ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" травня 2021 р. м. Київ Справа № 911/904/21

Суддя Конюх О.В., при секретарі судового засідання Манілець А.С., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом комунального підприємства Білоцерківської міської ради «Білоцерківський вантажний авіаційний комплекс», м. Біла Церква Київської області,

до відповідача товариства з обмеженою відповідальністю «Прінтінвест», м. Біла Церква Київської області,

про стягнення 93 370,43 грн.

без виклику представників сторін;

СУТЬ СПОРУ:

позивач комунальне підприємство Білоцерківської міської ради «Білоцерківський вантажний авіаційний комплекс», м. Біла Церква Київської області (далі КП БМР «БВАК»), звернувся до господарського суду Київської області з позовом від 22.03.2021 до відповідача товариства з обмеженою відповідальністю «Прінтінвест», м. Біла Церква Київської області (далі ТОВ «Прінтінвест»), в якому просить суд стягнути з відповідача заборгованість за договором оренди від 07.10.2019 № 1096 у загальній сумі 93 370,43 грн., з яких: 89 476,24 грн. заборгованості з орендної плати (за період липень 2020 - лютий 2021), пеня у сумі 3 119,41 грн. (за період 21.08.2020 21.03.2021), 3% річних у сумі 774,78 грн. (за період 21.08.2020 21.03.2021), а також здійснити розподіл судових витрат.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору оренди від 07.10.2019 № 1096 в частині сплати грошових коштів за оренду стоянки № 43 площею 1 309,0 кв. м та частини стоянки № 45 площею 900,0 кв. м, розташованих у Київській обл., м. Біла Церква, Гайок, 4-А, за період з липня 2020 по лютий 2021, у зв`язку з чим за відповідачем рахується прострочена заборгованість, за наявності якої позивач нарахував передбачену договором пеню у сумі 3119,41 грн. та відповідно до ст. 625 ЦК України три проценти річних у сумі 774,78 грн.

Ухвалою господарського суду Київської області від 31.03.2021 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі № 911/904/21 за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання (без виклику учасників справи). Цією ж ухвалою судом встановлено відповідачу строк для подання відзиву протягом п`ятнадцяти днів з дати вручення відповідної ухвали.

29.04.2021 до господарського суду Київської області від представника відповідача надійшов відзив від 28.04.2021 на позов, в якому відповідач просить суд відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. Заперечення обґрунтовані тим, що рішеннями Уряду з 12.03.2020 на території України запроваджено карантин, дію якого у подальшому було продовжено. При цьому, рішенням Уряду (постанова КМУ від 16.03.2020 № 215) було встановлено ряд обмежень, а саме: заборонено роботу суб`єктів господарювання, яка передбачає приймання відвідувачів, зокрема, закладів громадського харчування (ресторанів, кафе тощо), торговельно-розважальних центрів, інших закладів розважальної діяльності, фітнес-центрів, закладів культури, торговельного і побутового обслуговування населення, крім роздрібної торгівлі продуктами харчування, пальним, засобами гігієни, лікарськими засобами та виробами медичного призначення, засобами зв`язку, провадження банківської та страхової діяльності, а також торговельної діяльності і діяльності з надання послуг з громадського харчування із застосуванням адресної доставки замовлень за умови забезпечення відповідного персоналу засобами індивідуального захисту, що у свою чергу суттєво обмежило можливість здійснення господарської діяльності суб`єктами господарювання.

ТОВ «Прінтінвест» здійснює наступні види діяльності: діяльність посередників у торгівлі товарами широкого асортименту (основний), надання допоміжних послуг у лісовому господарстві, лісопильне та стругальне виробництво, неспеціалізована оптова торгівля, складське господарство, транспортне оброблення вантажів, консультування з питань комерційної діяльності й керування. Відтак, зважаючи на специфіку діяльності відповідача та у зв`язку з запровадженням карантину та вищезазначених обмежень у здійсненні господарської діяльності, відповідач об`єктивно не міг використовувати об`єкт оренди з 17.03.2020 через обставини, за які він не відповідає.

