк. 25 на звороті), при цьому відповідно до банківської виписки 01.08.2019 року відповідачем ФГ «Едельвейс-3» сплачено суму в розмірі 3 384, 37 грн. (арк. 28). Аналогічно по іншим періодам.

Оскільки сторонами в договорі (Заяві приєднанні) не було передбачено розміру відсотків та комісії за користування кредитом, а законом її розмір для такого виду зобов`язань не передбачений, суд дійшов висновку про безпідставність вимоги банку про стягнення відсотків за користування кредитом в сумі 14 878, 85 грн. та комісії за користування кредитом в сумі 447, 69 грн.

Враховуючи вищевикладене, правові підстави для стягнення відсотків та комісії за користування кредитом відсутні, у зв`язку з необґрунтованістю та безпідставністю.

Щодо зазначення позивачем ФГ «Едельвейс-3» в заяві (іх. № 7346/21 від 17.05.2021) про визнання позовних вимог, в тому числі в частині стягнення заборгованості по процентам і комісії за користування кредитом, то суд зазначає наступне.

Суд керуючись ч. 4 ст. 191 ГПК України відмовляє у прийняті визнання відповідачем ФГ «Едельвейс-3» позову в частині позовних вимог про стягнення процентів та комісії за користування кредитом, оскільки нарахування останніх суперечить приписам ст. 1048 ЦК України.

В цій частині позову слід відмовити.

3. Щодо вимоги про стягнення заборгованості в солідарному порядку.

Позивачем зазначено, що з метою належного виконання зобов`язань клієнтом ФГ "Едельвейс-3" за кредитним договором № б/н від 10.01.2014 року між ПАТ комерційний банк ПРИВАТБАНК та ОСОБА_1 (поручитель) укладено договір поруки № POR461 від 15.04.2016 року (арк. 35-36).

Умовами договору сторони передбачили наступне.

Відповідно до п. 1.1 договору поруки предметом цього договору є надання поруки поручителем перед кредитором за виконання ФГ «Єдельвейс», юридична адреса якого: Миколаївська обл., м./смт Улянівка, пр./вул./пров. , буд. , код в ЄДРПОУ/ідентифікаційний номер фізичної особи - платника податків та інших обов`язкових платежів 24063011 (далі - боржник) зобов`язань за угодами-приєднання до:

п. 1.1.1 розділу 3.2.1 Кредитний ліміт Умов та правил надання банківських послуг, далі Угода 1, по сплаті:

а) процентної ставки за користування кредитом: за період користування кредитом згідно п. 3.2.1.4.1.2 Угоди 1 - 30 % річних для договорів забезпечених порукою, 34 % річних для договорів незабезпечених порукою; за період користування кредитом згідно п. 3.2.1.4.1.3 Угоди 1 - 60 % річних для договорів забезпечених порукою, 68 % річних для договорів незабезпечених порукою.

б) комісійної винагороди згідно п. 3.2.1.1.17 Угоди 1 в розмірі 3 % від суми перерахувань;

в) винагороди за використання ліміту відповідно до 3.2.1.4.4 Угоди 1 1-го числа кожного місяця у розмірі 0,9 % від суми максимального сальдо кредиту, що існувало на кінець банківського дня за попередній місяць;

г) кредиту в розмірі 80 000 грн.

Якщо під час виконання Угоди 1 зобов`язання боржника, що забезпечені цим договором збільшуються, внаслідок чого збільшується обсяг відповідальності поручителя, поручитель при укладенні цього договору дає свою згоду на збільшення зобов`язань за Угодою 1 в розмірі таких збільшень. Додаткових узгоджень про такі збільшення з поручителя не потрібні.

п. 1.1.2 до розділу 3.2.2 «Кредит за послугою «Гарантовані платежі» Умов та правил надання банківських послуг «Угода 2», по сплаті:

а) процентної ставки за користування кредитом за період користування кредитом згідно п. 3.2.2.2 «Угода 2» - 64 % річних;

б) винагород, штрафів, пені та інші платежі, відшкодувати збитки, у відповідності, порядку та строки, зазначені у «Угоді 2».

в) кредиту в розмірі 80 000 грн.

Якщо під час виконання Угоди 2 зобов`язання боржника, що забезпечені цим договором збільшуються, внаслідок чого збільшується обсяг відповідальності поручителя, поручитель при укладенні цього договору дає свою згоду на збільшення зобов`язань за Угодою 2 в розмірі таких збільшень. Додаткових узгоджень про такі збільшення з поручителя не потрібні.

Відповідно до п. 1.2 договору поруки поручитель відповідає перед кредитором за виконання зобов`язань за Угодою 1 та Угодою 2 в тому ж розмірі, що і боржник, включаючи сплату кредиту, процентів, нарахованих за користування кредитом, винагород, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків. Згідно цього пункту поручитель відповідає перед кредитором всіма власними коштами та майном, яке належить йому на праві власності.

Відповідно до п. 1.3 договору поруки поручитель з умовами "Угоди 1" та "Угоди 2" ознайомлений.

Відповідно до п. 1.5 Договору у випадку невиконання боржником зобов`язань за угодою 1 і/або угодою 2, боржник та поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники.

Відповідно до п. 2.1.2 договору поруки у випадку невиконання боржником якого-небудь зобов`язання, передбаченого п. 1.1 цього договору, кредитор має право направити поручителю вимогу із зазначенням невиконаного (их) зобов`язання (нь). Ненаправлення кредитором вказаної вимоги не є перешкодою та не позбавляє права кредитора звертатися до суду з вимогою виконати взяті на себе поручителем зобов`язання або вимагати від поручителя виконання взятих на себе зобов`язань іншими способами. Поручитель відповідає перед кредитором як солідарний боржник у випадку невиконання боржником зобов`язань за Угодою 1 і/або Угодою 2 незалежно від факту направлення чи ненаправлення кредитором поручителю передбаченої даним пунктом вимоги.

