ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.05.2021 року м.Дніпро Справа № 908/1113/19

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Чус О.В.

судді: Вечірко І.О., Кузнецов В.О.

секретар судового засідання Григоренко А.А.

Представники сторін:

від позивача: Герман М.М., довіреність № 3/21 від 23.02.2021 р., адвокат;

від відповідача: Верба В.В., довіреність № 18-67 від 21.12.2020 р., адвокат;

від третьої особи: не з`явився.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерного товариства Запорізький завод феросплавів на рішення Господарського суду Запорізької області від 24.07.2019р., повне рішення складено 30.07.2019, суддя Науменко А.О., у справі №908/1113/19

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю ВИРОБНИЧЕ ПІДПРИЄМСТВО ТАЛАВ, ідентифікаційний код юридичної особи 37865665 (51800, Дніпропетровська область, Петриківський район, селище міського типу Петриківка, вул. Європейська, буд. 3-В/1; адреса для листування: 49000, м. Дніпро, пр.Д.Яворницького, 60, офіс 501)

до відповідача Акціонерного товариства Запорізький завод феросплавів, ідентифікаційний код юридичної особи 00186542 (69035, м. Запоріжжя, вул.Діагональна, 11)

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: Акціонерне товариство Комерційний банк Приватбанк, ідентифікаційний код юридичної особи 14360570 (01001, м. Київ, вул.Грушевського, буд. 1Д; адреса для листування: 49094, м. Дніпропетровськ, вул.Набережна перемоги, буд. 50)

про стягнення 200000 грн.

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог та рішення суду.

Товариство з обмеженою відповідальністю "ВИРОБНИЧЕ ПІДПРИЄМСТВО "ТАЛАВ" звернулось до Господарського суду Запорізької області з позовом до Акціонерного товариства "Запорізький завод феросплавів" про стягнення 200000,00 грн., перерахованих за банківською гарантією № G0318/5114 від 04.05.2018, які набуті без достатньої правової підстави.

Позов заявлено на підставі ст.ст. 6, 509, 526, 560, 562, 563, 610, 612, 626, 1212, 1213 Цивільного кодексу України, ст.ст. 193, 200 Господарського кодексу України, р. І-ІІІ Положення про порядок здійснення банками операцій за гарантіями в національній та іноземних валютах, затвердженим постановою Правління Національного банку України і обґрунтовано безпідставним набуттям відповідачем майна, шляхом перерахування банком на користь відповідача 200000 грн. поза межами домовленостей, передбачених Договором поставки № 172 від 21.02.2018 і Гарантії № G0318/5114 від 04.05.2018.