Посилаючись на пункт 14 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, представник відповідача стверджує, що відповідач неодноразово звертався до керівництва позивача з проханням про звільнення та в подальшому про зменшення орендних платежів на період дії карантину у зв`язку з неможливістю використання об`єкта оренди через обставини, за які відповідач не відповідає. Однак, сторонами згоди досягнуто не було.

Крім того, 29.04.2021 до господарського суду Київської області від представника відповідача надійшли заперечення проти розгляду справи № 911/904/21 у порядку спрощеного позовного провадження. Представник відповідача вказує, що у зв`язку з скрутним фінансовим становищем у період пандемії, результат розгляду даної справи для відповідача має вагоме значення. Крім того, представник вказує, що для відповідача вкрай важливим є участь представника у судовому засіданні з метою надання додаткових пояснень та запитань, що можуть виникнути під час розгляду справи.

Ухвалою господарського суду Київської області від 30.04.2021 заперечення представника відповідача - ТОВ «Прінтінвест» від 28.04.2021 проти розгляду справи №911/904/21 у порядку спрощеного позовного провадження залишено без задоволення з мотивів, наведених в ухвалі, та продовжено розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без виклику представників.

17.05.2021 до господарського суду Київської області надійшла відповідь від 14.05.2021 на відзив, в якій позивач стверджує, що приписи пункту 14 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, на які представник відповідача посилається у відзиві на позов, як на підставу для звільнення від сплати орендної плати, не поширюються на суб`єктів господарювання, які впродовж дії карантину фактично здійснювали діяльність з використанням цього майна у своїй господарській діяльності у повному обсязі, а також на договори найму комунального майна, яке належить територіальній громаді.

Позивач твердить, що відповідно до закону плата за користування нерухомим майном (його частиною) підлягає зменшенню (а не відміні, як зазначає представник відповідача) за вимогою наймача, тобто потрібна ще й вольова дія з боку орендаря звернення до орендодавця з вимогою про зменшення орендної плати. Втім, така вимога не може бути задоволена, оскільки частиною 4 пункту 14 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України імперативно визначено, що ця норма не поширюється на договори найму майна, яке належить територіальній громаді. У свою чергу, орендоване за договором оренди від 07.10.2019 № 1096 майно є комунальною власністю територіальної громади м. Біла Церква.

Представник позивача зазначив, що сторони договору автоматично не звільняються від відповідальності за невиконання договірних зобов`язань на підставі доповнення про карантин. У кожному конкретному випадку сторона, яка потрапила під дію форс-мажорних обставин, повинна довести причинно-наслідковий зв`язок між карантином і своєю неможливістю виконати договірне зобов`язання. Тобто, сторона, яка потрапила під дію форс-мажорних обставин, повинна довести, що вказані обставини стали причиною невиконання зобов`язання. Таким чином, відповідач має довести, що саме запровадження карантинних заходів призвело до унеможливлення виконання конкретних зобов`язань за договором.

Натомість, як зазначає представник позивача, заборгованість зі сплати орендної плати у відповідача виникла з грудня 2019 року (за три місяці до введення карантинних обмежень). Відповідач жодного разу не порушував перед позивачем питання щодо звільнення від орендної плати чи зменшення орендної плати; доказів звернення до позивача з питань звільнення або зменшення орендної плати відповідачем не представлено.

Отже, враховуючи, що відповідач ТОВ «Прінтінвест» у порушення чинного законодавства та договору оренди безпідставно та неправомірно допустив невиконання зобов`язання зі сплати орендних платежів за договором оренди від 07.10.2019 №1096, позивач просить суд задовольнити позов у повному обсязі.

Розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи у порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у главі 10 розділу ІІІ Господарського процесуального кодексу України.

Розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться (ч. ч. 1-2 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України).

Суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі (ст. 248 Господарського процесуального кодексу України).

Суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше (ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши позов КП Білоцерківської міської ради «Білоцерківський вантажний авіаційний комплекс» до ТОВ «Прінтінвест» про стягнення 93 370,43 грн., дослідивши наявні у матеріалах справи докази та оцінивши їх в сукупності, суд

УСТАНОВИВ:

відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, зокрема з правочинів.

Згідно зі статтею 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Майново-господарські зобов`язання між суб`єктами господарювання виникають на підставі договорів (ст. 179 Господарського кодексу України) і сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору (ст. 627 Цивільного кодексу України).

07.10.2019 між КП БМР «БВАК» (орендодавець) та ТОВ «Прінтінвест» (орендар) укладено договір оренди № 1096 (далі Договір), згідно з яким орендодавець передає в оренду, а орендар приймає в строкове платне користування з метою стоянки автомобільного транспорту частину стоянки № 43 площею 1 309,0 кв. м та частину стоянки № 45 площею 900,0 кв. м (далі майно), розташовані за адресою : Гайок, 4-А, м. Біла Церква, Київська обл., 09104, яка перебуває на балансі орендодавця.

Відповідно до умов цього Договору:

- передача майна в оренду здійснюється за актом прийму-передачі згідно з додатком № 2, який є невід`ємною частиною даного Договору (п. 2.1. Договору). Мета оренди: стоянка автомобільного транспорту (пункт 1.3);

- майно вважається переданим орендодавцю з моменту підписання сторонами акта прийму-передачі. Ініціювання складання акта прийому-передачі про повернення майна з оренди покладається на орендодавця (п. 2.3. Договору);

- розмір орендної плати (додаток № 1) визначається на підставі Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу (далі Методика) і становить 10 713,36 грн., у т.ч. 20% ПДВ 1 785,56 грн., за базовий місяць оренди та перераховується орендарем орендодавцю не пізніше двадцятого числа місяця, наступного за звітним (п. 3.1. Договору);

- розмір орендної плати за кожен наступний місяць визначається шляхом коригування розміру місячної орендної плати за попередній місяць на офіційно встановлений індекс інфляції за попередній місяць (п. 3.2. Договору);

- розмір орендної плати змінюється у разі зміни Методики, цін і тарифів та в інших випадках, передбачених законодавчими актами України та рішеннями Білоцерківської міської ради. Внесення змін до цього Договору, пов`язаних зі зміною орендної плати, є обов`язковим для сторін. Відмова орендаря від внесення змін до цього Договору, пов`язаних зі зміною розміру орендної плати, є підставою для дострокового розірвання Договору, згідно чинного законодавства (п. 3.3. Договору);

- орендна плата сплачується по день фактичного звільнення майна та передачі його орендодавцю за актом прийому-передачі включно (п. 3.5. Договору);

- у разі несплати орендарем орендної плати 2 місяці підряд, орендодавець має право ставити питання про дострокове розірвання Договору у встановленому чинним законодавством порядку (п. 7.4. Договору);

- за несвоєчасне внесення орендної плати орендар сплачує орендодавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від суми недоплати за кожний день прострочення платежу. У разі зміни облікової ставки Національного банку України відповідно змінюється і розмір пені (п. 8.2. Договору);

- при припиненні дії цього Договору, у тому числі у разі відмови орендодавця від продовження Договору та у випадку, передбаченому п. 7.4. цього Договору, орендар зобов`язаний сплатити заборговану суму орендної плати та пеню у повному обсязі включно по день фактичного звільнення орендованого майна та передачі його орендодавцю за актом прийому-передачі (п. 8.3. Договору).

Цей Договір діє з 07.10.2019 по 30.09.2022 (п. 10.1. Договору).

Статтею 626 Цивільного кодексу України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до пункту 1.1 Статуту, К ПБМР «БВАК» засноване на комунальній власності територіальної громади міста Біла Церква і підпорядковане Білоцерківській міській раді. Згідно пункту 5.1 Статуту, майно комунального унітарного підприємства перебуває у комунальній власності і закріплюється за підприємством на праві господарського відання. Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 15.05.2020 №209166042, нерухоме майно, яке є предметом оренди за договором, належить до комунальної власності територіальної громади міста Біла Церква в особі Білоцерківської міської ради.