Відповідно до п. 2.4.1 Договору поручитель зобов`язаний виконати зобов`язання боржника, зазначені в направленій кредитором вимозі згідно п.п. 2.1.2 п. 2.1 цього договору.

Відповідно до п. 4.1 Договору сторони взаємно домовились, що порука за цим договором припиняється через 15 (п`ятнадцять) років після укладення цього договору. У випадку виконання боржником та/або поручителем всіх зобов`язань за угодою 1 і/або угодою 2 цей договір припиняє свою дію.

Відповідно до п. 5.1 Договору сторони домовились збільшити встановлену законом позову давність, дійшовши згоди, що до передбачених цим договором вимог кредитора до поручителя позовна давність встановлюється сторонами тривалістю 15 років.

Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Відповідно до ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку.

Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.

Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі.

Поручителем може бути одна особа або кілька осіб.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Дослідивши умови договору поруки № POR461 від 15.04.2016, судом встановлено, що його предмет визначено, як надання поруки поручителем перед кредитором за виконання ФГ «Єдельвейс» (код 24063011) зобов`язань за угодами приєднання до розділу 3.2.1 «Кредитний ліміт» Умов та правил надання банківських послуг, далі «Угода 1» та до розділу 3.2.2 «Кредит за послугою «Гарантовані платежі» Умов та правил надання банківських послуг «Угода 2».

З системного аналізу всіх умов вказаного договору поруки неможливо встановити яке саме основне зобов`язання забезпечене порукою, оскільки з наданого договору неможливо встановити ані правочин який, як основне зобов`язання, забезпечений порукою, ані поточний рахунок, на який надається послуга кредитний ліміт.

Відповідно до умов п. 1.1.1, п. 1.1.2 договору поруки від 15.04.2016 кредит в розмірі 80 000 грн. встановлено як за Угодою № 1, так і за Угодою № 2. Натомість, відповідно до банківської довідки про розміри встановлених кредитних лімітів на дату укладення договору поруки кредитний ліміт ФГ "Едельвейс-3" встановлено на рівні 0 (нуль) грн., що свідчить про неможливість забезпечення зобов`язання, яке на відповідну дату не існувало.

З системного аналізу всіх умов вказаного договору поруки неможливо встановити яке ж саме основне зобов`язання забезпечене порукою, оскільки з наданого договору неможливо встановити ані правочин який як основне зобов`язання забезпечене порукою, ані поточний рахунок на який надається послуга кредитний ліміт. Лише визначено особу, первинні зобов`язання якої забезпечені порукою.

Встановивши, що позивачем не доведено факту забезпечення на підставі договору поруки №POR990 від 22.02.2016 зобов`язань відповідача-1 саме за договором банківського обслуговування б/н від 18.02.2016, суди попередніх інстанцій дійшли правомірного висновку щодо відсутності у позивача підстав вимагати стягнення з відповідача-2 заборгованості відповідача-1 за вказаним договором банківського обслуговування як з солідарного боржника (п. 31, 33 постанови Верховного суду від 31.07.2019 у справі № 922/2913/18).

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відсутність у позивача підстав вимагати стягнення з відповідача ОСОБА_1 заборгованості відповідача ФГ "Едельвейс - 3" за вказаним договором банківського обслуговування як з солідарного боржника.

Щодо визнання позовних вимог відповідачем ОСОБА_1 (вх. 7345/21 від 17.05.2021 року), то суд керуючись ч. 4 ст. 191 ГПК України відмовляє у прийняті визнання відповідачем ОСОБА_1 позову, у зв`язку з тим, що визнання позовних вимог суперечить закону (ст. 553 ЦК України), оскільки вимоги позивача до відповідача ОСОБА_1 є безпідставними.

В позові до відповідача ОСОБА_1 судом відмовлено.

V. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Судовий збір в розмірі 2 238, 45 грн. слід відшкодувати позивачу з відповідача ФГ "Едельвейс-3".

Судовий збір в розмірі 229, 90 грн. слід покласти на позивача.

Керуючись ст. ст. 129, 191, 233, 236-238, 240, 241, 254, 256 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з відповідача Фермерського господарства Едельвейс-3, с. Улянівка, Братський район, Миколаївська обл., 55452 () на користь позивача Акціонерного товариства комерційний банк Приватбанк, вул. Грушевського, буд. 1Д, м. Київ, 01001 (); адреса для листування: вул. Набережна Перемоги, буд. 50, м. Дніпро, 49094:

- 149 230, 17 грн. (сто сорок дев`ять тисяч двісті тридцять грн. 17 коп.) - заборгованості за кредитом за договором № б/н від 10.01.2014 року;

- 2 238, 45 грн. (дві тисячі двісті тридцять вісім грн. 45 коп.) - витрат по сплаті судового збору.

3. Наказ видати позивачу після набрання рішенням законної сили.

4. Відмовити в позові в частині стягнення 14 878, 85 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом та 447, 69 грн. заборгованості по комісії за користування кредитом.

5. Відмовити в позові до відповідача ОСОБА_1 .

Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до ст. 241 ГПК України та може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені ст.ст. 253, 254, 256-259 ГПК України з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 Розділу XI "Перехідні положення" ГПК України.

Повний текст рішення складено 25.05.2021 року.

Суддя Е.М. Олейняш