ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"25" травня 2021 р.м. Одеса Справа № 916/793/21

Господарський суд Одеської області у складі суді Демешина О. А., при секретарі судового засідання Рибці Ю. Е., розглянувши справу № 916/793/21

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "ФРАМ ШИППІНГ" (код 33659764; 68540, Одеська обл., Тарутинський район, смт. Бородіно, вул. Андріанова, буд. 37)

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Одеська торгова компанія" (код 42854854; 65003, м. Одеса, вул. Церковна, буд. 19)

про стягнення 69183,69 грн.

з підстав стягнення вартості втраченого вантажу

За участю представників сторін:

від позивача: Проніна В.М.

від відповідача: Філіппова Е.Г.

СУТЬ СПОРУ: 24.03.2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю "ФРАМ ШИППІНГ" (далі Позивач) звернулось до Господарського суду Одеської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Одеська торгова компанія" (далі Відповідач) про стягнення 69183,69 грн. вартості втраченого вантажу.

26.03.2021 року, суд відкрив провадження по справі, ухвалив розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з викликом сторін, призначив судове засідання, встановив відповідачу строк для надання відзиву на позов із урахуванням вимог ст.165 ГПК України в строк, встановлений ч.1 ст.251 ГПК України п`ятнадцять днів з дня вручення ухвали суду про відкриття провадження по справі.

06.05.2021 року через канцелярію суд отримав від Відповідача відзив на позовну вимогу, яким відповідач позов не визнав.

Під час розгляду справи представник Позивача позов підтримав, представник Відповідача проти позову заперечив.

Суд оголошував перерву у судовому засіданні 20.05.2021 року.

В С Т А Н О В И В:

01.07.2020 року між TOB «АТ Каргілл» (Клієнт) та Позивачем (Експедитор) було укладено договір транспортного експедирування № А 27/2020 від 01.07.2020 року, відповідно до п. 1.1. якого Експедитор зобов`язується від свого імені або від імені Клієнта, за плату і за рахунок Клієнта виконати та/або організувати виконання визначених цим Договором послуг.

Згідно з п. 1.5. Договору експедирування протягом виконання Договору вантаж залишається власністю Клієнта без права самостійного розпорядження ним Експедитором.

П. 4.1. Договору визначено, що сторони несуть відповідальність за невиконання або неналежне виконання своїх зобов`язань за цим договором.

Згідно п. 4.2. Договору сторона, що залучила третю особу до виконання своїх зобов`язань за цим договором, несе перед іншою стороною відповідальність за невиконання або неналежне виконання зобов`язань цією третьою особою як за власні дії/бездіяльність.

Відповідно до п. 7.1. Договору кінцева вага та якість вантажу визначається після його прибуття в кінцевий пункт призначення.

П. 7.2. Договору передбачено, що Експедитор несе повну майнову відповідальність за нестачу Вантажу, виявлену при вивантаженні, що перевищує 0,19% від маси нетто при завантажені (невиправдана нестача).

17.07.2020 року між ТОВ „ФРАМ ШИППІНГ (Позивач по справі) та ТОВ „Одеська торгова компанія (Відповідач по справі) було укладено Договір № Авто-1600 про надання послуг з транспортного експедирування автомобільним транспортом, згідно п. 1.1. якого Відповідач зобов`язався за плату та за рахунок Позивача надавати транспортно-експедиційні послуги, що пов`язані з організацією та забезпеченням перевезення зернових, зернобобових, олійних культур та продуктів їх переробки («Вантаж») автомобільним транспортом («Послуги»), а Позивач зобов`язався прийняти та оплатити надані Відповідачем послуги, відповідно до умов даного Договору.

У відповідності до п. 4.1. Договору за невиконання або неналежне виконання зобов`язань за цим Договором сторони несуть відповідальність, відповідно до норм чинного законодавства України та цим Договором. Сторона, що порушила свої зобов`язання за цим Договором повинна негайно усунути ці порушення.

Пунктом п. 4.6. вищевказаного Договору передбачалось, що ТОВ „Одеська торгова компанія, як експедитор несе повну матеріальну відповідальність за збереження вантажу під час перевезення. Експедитор несе відповідальність за втрату вантажу, якщо кількість втраченого вантажу перевищує норми природної втрати, передбаченої цим Договором. При цьому, кількість фактично доставленого вантажу визначається шляхом зважування на повірених електронних автомобільних вагах у пункті приймання вантажу з внесенням відповідної відмітки в товарно-транспортній накладній.

