ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" травня 2021 р. Справа№ 910/7686/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Владимиренко С.В.

суддів: Корсака В.А.

Демидової А.М.

за участю секретаря судового засідання Островерхої В.Л.

за участю представників сторін зазначених в протоколі судового засідання від 25.05.2021

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Лемтранс» та Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі філії «Центр транспортної логістики» Акціонерного товариства «Українська залізниця»

на рішення Господарського суду міста Києва від 22.12.2020 (повний текст складено 04.01.2021)

у справі №910/7686/20 (суддя Маринченко Я.В.)

за позовом Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі філії «Центр транспортної логістики» Акціонерного товариства «Українська залізниця»

до Товариство з обмеженою відповідальністю «Лемтранс»

про стягнення 119 5183,55 грн

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Центр транспортної логістики» Акціонерного товариства «Українська залізниця» (далі - позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Лемтранс» (далі - відповідач) про стягнення 1 143 043,20 грн плати за користування вагонами №67850859, №67650859 за межами України, 52 140,35 грн пені та 17 927,76 грн судового збору.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач в порушення умов Договору від 17.04.2014 №3105/122-2014 про надання послуг з організації перевезень вантажів у власних напіввагонах, в редакції Додаткової угоди від 01.12.2015 №4, не здійснив оплату за користування вагонами №67850859, №67650859 за межами України. Крім того, позивач нарахував відповідачу пеню у розмірі 52 140,35 грн згідно п. 4.3 Договору.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 22.12.2020 у справі №910/7686/20 позов задоволено частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Лемтранс» на користь Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі філії «Центр транспортної логістики» Акціонерного товариства «Українська залізниця» 1 143 043,20 грн плати за користування вагонами, а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 17 145,65 грн. В іншій частині позову суд відмовив.

Ухвалюючи вказане рішення, місцевий господарський суд дійшов висновку про те, що наявними в матеріалах справи доказами підтверджується факт надання послуг позивачем відповідачеві, проте всупереч умовам Договору - п. 2.2.10, не здійснив оплату за користування вагонами за межами території України, зокрема за вагоном №67850859 у період з 27.05.2017 по 30.11.2019 та вагоном №67681874 у період 26.05.2017 по 13.12.2019, внаслідок чого за ним утворилась заборгованість за користування вказаними вагонами за межами території України у розмірі 1 143 043,00 грн.

Щодо стягнення пені у розмірі 52 140,35 грн, то суд відмов через те, що укладений між сторонами договір було припинено відповідно до Додаткової угоди №5 від 02.04.2018, відповідно на час виникнення у відповідача обов`язку щодо оплати вартості користування вагонами за межами України після повернення вагонів на територію України у 2019 році положення договору щодо нарахування пені втратили чинність.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю «Лемтранс» звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 22.12.2020 у справі №910/7686/20 в частині задоволених позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача 1 143 043,20 грн плати за користування вагонами та ухвалити нове рішення в цій частині, яким відмовити у позові. В іншій частині рішення Господарського суду міста Києва від 22.12.2020 у справі №910/7686/20 залишити без змін.

В обґрунтування вимог та доводів апеляційної скарги відповідач посилається на те, що в рамках Договору №3105/122-2014 від 17.04.2014 про надання послуг з організації перевезень вантажів у власних напіввагонах, ТОВ «Лемтранс» не був Замовником послуги з організації перевезень вантажів у відношенні вагонів №67850859, №67681874, у яких вантажовідправником зазначено ПрАТ «Металургійний комбінат «Азовсталь», а вантажоодержувачем - ПАО «НЛМК». Відповідач зазначає, що після припинення дії Договору №3105/122-2014 від 17.04.2014 претензій щодо заборгованості від Залізниці не надходило. В накладних СМГС не зазначено, що плата за користування вагонами за межами України повинна здійснюватися ТОВ «Лемтранс».

Крім того, апелянт зазначає, що він не міг знати про те, що вагони №67681874, №67850859 були направлені на ремонт, оскільки позивач не повідомляв про технічну несправність спірних вагонів.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 22.01.2021 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Лемтранс» у справі №910/7686/20 передано на розгляд колегії суддів у складі: Владимиренко С.В. (головуючий суддя (суддя-доповідач)), судді: Демидова А.М., Ходаківська І.П.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 25.01.2021 відкладено розгляд питання про відкриття, повернення, залишення без руху або відмову у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Лемтранс» на рішення Господарського суду міста Києва від 22.12.2020 у справі №910/7686/20. Витребувано з Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/7686/20.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 17.02.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Лемтранс» на рішення Господарського суду міста Києва від 22.12.2020 у справі №910/7686/20. Розгляд апеляційної скарги призначено на 16.03.2021 об 11 год. 30 хв. Учасникам справи надано право подати відзив на апеляційну скаргу, заяви, клопотання, заперечення, пояснення до 05.03.2021.