За твердженням позивача Товариство з обмеженою відповідальністю ВИРОБНИЧЕ ПІДПРИЄМСТВО ТАЛАВ свої зобов`язання, як постачальника, за п. 1.1 договору № 172 від 21.02.18, виконано належним чином. При прийманні товару відповідачем 17.10.18 жодних зауважень щодо його кількісних та якісних характеристик відповідач, як покупець, не зазначив. Поставлений товар за своїми кількісними та якісними характеристиками повністю відповідав умовам договору та узгодженій сторонами технічній документації: схемі-комплектації конвеєра стрічкового КЛ, замовленню в опитувальному листі, виставленому на торги ТК ТОВ "Бі Ті Солюшинс". Проте 24.10.18 (через 7 днів після приймання товару) під час проведення вхідного контролю поставленого товару, що знайшло своє відображення у відповідному акті приймання конвеєра № 2058 від 24.10.18, Акціонерне товариство Запорізький завод феросплавів, в особі своїх технічних фахівців, в односторонньому порядку вирішило змінити якісні характеристики товару, вигадавши невідповідності та відсутність з`єднувальних елементів, які, не були передбачені умовами договору та узгодженій cторонами технічній документації: схемі-комплектації конвеєра стрічкового КЛ, замовленню в опитувальному листі, виставленому на торги ТК ТОВ "Бі Ті Солюшинс". Повністю усвідомлюючи належне виконання своїх зобов`язань, Товариства з обмеженою відповідальністю ВИРОБНИЧЕ ПІДПРИЄМСТВО ТАЛАВ у листі від 14.12.2018р. №15/12 звернулось до Акціонерного товариства Запорізький завод феросплавів з проханням повернути банківську гарантію, яке залишилось без жодного реагування. Акціонерне товариство Запорізький завод феросплавів 21.01.019 направило до гаранта вимогу платежу № ІV-II-01/19 про оплату за банківською гарантією №G0318/5114 від 04.05.18 на суму 200 000 грн, в якій було зазначено про: відхилення якісних показників товару від договірних. В порушення п. 6.5. Договору, згідно акту приймання по кількості та якості №2421, недоліки якості товару було усунуто Принципалом лише 13.12.2018р. Принципал не виконав поставку товару обумовленої якості. 13.02.19 гарант особі Акціонерного товариства Комерційний банк Приватбанк перерахував з рахунку покриття Товариства з обмеженою відповідальністю ВИРОБНИЧЕ ПІДПРИЄМСТВО ТАЛАВ на користь Акціонерного товариства Запорізький завод феросплавів 200 000 грн. Позивач вважає пред`явлення відповідачем вимоги про оплату за банківською гарантією № G0318/5114 від 04.05.18 на суму 200 000 грн незаконним, перерахування банком на користь відповідача 200000 грн. відбулося поза межами домовленостей, передбачених договором поставки і гарантії, тому дані дії кваліфікуються як одностороння зміна умов договору щодо якості товару, та невиконання умов договору щодо повернення з боку відповідача суми гарантії.

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 24.07.2019р. у справі позов задоволено повністю. Стягнуто з Акціонерного товариства "Запорізький завод феросплавів", ідентифікаційний код юридичної особи 00186542 (69035, м. Запоріжжя, вул. Діагональна, 11) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ВИРОБНИЧЕ ПІДПРИЄМСТВО "ТАЛАВ", ідентифікаційний код юридичної особи 37865665 (51800, Дніпропетровська область, Петриківський район, селище міського типу Петриківка, вул. Європейська, буд. 3-В/1; адреса для листування: 49000, м. Дніпро, пр. Дм. Яворницького, 60, офіс 501) 200000 (двісті тисяч) грн, перерахованих за банківською гарантією № G0318/5114 від 04.05.2018, 3000 (три тисячі) грн. судового збору, 5000 (п`ять тисяч) грн витрат на професійну правничу допомогу адвоката.

Рішення мотивовано тим, що матеріалами справи встановлена недоведеність відповідачем порушення позивачем умов договору № 172 щодо якості товару. За відсутності факту порушення Товариства з обмеженою відповідальністю "ВИРОБНИЧЕ ПІДПРИЄМСТВО "ТАЛАВ" договору № 172 щодо якості товару, не можна стверджувати і про наявність гарантійного випадку за умовами банківської гарантії № G 0318/5114 від 04.05.2018.

Відтак, звернення Акціонерного товариства "Запорізький завод феросплавів" з вимогою № IV-II-01/19 від 21.01.19 до АТ КБ "ПРИВАТБАНК" про перерахування 200000 грн. гарантії, внаслідок випадку порушення принципалом своїх зобов`язань по договору №172, відбулось в порушення умов договору №172 та банківської гарантії № G 0318/5114 від 04.05.2018. Саме у зв`язку з встановленими обставинами спірна сума 200000 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь ТОВ «ВП «ТАЛАВ».

Доводи та вимоги апеляційної скарги.