Укладений правочин за своєю правовою природою є договором найму (оренди), за яким правовідносини сторін у справі регулюються Главою 58 Цивільного кодексу України, параграфом 5 Глави 29 Господарського кодексу України та спеціальним Законом України «Про оренду державного та комунального майна».

Приписами частини 1 статті 283 Господарського кодексу України, частини 1 статті 759 Цивільного кодексу України визначено, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Відповідно до статті 761 цього Кодексу право передання майна у найм має власник речі або особа, якій належать майнові права. Наймодавцем може бути також особа, уповноважена на укладення договору найму.

Зміст правовідносин сторін та мета договору полягає у тому, що позивач передав відповідачу у тимчасове користування майно - частину стоянки № 43 площею 1 309,0 кв. м та частину стоянки № 45 площею 900,0 кв.м з метою стоянки автомобільного транспорту, що породжує для відповідача обов`язок належним чином сплачувати за тимчасове користування передбачену договором орендну плату.

Передача майна в оренду сторонами оформлена відповідним актом від 07.10.2019.

Відповідно до статті 286 Господарського кодексу України орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством. Орендна плата встановлюється у грошовій формі. Залежно від специфіки виробничої діяльності орендаря орендна плата за згодою сторін може встановлюватися в натуральній або грошово-натуральній формі. Строки внесення орендної плати визначаються в договорі.

Нормами статті 188 Господарського кодексу України встановлено, що зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або договором (частина 1 названої статті).

Якщо судовим рішенням договір розірвано, договір вважається розірваним з дня набрання чинності даним рішенням, якщо іншого строку набрання чинності не встановлено за рішенням суду (ч. 5 ст. 188 Господарського кодексу України).

Рішенням господарського суду Київської області від 25.02.2021 у справі № 911/2446/20 (повний текст якого складено 08.04.2021) позов КП Білоцерківської міської ради «Білоцерківський вантажний авіаційний комплекс» до ТОВ «Прінтінвест» задоволено у повному обсязі. Вирішено розірвати договір оренди майна від 07.10.2019 № 1096, зобов`язано ТОВ «Прінтінвест» звільнити і повернути за актом приймання-передачі КП БМР «БВАК» частину стоянки № 43 площею 1 309,0 кв. м та частину стоянки № 45 площею 900,0 кв. м, що розташовані за адресою: Київська обл., м. Біла Церква, Гайок, 4-А; стягнуто з ТОВ «Прінтінвест» на користь КП БМР «БВАК» заборгованість з орендної плати у сумі 76 438,74 грн., пеню у сумі 3 379,64 грн., 3% річних у сумі 662,16 грн. та витрати по сплаті судового збору у сумі 4 204,00 грн. У задоволенні зустрічного позову ТОВ «Прінтінвест» до КП Білоцерківської міської ради «Білоцерківський вантажний авіаційний комплекс» про звільнення від сплати орендних платежів з 17.03.2020 і до завершення дії карантину відмовлено повністю.

Разом із тим, станом на день вирішення спору у справі №911/904/21, рішення господарського суду Київської області від 25.02.2021 у справі № 911/2446/20 не набрало законної сили, відтак договір оренди, укладений по 30.09.2022, є чинним.

Відповідно до частини 3 статті 18 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» орендар зобов`язаний вносити орендну плату своєчасно і у повному обсязі. Частинами 1 та 3 статті 19 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» передбачено, що орендар за користування об`єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків господарської діяльності. Строки внесення орендної плати визначаються у договорі.