16.03.2021 на адресу Північного апеляційного господарського суду надійшов письмовий відзив Акціонерного товариства «Українська залізниця» на апеляційна скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Лемтранс», надісланий на адресу апеляційного суду 12.03.2021, тобто з пропуском встановленого судом строку.

Позивач до відзиву на апеляційну скаргу надав заяву про поновлення пропущеного строку, пропуск процесуального строку обґрунтовує введенням на території України карантинних обмежень у зв`язку із запобіганням поширенню на території України коронавірусу Covid-19, через введення яких змінились умови праці працівників АТ «Укрзалізниця» та їх чисельність, що і призвело до пропуску строку подання відзиву на апеляційну скаргу.

Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 119 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подані заява, скарга, документи тощо), стосовно якої пропущено строк.

Згідно п. 4 Прикінцевих положень ГПК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд апеляційної інстанції, беручи до уваги вищевикладене, вважає за можливе поновити позивачу пропущений строк на подання відзиву на апеляційну скаргу відповідача на рішення Господарського суду міста Києва від 22.12.2020 у справі №910/7686/20.

Позивач за відзивом на апеляційну скаргу відповідача просить суд апеляційної інстанції залишити рішення Господарського суду міста Києва від 22.12.2012 у справі №910/7686/20 в частині задоволення позовних вимог про стягнення з ТОВ «Лемтранс» на користь АТ «Укрзалізниця» 1 143 043,20 грн плати за користування вагонами за межами України без змін.

Позивач, заперечуючи проти доводів, наведених в апеляційній скарзі відповідача, зазначає, що на виконання умов Договору №3105/122-2014 від 17.04.2014, відповідачу був наданий підкод платника - 9626080, а в накладних №№49943566, 50089960, обов`язок по складанню яких покладено на Замовника, вантажовідправником вказано код платника ТОВ «Лемтранс», що свідчить про наявність у відповідача обов`язку по оплаті за користування вагонами.

Як вказує позивач між сторонами підписано Акт наданих послуг №7 за період з 01 по 31 травня 2017 року, яким підтверджено надання послуг за Договором №3105/122-2014 від 17.04.2014, Акт надання послуг №5 від 31.05.2017, в якому фіксується операція, що відбулася, а в Акті №12 від 31.12.2019 включено плату за користування вагонами та перебування їх за межами території України по прибуттю вагонів на прикордонну станцію України.

Позивач зазначає, що Договір №3105/122-2014 від 17.04.2014 припинив свою дію Додатковою угодою №5 від 02.04.2018 у зв`язку із укладенням між сторонами Договору про організацію перевезень вантажів і проведення розрахунків за перевезення та надані залізничним транспортом послуги від 11.12.2017 №9656-Є/ЦТЛ-2017.

Щодо Акта наданих послуг від 28.02.2018 до Додаткової угоди, в якому зафіксовано, що заборгованість у відповідача перед позивачем відсутня, то вказаний Акт був складений до моменту повернення вагонів на територію України.

Стосовно доводів відповідача про технічний стан вагонів, то згідно Інформації про вагонні операції, яка була надана філією «ГІОЦ» АТ «Укрзалізниця» позивачем нараховано плату за користування вагонами в робочому парку за межами України. Крім того, відповідач в порушення п.п. 2.2.8, 2.2.10 Договору після вивантаження вагонів на станції призначення Новоліпецьк (Росія) не одразу повернув вагони на митну територію України.

Також, не погоджуючись з прийнятим рішенням, Акціонерне товариство «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Центр транспортної логістики» Акціонерного товариства «Українська залізниця» звернулася до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 22.12.2020 у справі №910/7686/20 та скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 22.12.2020 у справі №910/7686/20 в частині відмови у задоволені позовних вимог Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Центр транспортної логістики» Акціонерного товариства «Українська залізниця» про стягнення 52 140,35 грн пені, ухваливши в цій частині нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. В іншій частині рішення Господарського суду міста Києва від 22.12.2020 у справі №910/7686/20 залишити без змін.

В обґрунтування вимог та доводів апеляційної скарги позивач посилається на те, що судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального права, зокрема ст. 599, ч. 4 ст. 631 Цивільного кодексу України та порушено норми процесуального права, викладені в ст.ст. 73, 74, 76, 77, 78 Господарського процесуального кодексу України, оскільки судом не досліджено умови Договору, викладені у п. 4.3 Договору, за якими сторони домовились, що стягнення пені здійснюється в межах строку позовної давності, встановленого для стягнення заборгованості за надані послуги (абз. 4 п. 4.3 Договору).