Не погодившись із вказаним рішенням, Акціонерне товариство "Запорізький завод феросплавів" звернулося до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою на рішення Господарського суду Запорізької області від 24.07.2019 у справі №908/1113/19.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції не було належним чином встановлено, що на момент отримання Відповідачем банківської гарантії існували всі підстави для такого отримання гарантійної суми у розмірі 200 000 грн., а саме додаток № 1 від 17.01.18 р. до договору № 172 від 21.02.18, банківська гарантія виконання №G0318/5114 від 26 квітня 2018. В розумінні статті 11 Підстави виникнення цивільних прав та обов`язків ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. В порушення п. 6.5 договору, згідно акту приймання по кількості та якості № 2421, недоліки якості товару було усунуто позивачем лише 13.12.18. Таким чином стався випадок порушення позивачем своїх зобов`язань по договору, а саме: позивач не виконав поставку товару обумовленої якості. На виконання умов Додатку № 1 від 17.01.18 до договору поставки № 172 від 21 лютого 2018 року, додаткової угоди № 1 від 21.03.2018 року до Договору поставки № 172 від 21 лютого 2018 року, банківської гарантії № G0318/5114 від 04.05.18, на вимогу відповідача, банком-гарантом була перерахована на користь Акціонерного товариства "Запорізький завод феросплавів" гарантована сума у розмірі 200 000 грн., що спростовує твердження позивача про безпідставність отримання грошової суми відповідачем. Таким чином, наявність між сторонами зобов`язальних правовідносин, для яких характерним є спосіб повернення майна, переданого за договором, виключає можливість пред`явлення позову в порядку ст. 1212 ЦК України. В такому випадку права осіб, які перебувають у зобов`язальних відносинах, повинні захищатися за допомогою відповідних норм інституту зобов`язального права.

Відповідно до письмових пояснень по справі, наданих відповідачем до апеляційного суду 24.10.19, 24.10.18 року Акціонерне товариство "Запорізький завод феросплавів" спільно з Товариством з обмеженою відповідальністю "ВИРОБНИЧЕ ПІДПРИЄМСТВО "ТАЛАВ" здійснили приймання товару за якістю та комплектністю, яке відбувалось на складі Акціонерного товариства "Запорізький завод феросплавів", відповідно до умов розділу 6 договору та Інструкції №П-7.

Під час спільного приймання Товару було виявлено, що поставлений 17.10.2018 року товар має відхилення від узгодженого креслення КЛ-01-00.00, а саме (мовою оригінала):

«- несоответствие линейных размеров роликов посадочным местам роликоопоры;

- ячейка сетки ограждающих конструкций не соответствует НТД;

- линейные размеры конвейера не проверялись ввиду ограниченной возможности (ставы не собирались);

- методика соединения ленты конвейерной не определены, отсутствуют соединяющие элементы»,

Дані недоліки були зафіксовані в акті №2058 від 24.10.2018 року приймання «Конвеєр стрічковий КЛ» з якості та комплектності.

У свою чергу, представник Товариства з обмеженою відповідальністю "ВИРОБНИЧЕ ПІДПРИЄМСТВО "ТАЛАВ", який діяв за посвідченням №23 від 23.10.18 директор, відповідно до приписів Інструкції П-7, виклав особливу думку в акті, а саме (мовою оригінала):

«- стыковка ленты не предусмотрена контрактом».

Щодо інших зауважень, які були викладені в акті №2058 від 24.10.2018 року, представник Постачальника особливої думки не виклав, тобто погодився з іншими зауваженнями з якості викладеними в акті.

20.11.18 року, Покупець та Постачальник спільно здійснили приймання товару за якістю та комплектністю, після доопрацювання Постачальником товару шляхом усунення недоліків виявлених під час приймання товару 24.10.2018 року, які у свою чергу були зафіксовані в акті № 2058.

Під час спільного приймання доопрацьованого Товару було виявлено, що Постачальник усунув не всі недоліки з якості зафіксовані в акті №2058 від 24.10.2018р., а саме було виявлено наступне (мовою оригінала):

«- несоответствие сетки ограждающих конструкций требованием ГОСТ «необходимо - 25 мм; фактически - 35 мм);

- расстояние между опорами не соответствует схеме КЛ-01-00.00 (согласно схемы - 2 400мм; факт - 3000 мм)

- методика соединения ленты не определена, нет соединяющих элементов».