Пунктами 3.1.-3.3. Договору визначено, що розмір орендної плати (додаток № 1) визначається на підставі Методики і становить 10 713,36 грн., у т.ч. 20% ПДВ 1 785,56 грн., за базовий місяць оренди та перераховується орендарем орендодавцю не пізніше двадцятого числа місяця, наступного за звітним. Розмір орендної плати за кожен наступний місяць визначається шляхом коригування розміру місячної орендної плати за попередній місяць на офіційно встановлений індекс інфляції за попередній місяць. Розмір орендної плати змінюється у разі зміни Методики, цін і тарифів та в інших випадках, передбачених законодавчими актами України та рішеннями Білоцерківської міської ради. Внесення змін до цього Договору, пов`язаних зі зміною орендної плати, є обов`язковим для сторін. Відмова орендаря від внесення змін до цього Договору, пов`язаних зі зміною розміру орендної плати, є підставою для дострокового розірвання Договору, згідно чинного законодавства.

Позивач заявив до стягнення орендну плату за період з липня 2020 року по лютий 2021 року загалом у сумі 89 476,24 грн.

Позивач представив суду сформовані КП Білоцерківської міської ради «Білоцерківський вантажний авіаційний комплекс» рахунки-фактури за спірний період на загальну суму 89 476,24 грн., а саме:

від 31.07.2020 № СФ-0002101 на суму 11 071,38 грн.,

від 31.08.2020 № СФ-0002434 на суму 11 004,95 грн.,

від 30.09.2020 № СФ-0002787 на суму 10 982,94 грн.,

від 31.10.2020 № СФ-0003141 на суму 11 037,85 грн.,

від 30.11.2020 № СФ-0003476 на суму 11 148,23 грн.,

від 31.12.2020 № СФ-0003831 на суму 11 293,16 грн.,

від 31.01.2021 № СФ-0000183 на суму 11 394,80 грн.,

від 28.02.2021 № СФ-0000462 на суму 11 542,93 грн.

Перевіривши суми до сплати, вказані в рахунках-фактурах, суд встановив, що вони виконані відповідно до закону, Договору та арифметично вірно.

Разом із тим, за умовами укладеного Договору оренди сплата орендної плати не поставлена у залежність від виставлення рахунків, а є обов`язком орендаря визначати її розмір відповідно до Методики та Договору шляхом коригування на офіційно встановлений індекс інфляції за попередній місяць та сплачувати не пізніше 20-го числа місяця, наступного за звітним (пункти 3.2., 3.5. Договору оренди).

Статтями 610, 612 Цивільного кодексу України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

В силу статті 193 Господарського кодексу України та статей 525, 526 Цивільного кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язань або їх зміна не допускається.

Нормою частини 2 статті 218 Господарського кодексу України визначено, що учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

Доказів оплати відповідачем орендної плати за період оренди з липня 2020 року по лютий 2021 року суду не подано. Позивач твердить, що орендна плата не сплачувалась, відповідач вказаний факт не заперечує, однак твердить про своє право на звільнення від орендної плати на перід дії карантину.

З метою досудового врегулювання спору позивач звертався до відповідача з письмовою претензією від 02.03.2021 № 67/02/2021, в якій вимагав від останнього у семиденний термін від дати отримання даної вимоги погасити заборгованість по орендній платі за весь час фактичного користування майном (період: липень 2020 лютий 2021). Факт надсилання зазначеної претензії разом з рахунками-фактурами за липень 2020 лютий 2021 підтверджується копією опису від 02.03.2021 вкладення у цінний лист № 5.

Доказів того, що відповідач задовольнив вимогу позивача або надав на неї обґрунтовану відповідь суду не подано.

Також, доказів звернення до позивача з питань звільнення або зменшення орендної плати, на які відповідач посилається у відзиві на позов, суду також не представлено.

Пунктом 14 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, на який посилається відповідач, установлено, що з моменту встановлення карантину, введеного Постановою Кабінету Міністрів України "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" від 11 березня 2020 року N 211 (із наступними змінами і доповненнями), і до його відміни (скасування) в установленому законом порядку, плата за користування нерухомим майном (його частиною) підлягає зменшенню за вимогою наймача, який здійснює підприємницьку діяльність з використанням цього майна, впродовж усього часу, коли майно не могло використовуватися в підприємницькій діяльності наймача в повному обсязі через запроваджені обмеження та (або) заборони.