Як вказує позивач, Додатковою угодою №5 від 02.04.2018 сторони вирішили припинити дію Договору про надання послуг з організації перевезень вантажів у власних напіввагонах від 17.04.2014 №3105/122-2014, при цьому сторони погодили, що обов`язки, виконання яких розпочалося до моменту набрання чинності цією додатковою угодою, повинні бути виконані сторонами у порядку, передбаченому умовами Договору, а тому внаслідок порушення відповідачем п. 2.2.10 Договору відповідач зобов`язаний сплатити позивачу пеню, передбачену п. 4.3 Договору.

Протоколом передачі судової справи (апеляційної скарги, заяви, картки додаткових матеріалів) раніше визначеному головуючому судді (судді-доповідачу) (складу суду) від 15.02.2021 апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Центр транспортної логістики» Акціонерного товариства «Українська залізниця» у справі №910/7686/20 передано на розгляд колегії суддів у складі: Владимиренко С.В. (головуючий суддя (суддя-доповідач)), судді: Демидова А.М., Ходаківська І.П.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 17.02.2021 апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі філії «Центр транспортної логістики» Акціонерного товариства «Українська залізниця» на рішення Господарського суду міста Києва від 22.12.2020 у справі № 910/7686/20 залишено без руху.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 10.03.2021 клопотання Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі філії «Центр транспортної логістики» Акціонерного товариства «Українська залізниця» про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 22.12.2020 у справі №910/7686/20 задоволено та поновлено пропущений строк. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі філії «Центр транспортної логістики» Акціонерного товариства «Українська залізниця» на рішення Господарського суду міста Києва від 22.12.2020 у справі №910/7686/20. Розгляд апеляційної скарги призначено на 13.04.2021 о 12 год. 15 хв. Учасникам справи надано право подати відзив на апеляційну скаргу, пояснення, клопотання до 31.03.2021.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 16.03.2021 об`єднано в одне апеляційне провадження апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Лемтранс» та Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі філії «Центр транспортної логістики» Акціонерного товариства «Українська залізниця» на рішення Господарського суду міста Києва від 22.12.2020 у справі №910/7686/20 для спільного розгляду. Відкладено розгляд апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Лемтранс» на рішення Господарського суду міста Києва від 22.12.2020 у справі №910/7686/20 на 13.04.2021 о 12 год. 15 хв.

29.03.2021 на адресу Північного апеляційного господарського суду надійшов письмовий відзив відповідача на апеляційну скаргу позивача, за яким відповідач просить суд апеляційної інстанції апеляційну скаргу позивача залишити без задоволення, рішення Господарського суду міста Києва від 22.12.2020 у справі №910/7686/20 в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача 52 140,35 грн пені залишити без змін.

Заперечуючи проти апеляційної скарги позивача відповідач посилається на те, що згідно Акта наданих послуг №2 від 28.02.2018 підписаного сторонами до Договору від 17.04.2014 №3105/122-2014 та розшифрувань до нього, зобов`язання відповідача були виконані у повному обсязі. Після закінчення дії Договору на адресу відповідача претензій щодо заборгованості не надходило, а тому нарахування заборгованості вже після розірвання договору є безпідставним, а позовні вимоги про стягнення пені є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Також 29.03.2021 від відповідача на адресу Північного апеляційного господарського суду надійшли письмові заперечення на відзив позивача на апеляційну скаргу відповідача, в яких відповідач просив суд апеляційної інстанції поновити пропущений строк на подання заперечень та скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 22.12.2020 у справі №910/7686/20 в частині задоволених позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача 1 143 043,20 грн плати за користування вагонам та ухвали нове рішення в цій частині, яким відмовити у позові. В іншій частині рішення Господарського суду міста Києва від 22.12.2020 у справі №910/7686/20 залишити без змін. В обґрунтування пропуску строку на подання заперечень відповідач посилається на несвоєчасне отримання відзиву позивача на апеляційну скаргу відповідача.

Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 119 ГПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подані заява, скарга, документи тощо), стосовно якої пропущено строк.

Враховуючи обставини, викладені відповідачем у заяві про поновлення процесуального строку, суд апеляційної інстанції вважає за можливе поновити такий строк та прийняти до розгляду заперечення на відзив позивача на апеляційну скаргу відповідача.