Вищевказані відхилення були зафіксовані в акті №2255 від 20.11.2018 року приймання «Конвеєр стрічковий КЛ, В=650мм, L =20,4м» з якості та комплектності.

У свою чергу, представник ТОВ «ВП «ТАЛАВ», який діяв за посвідченням №32 від 20.11.18- директор Тараненко О.В., відповідно до приписів Інструкції П-7, виклав особливу думку на зауваження, а саме (мовою оригінала):

«- ячейка сетки для ограждения по внутренним размерам - 28 мм;

- на согласованной схеме конвейера прогон в районе загрузки составлял 3047 мм, с целью снижения нагрузки на прогон, длина прогона была уменьшена 1554мм, а последующие (менее нагружены) увеличены, до длины 3000мм, при этом нижний ролик крепившейся на прогоне установлении на стойку;

- на согласованной схеме комплектующих конвейера КЛ-650 позиция 20 (лента конвейера резинотканевая - 1 шт., L =43м).».

Тобто як вбачається з вищенаведеної особливої думки, Постачальник визнав факт того, що:

- розмір чарунок 28 мм, (відповідно до п.4.17 глави 4 розділу 8 «Правил охорони праці в металургійній промисловості», цей розмір складає 20 мм);

- в односторонньому порядку, без узгодження з Покупцем, були внесені зміни в конструкцію «Конвеєр стрічковий КЛ, В=650мм, L=20,4м, потужність мотор-редуктора 22кВт», при цьому розробником креслення КЛ-01-00.00, згідно якого і виготовлявся товар - є ТОВ «ВП «ТАЛАВ».

13.12.18 року, після чергового доопрацювання (усунення недоліків) товару, Постачальником товар було прийнято у виробництво, що і було зафіксовано в Акті №2421 від 13.12.2018 року приймання «Конвеєр стрічковий КЛ, В=650мм, L=20,4м» з якості та комплектності.

Узагальнені доводи інших учасників провадження у справі.

Позивачем надано відзив на апеляційну скаргу відповідача в якому зазначено, що судом першої інстанції належним чином досліджено обставини справи та надано цим обставинам відповідну правову оцінку, рішення Господарського суду відповідає фактичним обставинам справи, не суперечить чинному законодавству України, а відтак передбачені законом підстави для зміни чи скасування оскаржуваного рішення в розумінні приписів ст. 277 ГПК України відсутні. У зв`язку із чим, апеляційна скарга є безпідставною, необгрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

Заперечуючи проти пояснень відповідача, позивачем зокрема, зазначено про наступні обставини: Договором №172 від 21.02.2018 передбачено лише поставка товару згідно з Специфікацією. Збір та монтаж обладнання "Конвейєр стрічковий KЛ, В=650мм, L=20,4 м, потужність мотор-редуктора 22кВт" умовами Договору не передбачено.

На прохання AT Запорізький завод феросплавів, через відсутність в останнього робочих сил та спеціальних знань, Позивачем було змонтовано поставлені конвейєри стрічкові КЛ-650 у кількості 2 шт. 13.12.2018.

Зазначене свідчить, що при складанні актів №2058 від 24.10.2018 та №2255 від 20.11.2018 p., без зібраного та готового до використання на виробництві конвейєра, Відповідач не міг встановити якість та комплектність поставленого товару, його відповідність умовам Договору та технічної документації (схемі-комплектації конвейєра стрічкового KЛ, замовленню в опитувальному листі, виставленому на торги ТК ТОВ «Бі Ті Солюшинс»).

Позивачем при виготовленні та зборці товару "Конвейєр стрічковий КЛ-650" у кількості 2шт. було використано затверджену головним інженером АТ Запорізький завод феросплавів Схему комплектуючих Конвейєра стрічкового КЛ-650 від 30.01.2018., та встановлено всі елементи з найменуваннями та технічними характеристиками (барабан приводний, мотор-редуктор, гальма, рама, огорожа та ін.) згідно з умовами технічної документації.