У випадку, визначеному абзацом першим цього пункту, розмір плати за користування майном не може перевищувати сукупний (пропорційно до орендованої площі) обсяг витрат, які наймодавець здійснив або повинен буде здійснити за відповідний період для внесення плати за землю, сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, і сплати вартості комунальних послуг.

Зазначені витрати покладаються на наймача як плата за користуванням майном за відповідний період пропорційно площі нерухомого майна, яку він наймає відповідно до договору, якщо договором не передбачений обов`язок наймача самостійно сплатити ці витрати повністю або частково.

Ця норма не поширюється на суб`єктів господарювання, які впродовж дії карантину фактично здійснювали діяльність з використанням цього майна в своїй господарській діяльності в повному обсязі, а також на договори найму майна, яке належить територіальній громаді.

Суд встановив, що нерухоме майно, яке є предметом оренди за договором, належить до комунальної власності територіальної громади міста Біла Церква в особі Білоцерківської міської ради.

З огляду на викладене, норми пункту 14 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України не поширюються на спірний договір. Крім того, відповідач не довів, що звертався до орендодавця про зменшення орендної плати, та не довів, що через запроваджений карантин не використовував орендоване комунальне майно у своїй господарській діяльності.

При цьому заборони, встановлені Постановою КМУ від 16.03.2020 №215, не поширюються на вид діяльності орендаря, який здійснюється з використанням орендованого майна (стоянка автомобільного транспорту).

З огляду на викладене, твердження позивача про те, що орендоване майно не могло бути використане відповідачем у спірний період через обставини, за які він не відповідає, не доведені жодними доказами та судом відхиляються.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до частини 2 статті 614 Цивільного кодексу України відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.

За приписами частин 2 та 3 статті 13 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, установлених законом.

Обов`язок доказування і подання доказів встановлено статтею 74 Господарського процесуального кодексу України, за якою кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч. 3 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідач доказів на спростування вимог позивача, які підтверджені документально, не подав.

З огляду на викладене, вимога позивача про стягнення з відповідача основного боргу з орендної плати в сумі 89476,24 грн. є обгрунтованою, законною та такою, яку належить задовольнити.

Позивач також нарахував та просить суд стягнути з відповідача пеню загалом у сумі 3 119,41 грн. за період з 21.08.2020 по 21.03.2021.

Згідно з частиною 1 статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями в цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання зобов`язання.

Відповідно до частини 2 статті 343 Господарського кодексу України платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до правил обрахунку строків (ст. 253 Цивільного кодексу України) період обчислення пені починається з наступного дня після дати, в якій зобов`язання з оплати мало бути виконано. Відповідно до частини 6 статті 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язань припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано, якщо інше не встановлено законом або договором.

Інше встановлено пунктами 8.2., 8.3. Договору, відповідно до якого сторони погодили, що за несвоєчасне внесення орендної плати орендар сплачує орендодавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від суми недоплати за кожний день прострочення платежу. При припиненні дії цього Договору, у тому числі у разі відмови орендодавця від продовження Договору та у випадку, передбаченому п. 7.4. цього Договору, орендар зобов`язаний сплатити заборговану суму орендної плати та пеню у повному обсязі включно по день фактичного звільнення орендованого майна та передачі його орендодавцю за актом прийому-передачі.

Позивач також нарахував та просить суд стягнути з відповідача 3% річних у сумі 774,78 грн. за період з 21.08.2020 по 21.03.2021.

Відповідно до частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлено договором або законом.

Формулювання статті 625 Цивільного кодексу України, коли нарахування процентів тісно пов`язується із застосуванням індексу інфляції, орієнтує на компенсаційний, а не штрафний характер відповідних процентів, а тому 3 % річних та інфляційні не є неустойкою у розумінні положень ст. 549 Цивільного кодексу України та ст. 230 Господарського кодексу України, відтак, обмеження нарахування шістьма місяцями відповідно до ст. 232 Господарського кодексу України до 3% річних не застосовується.