У зв`язку з перебуванням головуючого судді (судді-доповідача) Владимиренко С.В. на лікарняному з 22.03.2021 по 14.04.2021 включно, судове засідання у справі №910/14329/20, призначене на 13.04.2021 не відбулося.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 15.04.2021 розгляд справи №910/7686/20 призначено на 25.05.2021 о 11 год. 30 хв.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.05.2021 у зв`язку із перебуванням судді Ходаківської І.П., яка не є головуючим суддею (суддею-доповідачем) у даній справі 25.05.2021 у відпустці, справу №910/7686/20 передано на розгляд колегії суддів: головуючий суддя - Владимиренко С.В., судді Демидова А.М., Корсак В.А.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 24.05.2021 прийнято апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Лемтранс» та Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі філії «Центр транспортної логістики» Акціонерного товариства «Українська залізниця» на рішення Господарського суду міста Києва від 22.12.2020 у справі №910/7686/20 колегією суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: Владимиренко С.В. - головуючий суддя, судді Демидова А.М., Корсак В.А.

Представник позивача у судовому засіданні 25.05.2021 підтримав доводи, викладені у його апеляційній скарзі та просив її задовольнити, скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 22.12.2020 у справі №910/7686/20 в частині відмови у задоволені позовних вимог позивача про стягнення 52 140,35 грн пені, ухваливши в цій частині нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. В іншій частині рішення Господарського суду міста Києва від 22.12.2020 у справі №910/7686/20 залишити без змін. Апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення.

Представник відповідача у судовому засіданні 25.05.2021 підтримав доводи, викладені у його апеляційній скарзі та просив її задовольнити, скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 22.12.2020 у справі №910/7686/20 в частині задоволених позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача 1 143 043,20 грн плати за користування вагонами та ухвалити нове рішення в цій частині, яким відмовити у позові. В іншій частині рішення Господарського суду міста Києва від 22.12.2020 у справі №910/7686/20 залишити без змін. Апеляційну скаргу позивача залишити без задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши доводи апеляційних скарг, відзивів на них, заперечень на відзив, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів встановила наступне.

01.12.2015 між ТОВ «Лемтранс» (далі - Замовник) та ПАТ «Українська залізниця» (далі - Виконавець) укладено Додаткову угоду №4 до Договору про надання послуг з організації перевезень вантажів у власних напіввагонах від 17.04.2014 №3105/122-2014, у зв`язку з чим сторони домовились викласти договір у новій редакції (далі - Договір), за умовами якого Виконавець зобов`язується за плату і за рахунок Замовника виконати або організувати виконання визначених цим договором послуг, пов`язаних з організацією внутрішніх та міжнародних перевезень вантажів у власних напіввагонах. (т.1, а.с. 19-34).

Згідно з п. 2.2.1, 2.2.7, 2.2.9, 2.2.10, 2.2.11, 2.2.12, 2.2.13, 2.2.20 Договору обов`язками Замовника є: пред`являти або організовувати пред`явлення Замовлення на перевезення відповідно до правил планування перевезень вантажів через АС «Месплан»; проводити оплату за надані послуги, пов`язані з організацією перевезень вантажів, та інші додаткові послуги, пов`язані з перевезеннями вантажів, які замовлені Замовником, відповідно до розділу 3 договору; забезпечувати належне оформлення перевізних документів із зазначенням підкоду платника, наданого Замовнику Виконавцем у письмовій формі; забезпечувати своєчасне повернення вагонів із-за кордону. Вносити плату за користування вагонами в робочому стані за час перебування їх за межами України за цінами, узгодженими за договором, крім випадків отримання Виконавцем за окремими договорами з іншими юридичними особами. Згода Замовника вносити плату за користування вагонами за межами України, а також організовувати усунення поточних технічних несправностей вагонів за межами України у випадках та за процедурою, передбаченими даним договором, підтверджується відміткою в перевізному документі відповідно до п. 2.2.20 цього договору. Плата за користування за межами України нараховується за весь час з моменту передачі вагону на інозалізницю на прикордонній станції до моменту прийому вагону на прикордонній станції України за кожну добу з округленням не повної доби до повної за правилами математики. При організації перевезень згідно заявок Замовника з наступним здійсненням на території інозалізниці після вивантаження попутного завантаження на територію України чи транзитом по Україні за заявкою іншої юридичної особи плата нараховується з моменту передачі вагону на інозалізницю на прикордонній станції до моменту прибуття на станцію завантаження за межами України з додаванням 2 діб на виконання вивантажувальних робіт та митних процедур, якщо не передбачено іншого порядку; при організації перевезень за межі України надавати одержувачам інструкції щодо повернення вагонів на територію України за перевізними документами, якщо не встановлено іншого порядку; самостійно оформляти або організовувати оформлення перевізних документів і документів, необхідних для виконання митних та інших процедур державного контролю; інформувати Виконавця про всі обставини, які перешкоджають відправленню та просуванню вагонів з причин, які не залежать від Виконавця; забезпечувати внесення в графу 3 накладної УМВС відмітки «Плата за користування за межами України________(вказується найменування Замовника або іншого платника, що уклав відповідну угоду з Виконавцем та код обліку розрахунків)». У разі відсутності зазначеної відмітки, плата за користування вагонами за межами України сплачується Замовником.