Вищевказане дає підставу стверджувати, що додаткові вимоги AT Запорізький завод феросплавів щодо якісних та комплектних показників Конвейєра стрічкового у кількості 2 шт., викладені в актах №2058 від 24.10.18 та №2255 від 20.11.2018 p., являються необгрунтованими та такими, що не передбачені Договором поставки №172 від 21.02.2018 p., Додатком №1 від 17.01.2018 р. до Договору №172 від 21.02.2018 р. (Специфікація), та Схемою комплектуючих Конвейєра стрічкового КЛ-650 від 30.01.2018.

Таким чином, як зазначено позивачем, роботи виконані ТОВ ВП "ТАЛАВ" після поставки товару 17.10.2018 р. та складання АТ Запорізький завод феросплавів актів №2058 від 24.10.2018 та №2255 від 20.11.2018 р., являються доукомплектацією товару у кількості 2 шт. "Конвейєр стрічковий KЛ, В=650мм, L=20,4 м, потужність мотор-редуктора 22кВт", виконаною ТОВ "ВП "ТАЛАВ" понад вимог, передбачених Договором поставки №172 від 21.02.2018 p., Додатком №1 від 17.01.2018 р. до Договору №172 від 21.02.18 р. (Специфікація), та Схемою комплектуючих Конвейєра стрічкового КЛ-650 від 30.01.18.

Відзиву на апеляційну скаргу третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - не надано. Згідно ч.3 ст.263 Господарського процесуального кодексу України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 23.07.2019 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Запорізький завод феросплавів" на рішення Господарського суду Запорізької області від 24.07.2019 у справі №908/1113/19 та призначено розгляд справи у судовому засіданні на 15.10.2019 на 10:15 годин.

У судовому засіданні 15.10.2019 оголошено перерву до 28.10.2019 на 15:00 год.

У судовому засіданні 28.10.2019 оголошено перерву до 04.11.2019 на 12:00 год.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 04.11.2019 призначено у справі №908/1113/19 судову товарознавчу експертизу, проведення якої доручено Харківському науково-дослідного інституту судових експертиз ім.Засл.проф.М.С.Бокаріуса (Україна, м. Харків, вул. Золочівська, 8а). Провадження у справі № 908/1113/19 на час проведення експертизи - зупинено.

06.12.19 Центральним апеляційним господарським судом отримано справу №908/1113/19 та лист експертної установи щодо погодження строку проведення експертизи, а також повідомлено щодо направлення сторонам рахунку на оплату проведення експертизи та клопотання про надання додаткових матеріалів, необхідних для проведення судової експертизи.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 10.12.2020 провадження у справі № 908/1113/19 поновлено та призначено розгляд справи в судовому засіданні на 26.12.2019р. на 10:20 у зв`язку з необхідністю вирішення вищевказаних питань.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 26.12.2019 клопотання Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім.Засл.проф.М.С.Бокаріуса (Україна, м. Харків, вул. Золочівська, 8а) задоволено.

Матеріали справи разом з ухвалою, направлено до експертної установи -Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім.Засл.проф.М.С.Бокаріуса (Україна, м.Харків, вул. Золочівська, 8а) та зобов`язано цю експертну установу після завершення судової експертизи негайно повернути матеріали справ до Центрального апеляційного господарського суду разом із експертним висновком. Провадження у справі № 908/1113/19 на час проведення експертизи - зупинено.

08.02.2021 справу №908/1113/19 повернуто до Центрального апеляційного господарського суду з Національного наукового центру "Інститут судових експертиз ім.Засл.проф. М.С.Бокаріуса".

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 10.02.2021 поновлено провадження у справі №908/1113/19 за апеляційною скаргою Акціонерного товариства Запорізький завод феросплавів на рішення Господарського суду Запорізької області від 24.07.2019 та призначено справу до розгляду на 24.02.2021 на 16 годин 15 хвилин.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 19.03.2021 розгляд справи призначено в судовому засіданні на 22.04.2021р.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 27.04.2021 розгляд справи призначено в судовому засіданні на 20.05.2021р.