За змістом наведеної норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3% річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Здійснивши власний розрахунок пені та 3% річних, за кожним з прострочених платежів окремо, з наступного дня після спливу строку виконання грошового зобов`язання (із врахуванням того, що 20.09.20, 20.12.2020 та 20.02.2021 припадають на вихідні, відтак у порядку частини 5 ст. 254 ЦК України строк оплати спливає у перший за ними робочий день) і по дату розрахунку, не виходячи при цьому за межі заявленого позивачем періоду:

Місяць орендистрок оплатифактично сплаченозаборгованість, грн.період простроченняПеня, грн. 3% річних, грн.
Липень 202020.08.2020 11 071,3821.08.2020-21.03.2021778,92193,49
Серпень 202021.09.2020 11 004,9522.09.2020-21.03.2021658,79163,47
Вересень 202020.10.2020 10 982,9421.10.2020-21.03.2021553,04137,03
Жовтень 202020.11.2020 11 037,8521.11.2020-21.03.2021443,62109,67
Листопад 202021.12.2020 11 148,2322.12.2020-21.03.2021334,7582,44
Грудень 202020.01.2021 11 293,1621.01.2020-21.03.2021228,0355,69
Січень 202122.02.2021 11 394,8023.02.2021-21.03.2021106,4625,29
Лютий 202122.03.2021 11 542,93
всього 89 476,24 3103,61767,08
суд встановив, що з відповідача на користь позивача належить до стягнення пеня у сумі 3103,61 грн., 3% річних у сумі 767,08 грн., відтак вказані вимоги належить задовольнити частково.

За таких обставин, повно та ґрунтовно дослідивши матеріали справи, перевіривши на відповідність закону та дійсним обставинам справи розрахунки заборгованості, надані позивачем, суд задовольняє позов КП Білоцерківської міської ради «Білоцерківський вантажний авіаційний комплекс» частково, приймає рішення про стягнення з ТОВ «Прінтінвест» 89 476,24 грн. основного боргу, 3103,61 грн. пені та 767,08 грн. 3% річних.

Оскільки спір у справі виник у результаті неправильних дій відповідача, що призвело до необхідності позивачу звертатися до суду та нести додаткові витрати на сплату судового збору, суд, відповідно до свого права, передбаченого ч. 9 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладає на відповідача відшкодування позивачу судового збору у мінімальному встановленому законом розмірі повністю.

У позовній заяві позивач зазначив попередній розрахунок витрат на професійну правничу допомогу 35 000,00 грн.

Відповідно до частини 3 статті 126 Господарського процесуального кодексу України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно із частиною 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Позивач не подав жодних доказів на підтвердження вказаних витрат на правову допомогу адвоката.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 4, 12, 73-92, 129, 236, 238, 240, 242, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов КП Білоцерківської міської ради «Білоцерківський вантажний авіаційний комплекс» задовольнити частково.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Прінтінвест» (09100, Київська обл., м. Біла Церква, Сквирське шосе, буд. 227-Т, ідентифікаційний код 38057315)

на користь Комунального підприємства Білоцерківської міської ради «Білоцерківський вантажний авіаційний комплекс» (09104, Київська обл., м. Біла Церква, Гайок, буд. 4-А, ідентифікаційний код 30797746)

89 476,24 грн. (вісімдесят дев`ять тисяч чотириста сімдесят шість гривень двадцять чотири копійки) основного боргу,

3103,61 грн. (три тисячі сто три гривні шістдесят одну копійку) пені,

767,08 грн. (сімсот шістдесят сім гривень вісім копійок) 3% річних,

2 270,00 грн. (дві тисячі двісті сімдесят гривень нуль копійок) судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

3. У задоволенні решти вимог відмовити.

Дане рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення відповідно до ст. ст. 240-241 Господарського процесуального кодексу України .

Повний текст рішення підписано 02.06.2021

Суддя О.В. Конюх