Відповідно до п. 2.3.1, 2.3.2, 2.3.6 Договору Замовник має право: виступати платником додаткових послуг, пов`язаних з організацією перевезень вантажів, які замовлені Замовником, у всіх видах сполучення в межах України, а також послуг, які надаються за вільними тарифами, на підставі укладених і окремих договорів; самостійно укладати договори про організацію перевезень вантажів із підприємствами, які зацікавлені в перевезеннях вантажів та виконувати всі юридичні дії пов`язані з виконанням укладених договорів; відмовитися від прийняття вагонів у випадках, якщо виключається можливість використання Замовником вагонів під перевезення вантажу внаслідок їх технічної або комерційної непридатності, або таких, що надані без заявки Замовника. Непридатність вагонів у комерційному та/або технічному відношенні оформляється одним із повідомлень форми ВУ-23М, ВУ-25М та/або актами форми ГУ-23, оформленими згідно зі Статутом залізниць України та Правилами перевезень вантажів.

У пунктах 2.4.3, 2.4.4, 2.4.5, 2.4.6, 2.4.10 Договору Виконавець зобов`язаний, Здійснювати розрахункові операції пов`язані з оплатою залізничного тарифу, послуг пов`язаних з Відправленням або виданою вантажу та інших послуг, пов`язаних з організацією перевезень вантажів замовлених Замовником; перелік послуг, по яким, за замовленням Замовника, розраховується Виконавець, зазначається в Додатку 1 до Договору; складати акти наданих послуг з нарахуванням сум платежів згідно з розділу 3 Договору та надавати їх для узгодження Замовнику; для проведення обліку нарахованої плати за користування вагонами за межами України надавати Замовнику (за його зверненням) код обліку розрахунків, згідно п. 2.2.20; щодобово повідомляти Замовника про вагони, які затримані за межами України через технічну несправність.

Згідно з п. 3.1, 3.2 Договору загальна ціна договору складається із суми наданих послуг, пов`язаних з організацією перевезень вантажів, вартість яких визначається сторонами відповідно до п. 3.4.1 цього Договору. Оплата послуг відповідно до Договору здійснюється Сторонами у національній валюті України, на умовах попередньої оплати. У разі, якщо сума передоплати перевищує розмір вартості наданих послуг, то сума перевищення враховується, як попередня оплата за організацію майбутніх звезень.

Загальна ціна Договору визначається Сторонами в Протоколі погодження договірної ціни, який є невід`ємною частиною цього Договору (Додаток №2 Договору) (п. 3.4.1 Договору).

Згідно Протоколу погодження договірної ціни до Договору вартість (ціна) послуг з організації перевезення вантажів Замовника згідно з наданими заявками по кожному вагону включає в себе, зокрема плату на користування вагонами за межами України, яка складає 21,03 швейцарських франків (без урахування ПДВ) за добу та сплачується в гривнях згідно з курсом швейцарського франку до гривні відповідно до курсу встановленого НБУ на перший робочий день місяця, що передує місяцю в якому будуть надаватися послуги. Розмір плати за користування вагонами за межами України в гривні буде розміщуватися на офіційному сайті філії «ЦТЛ» ПАТ «Укрзалізниця». (т. 1, а.с. 33-34).

Відповідно до п. 3.7 Договору час перебування вагону в неробочому парку (за винятком ремонтів, вказаних у п. 2.2.15) через технічні несправності, які виникли в процесі експлуатації (з моменту оформлення ВУ-23М до моменту оформлення ВУ-36М) виключається з загального часу користування, що підлягає оплаті відповідно до п. 2.2.10.

Згідно з п. 9.2 Договору закінчення строку дії цього договору не звільняє сторін від відповідальності за його порушення, які мали місце під час дії цього договору.

Пунктом 9.1 Договору визначено, що договір набирає чинності з дати його підписання та діє до 31.12.2016, а в частині проведення розрахунків за надані послуги, пов`язані з перевезенням вантажів - до повного здійснення розрахунків.