У судовому засіданні 20.05.2021р. оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції.

21.02.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю ВИРОБНИЧЕ ПІДПРИЄМСТВО ТАЛАВ (постачальник) та Публічним акціонерним товариством "Запорізький завод феросплавів" (покупець) укладено Договір поставки №172 від 21.02.2018 (далі договір № 172).

Додатковою угодою № 3 від 14.05.2018 до договору № 172 було внесено зміни до преамбули та реквізитів Публічного акціонерного товариства «Запорізький завод феросплавів», у зв`язку з чим покупцем за договором та правонаступником прав і обов`язків є Акціонерне товариство "Запорізький завод феросплавів".

Згідно з п. 1.1 договору № 172 постачальник зобов`язується в порядку та на умовах, визначених договором, поставити, а покупець прийняти та оплатити товар, в асортименті та за цінами, вказаними у додатку (специфікації) та додаткових угодах до договору, які є його невід`ємною частиною.

Відповідно до п. 1.2 договору № 172 детальна інформація про кількісні та якісні характеристики товару міститься в додатках (специфікаціях) та додаткових угодах до цього договору.

Пунктами 3.1-3.3 договору № 172 передбачено, що постачальник зобов`язується поставити покупцеві товар па умовах та у спосіб, зазначеними у додатку (специфікації) до цього Договору. Умови поставки визначаються згідно Міжнародних правил тлумачения торгових термінів ІНКОТЕРМС 2010). Постачальник зобов`язується поставити товар покупцеві у строки, визначені п. 3.3. цього договору. Поставка товару здійснюється постачальником згідно п. 3.1. даного договору тільки після отримання письмового підтвердження (належним чином оформленої заявки) покупця. У письмовому підтвердженні (заявці) покупець вказує графік поставки, який містить обсяги та терміни поставки товару в межах періоду поставки, який сторони вказують у додатку (специфікації) до цього договору. Дострокова поставка товару постачальником допускається тільки за письмовою згодою покупця.

Згідно з п.п 5.1, 5.6 договору № 172 ціна кожного найменування товару, його марки, виду, сорту, одиниці виміру, а також загальна вартість кожної партії товару на узгоджений обсяг та період поставки вказується в додатку (специфікації) та додаткових угодах до цього договору. Порядок оплати та форма розрахунків вказуються сторонами в додатках (специфікаціях) до даного договору.