Пунктом 4.7. Договору встановлено, що вантаж вважається доставленим без втрати, якщо різниця між вагою, переданою до перевезення, визначеною на вагах в пункті відвантаження і вагою, визначеною в пункті призначення при перевезенні транспортним засобом для зернових, зернобобових, олійних культур та продуктів їх переробки становить - 0,19%. Де 0,07% складає природні втрати вантажу при перевезенні автомобільним транспортом та 0,12% допустима похибка на вагах при зважуванні транспортного засобу.

При цьому, понаднормові нестачі розраховуються сумарно за цілий об`єм згідно кожної Додаткової угоди.

Так, відповідно до додаткової угоди № 2 від 17 липня 2020 року до договору про надання послуг з транспортного експедирування автомобільним транспортом № Авто-1600 Експедитор (Відповідач) зобов`язався за рахунок Клієнта (Позивача) організувати перевезення вантажу ріпаку, за маршрутом: пункт завантаження Завод Каргілл місто Каховка, Херсонська обл., пункт вивантаження ЄВТ Грейн, м. Миколаїв, вул. Айвазовського.

При цьому, згідно п. 1 додаткової угоди № 2, Відповідач зобов`язався за рахунок Позивача організувати перевезення вантажу ріпаку, в обсязі згідно акту прийому передачі.

В подальшому, TOB «АТ КАРГІЛЛ» звернулось до Позивача по справі з претензією (вих. №6515 від 26.08.2020р.) на суму 131902,44 грн., посилаючись на нестачу вантажу, що перевищує 0,19% від маси вантажу при завантаженні вантажу при перевезеннях на виконання умов Договору № А 27/2020 транспортного експедирування від 01.07.2020р.

Позивач, в свою чергу, заявив претензію до ТОВ „Одеська торгова компанія в частині здійснених перевезень згідно Додаткової угоди № 2 від 17 липня 2020 року до договору про надання послуг з транспортного експедирування автомобільним транспортом № Авто-1600.

Позивач на виконання своїх зобов`язань перед ТОВ«АТ КАРГІЛЛ» по Договору транспортного експедирування № А 27/2020 від 01.07.2020р. сплатив останньому, в якості часткового відшкодування вартості втраченого майна, грошові кошти в сумі 69183,69 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 2446 від 22.03.2021р.

Тому, за розрахунками Позивача, розмір втраченого вантажу розраховано згідно Додаткової угоди № 2 від 17 липня 2020 року сумарно за цілий об`єм, що відповідає умовам п. 4.7 Договору про надання послуг з транспортного експедирування автомобільним транспортом № Авто-1600. Маса завантаженого вантажу згідно Додаткової угоди № 2 від 17 липня 2020 року складає 1 477,200 т. Маса розвантаженого вантажу згідно Додаткової угоди № 2 від 17 липня 2020 року складає 1 469,100 т., тому розрахунок втраченого вантажу: 1 477,2т - 1 469,1т = 8 100,00 т., а тому, загальний розмір збитків, спричинений недостачею вантажу, за збереження якого під час перевезення відповідальність покладена на Перевізника, складає 69 183,69 грн., стягнення яких і є предметом спору.

Відповідач з позовом не згоден пославшись у відзиві на позов на наступне:

- Акти приймання-передачі послуг підписувались Позивачем без зауважень;

- ТОВ "ФРАМ ШИПІНГ" також перевозило вантаж ТОВ "АТ КАРГІЛЛ" і при цих перевезенням, також, виявлялась нестача вантажу. Тому, Відповідач ставить під сумнів правильність показників ваг, якими здійснювалось зважування на елеваторі при прийманні вантажу;

- жодних актів про втрату вантажу не складено та/або відповідних записів у ТТН не внесено, жодної печатки на ТТН від ТОВ "Одеська торгова компанія" не проставлено;

- позивачем не надано належних та допустимих доказів, які б підтверджували наявність усіх елементів складу цивільних (господарського) правопорушення визначених ст.22 ЦК України;

- позивачем не надано доказів проведення ним експертного дослідження щодо встановлення факту недостачі, виявлення причин такої недостачі, тощо;

- умовами укладеного з експедитором договору доручення не було передбачено покладання на відповідача функцій перевізника, доставки вантажу та видачі його одержувачу, а лише організацію перевезення.

Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Частиною 2 ст. 509 Цивільного кодексу України встановлено, шо зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно із статтею 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 610 Цивільного кодексу України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до статті 929 Цивільного кодексу України за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов`язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов`язаних з перевезенням вантажу. Договором транспортного експедирування може бути встановлено обов`язок експедитора організувати перевезення вантажу транспортом і за маршрутом, вибраним експедитором або клієнтом, зобов`язання експедитора укласти від свого імені або від імені клієнта договір перевезення вантажу, забезпечити відправку і одержання вантажу, а також інші зобов`язання, пов`язані з перевезенням. Договором транспортного експедирування може бути передбачено надання додаткових послуг, необхідних для доставки вантажу (перевірка кількості та стану вантажу, його завантаження та вивантаження, сплата мита, зборів і витрат, покладених на клієнта, зберігання вантажу до його одержання у пункті призначення, одержання необхідних для експорту та імпорту документів, виконання митних формальностей тощо). Умови договору транспортного експедирування визначаються за домовленістю сторін, якщо інше на встановлено законом, іншими нормативно-правовими актами.

Статтею 909 Цивільного кодексу України унормовано, що за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами).

Відповідно до ст. 307 Господарського кодексу України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається в письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням перевізного документа (транспортної накладної, коносамента тощо) відповідно до вимог законодавства. Перевізники зобов`язані забезпечувати вантажовідправників бланками перевізних документів згідно з правилами здійснення відповідних перевезень.

Перевізник несе відповідальність за втрату, нестачу та пошкодження прийнятого до перевезення вантажу, якщо не доведе, що втрата, нестача або пошкодження сталися не з його вини (ч. 1 статті 314 ГК України).

Згідно ч. 3 ст. 314 ГК України, у разі втрати вантажу перевізник відповідає перед замовником в розмірі вартості втраченого вантажу.

Стаття 934 Цивільного кодексу України передбачає, що за порушення обов`язків за договором транспортного експедирування експедитор відповідає перед клієнтом відповідно до глави 51 цього Кодексу, якою передбачено правові наслідки і відповідальність за порушення зобов`язання.

Порушенням зобов`язання, згідно зі статтею 610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або неналежне виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Невиконання зобов`язання має місце тоді, коли боржник не здійснив на користь кредитора дій, що становить предмет зобов`язання. Залежно від змісту відповідного обов`язку невиконання зобов`язання може полягати у тому, що боржник не передав річ, не виконує роботи не надає послуги, не сплачує гроші тощо. Основною метою і результатом виконання боржником свого обов`язку є задоволення потреб кредитора. Тобто під невиконанням зобов`язання розуміється неодержання кредитором виконання обов`язку боржника.

Згідно з частиною 3 статті 14 Закону України "Про транспортно-експедиторську діяльність" експедитор несе відповідальність за дії та недогляд третіх осіб, залучених ним до виконання договору транспортного експедирування, у тому ж порядку, як і за власні дії.

З доданих матеріалів справи копій актів надання транспортно-експедиторських послуг вбачається, що Відповідачем надавались вказані послуги по Договору № АВТО-1600 від 17.07.2020р. При цьому у вказаних актах зазначалась вага вантажу, яка відповідала вазі вантажу саме при його вивантаженні після перевезення.

Вказане підтверджується доданими до матеріалів справи копіями реєстрів до Додаткової угоди №2 від 17.07.2020р. підписаними директорами ТОВ „Одеська торгова компанія та ТОВ „ФРАМ ШИППІНГ.

Наприклад, з копії Акту надання послуг №448 від 04.08.2020р. вбачається, що Відповідачем були надані транспортно-експедиторські послуги з перевезення 76,3 тон вантажу. Копією Реєстру №8 до Додаткової угоди №2 від 17.07.2020р. до Договору транспортного перевезення №АВТО-1600 від 17.07.2020р. підписаного Позивачем та Відповідачем підтверджується, що в період з 02.08.2020р. по 04.08.2020р. перевізником (ТОВ „Одеська торгова компанія) було прийнято до перевезення при завантаженні 76740кг (76,74тони) ріпаку, а вага вантажу при вивантаженні склала 76300кг (76,3тони).

Аналогічні обставини, що підтверджують нестачу вантажу, містяться і в інших копіях актів надання послуг та реєстрів до Додаткової угоди № 2 від 17.07.2020р.

