ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"31" травня 2021 р. Справа № 926/767-б/15

За заявою публічного акціонерного товариства "ПІРЕУС БАНК МКБ", м.Київ

до приватної фірми "Інтервал", м. Чернівці

про банкрутство

Суддя Дутка В.В.

Представники сторін - не викликалися

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Господарського суду Чернівецької області перебуває справа №926/767-б/15 про банкрутство приватної фірми "Інтервал".

Постановою від 31.08.2016 приватну фірму "Інтервал" визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором банкрута призначено Кучака Ю.Ф.

Ухвалою від 19.02.2020 припинено повноваження ліквідатора Кучака Ю.Ф. Призначено ліквідатором банкрута арбітражного керуючого Гусара І.О.

21.02.2020 на виконання ухвали Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18.02.2020 матеріали справи №926/767-б/15 надіслані до касаційної інстанції.

16.04.2020 до суду від арбітражного керуючого Гусара І.О. надійшло клопотання про зобов`язання вчинити дії, а саме зобов`язати ОСОБА_1 передати обладнання для вторинної переробки полімерів, серійний номер 03.

Ухвалою від 22.04.2020 відкладено вирішення питання про прийняття вищевказаного клопотання до повернення матеріалів справи до Господарського суду Чернівецької області.

25.05.2021 матеріали справи №926/767-б/15 повернулися до Господарського суду Чернівецької області.

Розглянувши клопотання ліквідатора про зобов`язання вчинити дії, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст.61 КУзПБ, ліквідатор з дня свого призначення здійснює такі повноваження: приймає у своє відання майно боржника, забезпечує його збереження; формує ліквідаційну масу; вживає заходів, спрямованих на пошук, виявлення та повернення майна банкрута, що знаходиться у третіх осіб.

Згідно ст. 387 Цивільного кодексу України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Виходячи із змісту клопотання ліквідатора та норм чинного законодавства суд вважає, що ліквідатором банкрута заявлена вимога про захист права власності банкрута, яка підлягає розгляду за правилами позовного провадження.

Згідно ч. 1 ст. 2 Кодексу України з процедур банкрутства, провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.

Відповідно до приписів статті 7 Кодексу України з процедур банкрутства господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника. Склад учасників розгляду спору визначається відповідно до Господарського процесуального кодексу України. Господарський суд розглядає спори, стороною в яких є боржник, за правилами, визначеними Господарським процесуальним кодексом України. За результатами розгляду спору суд ухвалює рішення.

При розгляді вказаного клопотання та доданих до нього документів судом встановлено, що клопотання подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 Господарського процесуального кодексу України. При цьому суд керувався наступним.

Частиною першою статті 162 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

Відповідно до п. 3 частини 3 ст. 162 ГПК України позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці, обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.

Відповідно до статті 164 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують: 1) відправлення іншим учасникам справи копії позовної заяви і доданих до неї документів; 2) сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Частиною 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно з частиною 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" ставка судового збору за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. За подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру ставка судового збору становить - 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За умовами статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2021 рік", з 01 січня 2021 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 2270,00 грн.

Згідно ст. 163 ГПК України ціна позову визначається:

1) у позовах про стягнення грошових коштів - сумою, яка стягується, або сумою, оспорюваною за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку;

2) у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна;

3) у позовах, які складаються з кількох самостійних вимог, - загальною сумою всіх вимог.

Судом встановлено, що ліквідатор звернувся з вимогою про витребування майна вартістю 2461289,00 грн., однак, всупереч п.2 частини 1 ст. 164 ГПК України позивачем не надано доказів сплати судового збору (2461289,00 грн. х 1,5%= 36919,34 грн).

Згідно ч. 1 ст. 174 ГПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Згідно ч. 2 ст. 174 ГПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Відтак, ліквідатору необхідно подати господарському суду у 5 денний строк з дня отримання даної ухвали докази сплати судового збору у встановленому законом порядку та розмірі з вищевказаних вимог.

Суд звертає увагу позивача, що за умовами ч. 3, 4 ст. 174 ГПК України, якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до господарського суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому ст. 176 цього Кодексу. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Керуючись статтями 162, 164, 174, 232-235 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Клопотання ліквідатора Гусара І.О. про зобов`язання вчинити дії залишити без руху.

2. Заявнику у 5 денний строк з дня отримання даної ухвали подати Господарському суду Чернівецької області:

докази сплати судового збору в сумі 36919,34 грн.

3. Роз`яснити, що в разі не усунення недоліків у встановлений судом строк, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулась з позовною заявою на підставі ч. 4 ст.174 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Ухвалу підписано 31.05.2021.

Суддя В.В.Дутка