Відповідно до пунктів 6.1 - 6.6 договору № 172 право власності на товар, усі ризики його псування, пошкодження та знищення переходять від постачальника покупцю в момент передачі товару на склад покупця. Приймання товару за кількістю здійснюється відповідно до Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання за кількістю. затвердженої Постановою Держарбітражу при Раді міністрів СРСР від 15.06.1965 р. № П-6 із змінами і доповненнями. Приймання товару за якістю здійснюється відповідно до Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання за якістю, затвердженої Постановою Держарбітражу при Раді міністрів СРСР від 25.04.1966 р. № П-7 із змінами то доповненнями. У разі виявлення покупцем під час приймання невідповідності фактично поставленою товару кількості та/або якості і/або асортименту та/або будь-яким іншим умовам договору покупець має право відмовитися від прийняття товару та розірвати даний договір в односторонньому порядку без відшкодування будь-яких збитків, матеріального і морального збитку постачальнику, або діяти в наступному порядку: Покупець письмово повідомляє постачальника і вказує термін, в який повинен прибути представник постачальника на територію покупця. Постачальник або його представник за дорученням зобов`язаний прибути не пізніше чим у триденний термін після отримання виклику, за виключенням часу проїзду для посвідчення факту невідповідності товару умовам договору шляхом підписання відповідного акту передбаченого вимогами Інструкцій П-6, П-7. Постачальник зобов`язаний не пізніше чим на другий день після отримання виклику повідомити (телеграма/факсимільний зв`язок) покупця про прибуття/не прибуття представника для участі у прийманні товару за якістю та/або кількістю, та/або асортименту, та/або будь-яким іншим умовам договору. представник постачальника за дорученням зобов`язаний мати при собі оригінал довіреності, що підтверджує його повноваження діяти від імені постачальника. Протягом 3 (трьох) робочих днів з моменту прибуття постачальника або його представника за довіреністю, сторони складають та підписують відповідний акт. У разі невідповідності кількості якості, асортименту та інших характеристик поставленого товару умовам договору, постачальник зобов`язується своїми силами, і за свій рахунок замінити неякісний, невідповідний асортименту та іншим характеристикам товар на якісний, відповідний асортименту та іншим характеристикам відремонтувати, або іншим способом усунути недоліки, або ж додатково поставити відсутню кількість товару протягом 20 (двадцяти) календарних днів з дати підписання акту. Транспортні витрати по заміні товару покладаються на постачальника. У випадку, якщо постачальник або не прибув, або прибув з порушенням встановленою п. 6.4. договору строку, або відмовляється підписувати акт про невідповідність якості/кількості/асортименту та інших характеристик поставленого товару умовам даного договору, або за наявності спірних питань між сторонами про відповідність поставленого товару умовам договору, Покупець має право залучити для перевірки відповідності кількості/якості/асортименту/інших характеристик товару представника незалежної організації (Запорізьку торгово-промислову палату (надалі - ЗТПП) або іншу організацію, узгоджену сторонами), в цьому випадку висновок незалежної організації є підставою для виникнення у сторін прав і обов`язків, передбачених цим договором. Постачальник своїми силами і за свій рахунок зобов`язується замінити неякісний, невідповідний асортименту та іншим характеристикам товар на якісний, відповідний асортименту та іншим характеристикам, відремонтувати, або іншим способом усунути недоліки, або ж додатково поставити товар протягом 20 (двадцяти) календарних днів з дати висновку незалежної організації. У випадку, якщо висновком незалежної організації був підтверджений факт невідповідності поставленого товару умовам договору, всі витрати, пов`язані із залученням представника незалежної організації, виконаної ним роботи, несе постачальник.

Пунктом 12.1 договору № 172 визначено, що даний договір набуває чинності з моменту його підписання обома сторонами і скріплення їх печатками. Термін дії договору закінчується 31.12.2018, але не раніше повного виконання зобов`язань обома сторонами.

Специфікацією від 17.01.2018, що є додатком № 1 до договору №172, передбачено, що товаром поставки є: конвеєр стрічковий КЛ, В=650 мм, L=20,4 м потужність мотор-редуктора 22 кВт у кількості 2 шт. на суму 1 700 000 грн. з ПДВ. Cтрок поставки товару - на протязі 130 календарних днів від дати відкриття акредитиву з правом дострокової поставки. Покупець здійснює оплату за цим договором шляхом відкриття строком на 200 календарних днів безвідкличного документарного акредитиву на загальну суму договору 1 700 000 грн. з ПДВ.

Відповідно до умов п. 5 Специфікації, з метою забезпечення виконання зобов`язань, постачальник зобов`язується оформити банківську гарантію виконання в сумі 200 000 грн. із строком дії - 220 календарних днів.

Додатковою угодою №1 від 21.03.2018 до договору №172, внесено зміни до п. 4 додатку 1 до договору № 172 в частині банку постачальника - АТ КБ «ПРИВАТБАНК», а також до п. 5 додатку № 1 договору № 172 щодо банку-гаранту: АТ КБ «ПРИВАТБАНК».

04.05.2018 ТОВ «ВП «ТАЛАВ» відкрито в ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» банківську гарантію виконання № G0318/5114 в сумі 200 000 грн. терміном дії до 02.12.2018 включно, бенефіціар - АТ "Запорізький завод феросплавів".

23.06.2018 ТОВ «ВП «ТАЛАВ» до банківської гарантії виконання № G0318/5114 від 04.05.2018 було внесено зміни №1 щодо продовження терміну її дії до 28.01.2019 включно.