Додатковою угодою №5 від 02.04.2018 у зв`язку із укладенням Замовником Договору про організацію перевезень вантажів і проведення розрахунків за перевезення та надані залізничним транспортом послуги від 11.12.2017 №9656-Є/ЦТЛ-2017, Сторони вирішили припинити дію Договору про надання послуг з організації перевезень вантажів у власних напіввагонах від 17.04.2014 №3105/122-2014 за взаємною згодою з моменту підписання цієї Додаткової угоди. (т.1, а.с. 40).

Листом №УТЛЦ-10/2272 від 24.04.2014 позивачем повідомлено відповідачу код платника - №9626080, який присвоєно відповідно до Договору. Крім того відповідача попереджено, що зазначений код є конфіденційною інформацією, відповідальність за неправомірне використання коду несе відповідач. У разі неправомірного використання коду відправником, Замовник (відповідач) розраховується з Основним виконавцем за здійснене перевезення, а спірні питання вирішує без участі Основного виконавця. (т.1, а.с. 36-38).

Судом встановлено, що 22.05.2017 оформлено накладну №50089960 та до неї дорожню відомість №50089960, за якими вантажовідправник - ПрАТ «Металургійний комбінат «Азовсталь», станція відправлення - Сартана УЗ; вантажоодержувач - ПАО «НЛМК», станція призначення Новолипецьк РЖД, код платника за організацію перевезень №9626080, який присвоєно ТОВ «Лемтранс», що зазначено у графі 23 накладної та дорожньої відомості, прикордонні станції переходів: Тополі-експ. (431801 УЗ; Соловей-експ. (439701) РЖД, станція здачі вагонів по Україні - Куп`янськ - Сортувальний, станція приймання вагонів по Росії - Валуйки. (т.1, а.с. 43-44, 49-50).

27.05.2017 вагон передано на прикордонну станцію інзалізниці, що підтверджується передавальною поїзною відомістю №2395 від 27.05.2017. (т.1, а.с. 56-60, 156).

87 діб (у період з 12.06.2017 по 28.08.2017 та з 20.11.2019 по 30.11.2019) за межами України вагон перебував у неробочому парку, що підтверджується даними філії «Головний інформаційно обчислювальний центр» АТ «Укрзалізниця», сформованими на основі обміну даними між залізничними адміністраціями на підставі оформлених повідомлень про ремонт або технічне обслуговування вагона ВУ-23М та повідомлення про приймання вагонів з ремонту форми ВУ-36М. (т.1, а.с. 41-42).

30.11.2019 вагон №67850859 повернуто інзалізницею на прикордонну станцію Тополі Південної залізниці (Україна) (станція приймання Куп`янськ-Сортувальний), що підтверджується передавальною відомістю №44175 від 30.11.2019. (т.1, а.с. 65-67).

Таким чином, загальний строк, за який відповідач має сплатити плату за користування вагоном №67850859 за межами України становить 831 день, з урахуванням перебування вагону у неробочому стані, що складає 566 409,60 грн, з розрахунку: 568,00 грн * 831 * 20% ПДВ.

22.05.2017 оформлено накладну №49943566 та до неї дорожню відомість №49943566, за якими вантажовідправник - ПрАТ «Металургійний комбінат «Азовсталь», станція відправлення - Сартана УЗ; вантажоодержувач - ПАО «НЛМК», станція призначення Новолипецьк РЖД, код платника за організацію перевезень №9626080, який присвоєно ТОВ «Лемтранс», що зазначено у графі 23 накладної та дорожньої відомості, прикордонні станції переходів: Тополі-експ. (431801 УЗ; Соловей-експ. (439701) РЖД, станція здачі вагонів по Україні - Куп`янськ - Сортувальний, станція приймання вагонів по Росії - Валуйки. (т.1, а.с. 45-46, 47-48).

26.05.2017 вагон передано на прикордонну станцію інзалізниці, що підтверджується передавальною поїзною відомістю №2368 від 25.05.2017. (т.1, а.с. 51-55).

85 діб (у період з 12.06.2017 по 28.08.2017 та з 03.12.2019 по 13.12.2019) за межами України вагон перебував у неробочому парку, що підтверджується даними філії «Головний інформаційно обчислювальний центр» АТ «Укрзілазниця», сформованими на основі обміну даними між залізничними адміністраціями на підставі оформлених повідомлень про ремонт або технічне обслуговування вагона ВУ-23М та повідомлення про приймання вагонів з ремонту форми ВУ-36М. (т.1, а.с. 41-42, 156).