Таким чином, загальна вага нестачі ріпаку становить різницю між його вагою при завантаженні (1 477,2т ) та його вагою при вивантаженні (1 469,1т) та дорівнює 8 100,00 т.

У відповідності до п.4.7. договору №АВТО-1600 від 17.07.2020р., розмір нестачі вантажу за який несе відповідальність Відповідач (0,19% від завантаженої ваги) становить 5993,32т (8100т 2806,68т (0,19%) = 5993,32т).

На запит Позивача ТОВ „АТ КАРГІЛЛ листом від 13.11.2020р. (вих.№ 1311) підтвердило закупівельну вартість ріпаку в розмірі 13070грн. за тону, хоча по договору поставки № від 10.07.2020р., укладеного з ПрАТ „ВЕСНА-1, вартість ріпаку становила 13100грн. Тому, виходячи саме із закупівельної вартості ріпаку в розмірі 13070грн. за тону, Відповідачем правомірно розраховано вартість нестачі вантажу, що перевозився Відповідачем в сумі 69 183,69 грн. (5993,32т х 13070грн. = 69183,69грн.).

Судом не приймаються до уваги заперечення Відповідача про те, що:

- акти приймання-передачі послуг підписувались Позивачем без зауважень - оскільки в них зазначалась вага ріпаку під час вивантаження і вона була меншою ніж вага під час завантаження;

- ваги, якими здійснювалось зважування на елеваторі при прийманні вантажу можливо відображували неправильні показники оскільки різницю у показниках при завантаженні і при вивантаженні підтверджено самим Відповідачем у вищевказаних реєстрах до додаткової угоди №2 від 17.07.2020р. Будь-яких доказів неправильності показників ваг при вивантаженні Відповідачем не надано);

- жодних актів про втрату вантажу не складено та/або відповідних записів у ТТН не внесено, жодної печатки на ТТН від ТОВ "Одеська торгова компанія" не проставлено оскільки в товарно-транспортних накладних зазначалась вага ріпаку (нетто), як при завантаженні, так і при вивантаженні і вона мала різницю в меншу сторону. Наприклад, в ТТН №150016/400 від 29.07.2020р. при завантаженні ріпаку на автомобіль д/н НОМЕР_1 вага нетто становила 23460кг, а при вивантаженні в ТТН №150016/400 від 29.07.2020р. з автомобіля д/н НОМЕР_1 вага нетто становила 23320кг;

- позивачем не надано належних та допустимих доказів, які б підтверджували наявність усіх елементів складу цивільних (господарського) правопорушення визначених ст.22 ЦК України оскільки нестачу вантажу саме під час перевезення його Відповідачем підтверджено вищевказаними документами і відшкодування такої нестачі передбачено умовами, укладеного між сторонами по справі, договору;

- позивачем не надано доказів проведення ним експертного дослідження щодо встановлення факту недостачі, виявлення причин такої недостачі, тощо оскільки нестача вантажу була підтверджена самим Відповідачем в актах приймання-передачі послуг та в реєстрах до Додаткової угоди № 2 від 17.07.2020р.;

- умовами укладеного з експедитором договору доручення не було передбачено покладання на відповідача функцій перевізника, доставки вантажу та видачі його одержувачу, а лише організацію перевезення оскільки саме Відповідач був виконавцем та перевізником ріпаку, що також підтверджується вищевказаними актами та реєстрами. Крім того, в судовому засіданні представник Відповідача підтвердив, що перевезення ріпаку здійснювалось саме автомобілями ТОВ „Одеська торгова компанія.

Приймаючи до уваги вищевикладене, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, з покладанням на відповідача витрат по сплаті судового збору.

Керуючись ст.ст. 129, 233, 238, 240 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ОДЕСЬКА ТОРГОВА

КОМПАНІЯ» (65003, Одеська обл., місто Одеса, вулиця Церковна, будинок 19; Код ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ФРАМ ШИППІНГ» (68540, Одеська область, Тарутинський район, селище міського типу Бородіно, вул. Андріанова, буд. 37; Код ) 69 183 гривень 69 коп. вартості втраченого вантажу та 2270 гривень судового збору.

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст.241 ГПК України

та може бути оскаржено в порядку ст..ст.253-259 ГПК України.

Повний текст складено 27 травня 2021 р.

Суддя О.А. Демешин