13.12.2019 вагон №67681874 повернуто інзалізницею на прикордонну станцію Тополі Південної залізниці (Україна) (станція приймання Куп`янськ-Сортувальний), що підтверджується передавальною відомістю №44291 від 13.12.2019. (т.1, а.с. 68-70).

Таким чином, загальний строк, за який відповідач має сплатити плату за користування вагоном №67681874 за межами України становить 846 день, з урахуванням перебування вагону у неробочому стані, що складає 576 633,60 грн, з розрахунку: 568,00 грн * 846 * 20% ПДВ.

Загальна вартість плати за користування вагонами №№67850859, 67681874 за межами України становить 1 143 043,20 грн.

Листом №ЦТЛ-19/2414 від 20.12.2019 позивач звернувся до відповідача із вимогою про сплату дебіторської заборгованості у розмірі 1 143 465,97 грн, що виникла при нарахуванні плати за користування вагонами за час їх перебування за межами України. (т.1, а.с. 92).

Відповідач листом №51 від 17.01.2020 повідомив позивача про те, що відповідно до накладних №50089960, №49943566 відповідач не був стороною за договором зазначених перевезень за умов яких з`явилися спірні питання. Окрім того, відповідач зазначив, що дію Договору №3105/122-2014 від 17.04.2014 між сторонами припинено відповідно до Додаткової угоди №5 від 02.04.2017, та наразі у відповідача відсутня будь-яка заборгованість перед позивачем. (т.1, а.с. 93).

Згідно ст. 908 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) перевезення вантажу здійснюється за договором перевезення. Загальні умови визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Умови перевезення вантажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Відповідно до ч. 5 ст. 307 Господарського кодексу України (далі - ГК України) умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб`єктів господарювання за цими перевезеннями встановлюються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами.

Статтею 316 ГК України визначено, що за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов`язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов`язаних з перевезенням вантажу. Договором транспортного експедирування може бути встановлений обов`язок експедитора організувати перевезення вантажу транспортом і за маршрутом, вибраним експедитором або клієнтом, укладати від свого імені або від імені клієнта договір перевезення вантажу, забезпечувати відправку і одержання вантажу, а також виконання інших зобов`язань, пов`язаних із перевезенням. Договором транспортного експедирування може бути передбачено надання додаткових послуг, необхідних для доставки вантажу (перевірка кількості та стану вантажу, його завантаження та вивантаження, сплата мита, зборів і витрат, покладених на клієнта, зберігання вантажу до його одержання у пункті призначення, одержання необхідних для експорту та імпорту документів, виконання митних формальностей тощо). Плата за договором транспортного експедирування здійснюється за цінами, що визначаються відповідно до глави 21 цього Кодексу.

Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Статутом залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 №457 (далі - Статут) визначено обов`язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, організацій, установ і громадян, які користуються залізничним транспортом. Статутом регламентуються порядок укладання договорів, організація та основні умови перевезення вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти, основні положення експлуатації залізничних під`їзних колій, а також взаємовідносини залізниць з іншими видами транспорту. Перевезення залізницями вантажів, пасажирів, багажу і вантажобагажу у міжнародному сполученні здійснюється відповідно до

угод про залізничні міжнародні сполучення (ст. 4 Статуту).

Згідно із ст. 13 Угоди про міжнародне залізничне вантажне сполучення (УМВС) від 01.11.1951, до якої Україна приєдналася 05.06.1992, перевезення вантажів може здійснюватися із застосуванням накладної ЦІМ/СМГС. Зразок накладної, а також правила щодо її заповнення і застосування містяться в Керівництві по накладної ЦІМ/ СМГС (додаток 6 до цієї Угоди). Правила перевезень вантажів, зазначені в статті 8 «Правила перевезень вантажів» цієї Угоди, застосовуються в частині, що не обумовленої в Керівництві по накладної ЦІМ/СМГС.

Так, відповідно до Додатку до УМВС Правила перевезення вантажів визначені пояснення до заповнення накладної. Зокрема в п. 23 СМГС «Сплата провізних платежів» вказуються скорочені найменування перевізників в порядку, відповідному черговості здійснення ними перевезення відповідно до даних графи «Перевізники», найменування платників кожному з них і підстави для оплати (код платника, дата і номер договору і т.д.).

Як вірно встановлено судом, у спірних накладних в п. 23 зазначено код платника - №9626080, який присвоєно відповідачу відповідно до Договору.

Крім того, за умовами, укладеного між сторонами Договору, обов`язок по оформленню провізних документів із зазначенням підкоду платника покладено на Замовника.

Таким чином, відображення підкоду платника в накладних №49943566 та №№50089960 свідчить про те, що саме відповідач є Замовником перевезень та має сплатити на користь Залізниці плату за користування вагонами №67850859, 67681874 за межами України.

Крім того, позивачем нараховано плату за перевезення вантажу в межах України від станції відправлення Сартана Донецької залізниці з призначенням на прикордонну станцію Тополі Південної залізниці, а ТОВ «Лемтранс» сплачено тариф за перевезення вантажу, який складається з інфраструктурної складової для вагонів парку залізниць та вагонної складової плати. Сторонами підписано Акт наданих послуг №5 за період з 01 по 31 травня 2017 року та підтверджується витягом з переліку перевізних документів щодо оплати відповідачем тарифу за перевезення вантажу в межах України саме за накладними №49943566 та №50089960. (т.1, а.с. 78, 79).

Вказане спростовує доводи відповідача про те, що він не був замовником за перевезення згідно накладних №49943566 та №№50089960.

Відповідно до ч. 1 ст. 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до ч. 3 ст. 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності.

Частиною 1 ст. 547 ЦК України визначено, що правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання вчиняється у письмовій формі.

Пунктом 4.3 Договору сторони погодили, що у разі виникнення заборгованості за надані послуги з організації перевезення вантажів Замовник сплачує пеню в розмірі однієї облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня, від суми боргу за кожний день прострочення платежу до моменту повного погашення заборгованості, але не більше шести місяців від дня виникнення заборгованості.

Судом першої інстанції встановлено, що позивачем нараховано відповідачу пеню у розмірі 26 929,07 грн за вагон №67850859 за період з 04.12.2019 по 30.04.2020 та пеню у розмірі 25 211,28 грн за вагон №67681874 за період з 13.12.2019 по 30.04.2020, тобто поза межами дії Договору, внаслідок чого судом підставно відмовлено позивачу у стягненні з відповідача пені на загальну суму 52140,35грн.

Доводи позивача про те, що Додатковою угодою №5 від 02.04.2018 сторони вирішили припинити дію Договору про надання послуг з організації перевезень вантажів у власних напіввагонах від 17.04.2014 №3105/122-2014, при цьому сторони погодили, що обов`язки, виконання яких розпочалося до моменту набрання чинності цією додатковою угодою, судом апеляційної інстанції оцінюється критично, оскільки обов`язки - зобов`язання не є забезпеченням (неустойкою, пенею) у розумінні цивільного законодавства України.

Згідно з ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до ст.ст. 76, 77 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За таких обставин, місцевий господарський суд дійшов обґрунтованого висновку про часткове задоволення позову.

Відповідно до ч. 4 ст. 11 ГПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі «Серявін та інші проти України» зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною, залежно від характеру рішення.

У справі «Трофимчук проти України» Європейський суд з прав людини також зазначив, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод.

В п. 53 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Федорченко та Лозенко проти України» від 20.09.2012 зазначено, що при оцінці доказів суд керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Тобто, аргументи сторони мають бути достатньо вагомими, чіткими та узгодженими.

Доводи наведені апелянтами в апеляційних скаргах не спростовують правильних висновків суду першої інстанції, при цьому апеляційним судом при винесені даної постанови було надано обґрунтовані та вичерпні висновки доводам сторін із посиланням на норми матеріального і процесуального права, які підлягають застосуванню.

Відповідно до ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що рішення Господарського суду міста Києва від 22.12.2020 у справі №910/7686/20 прийнято з повним та всебічним дослідженням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Лемтранс» та Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі філії «Центр транспортної логістики» Акціонерного товариства «Українська залізниця» задоволенню не підлягають.

Згідно ст. 129 ГПК України судові витрати за розгляд апеляційних скарг покладаються на апелянтів.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Лемтранс» та Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі філії «Центр транспортної логістики» Акціонерного товариства «Українська залізниця» на рішення Господарського суду міста Києва від 22.12.2020 у справі №910/7686/20 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 22.12.2021 у справі №910/7686/20 залишити без змін.

3. Судові витрати за апеляційний перегляд покладаються на Товариство з обмеженою відповідальністю «Лемтранс» та Акціонерне товариство «Українська залізниця» в особі філії «Центр транспортної логістики» Акціонерного товариства «Українська залізниця».

4. Матеріали справи №910/7686/20 повернути до Господарського суду міста Києва.

5. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у господарських справах в порядку і строки, визначені в ст. ст. 287, 288, 289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 31.05.2021.

Головуючий суддя С.В. Владимиренко

Судді В.А. Корсак

А.М. Демидова