27.06.2018 АТ «Запорізький завод феросплавів» згідно заяви № 600U/UAH/6245 відкрито безвідкличний, покритий акредитив на суму 1 700 000 грн. на користь бенефіціара - ТОВ «ВП «ТАЛАВ».

Згідно з вимогою № IV-II-01/19 від 21.01.19 Акціонерне товариство «Запорізький завод феросплавів» звернулось до АТ КБ «ПРИВАТБАНК» про перерахування 200000 грн. гарантії внаслідок випадку порушення принципалом своїх зобов`язань по договору №172, а саме - принципал не виконав поставку товару обумовленої якості.

13.02.2019 АТ КБ «ПРИВАТБАНК» здійснив перерахування коштів в сумі 200000 грн. на користь АТ «Запорізький завод феросплавів», виходячи з умов банківської гарантії № G 0318/5114 від 04.05.2018, що підтверджується випискою за рахунком № НОМЕР_1 за період 04.05.2018 - 13.02.19.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлених місцевим господарським судом обставин справи та правильність їх юридичної оцінки в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог частин 1, 2, 5 статті 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Відповідно до положень статей 74, 76,77 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Спірні правовідносини є господарськими та такими, що виникли з договору гарантії та договору поставки.

Розглядаючи доводи апеляційної скарги, судова колегія враховує наступні положення діючого законодавства України.

За змістом ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статями 11, 629 Цивільного кодексу України визначено, що договір є однією з підстав виникнення зобов`язань та є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч. 1 ст. 546 Цивільного кодексу України гарантія є одним із видів забезпечення зобов`язань.

За умовами ст. 200 Господарського кодексу України гарантія є специфічним засобом забезпечення виконання господарських зобов`язань шляхом письмового підтвердження (гарантійного листа) банком, іншою кредитною установою, страховою організацією (банківська гарантія) про задоволення вимог управненої сторони у розмірі повної грошової суми, зазначеної у письмовому підтвердженні, якщо третя особа (зобов`язана сторона) не виконає вказане у ньому певне зобов`язання, або настануть інші умови, передбачені у відповідному підтвердженні. Зобов`язання за банківською гарантією виконується лише на письмову вимогу управненої сторони.

Стаття 560 Цивільного кодексу України вказує, що за гарантією банк, інша фінансова установа, страхова організація (гарант) гарантує перед кредитором (беніфіціаром) виконання боржником (принципалом) свого обов`язку. Гарант відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.

Відповідно до ст. 562 Цивільного кодексу України, зобов`язання гаранта перед кредитором не залежить від основного зобов`язання (його припинення або недійсності), зокрема і тоді, коли в гарантії міститься посилання на основне зобов`язання.

Таким чином, у відносинах за гарантією беруть участь три суб`єкти - гарант, беніфеціар та принципал. Забезпечувальна функція гарантії полягає у тому, що вона (гарантія) забезпечує належне виконання принципалом його обов`язку перед беніфеціаром.

Гарантія - це односторонній правочин, змістом якого є обов`язок гаранта сплатити кредитору-беніфеціару грошову суму відповідно до умов гарантій у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого гарантією. Тобто, гарантія створює зобов`язання тільки для гаранта.

Порядок, умови надання та отримання банками гарантій та їх виконання регулюються Положенням про порядок здійснення банками операцій за гарантіями в національній та іноземних валютах, затвердженим постановою Правління Національного банку України № 639 від 15.12.2004 р.

Відповідно до п. 2 Положення про порядок здійснення банками операцій за гарантіями в національній та іноземних валютах, затвердженого постановою НБУ 15.12.2004 р. № 639 (надалі - Положення) гарантія - це спосіб забезпечення виконання зобов`язань, відповідно до якого банк-гарант (банк, який надає гарантію на користь бенефіціара) бере на себе грошове зобов`язання перед бенефіціаром (особа, на користь якої надається гарантія) сплатити кошти в разі настання гарантійного випадку. Зобов`язання банку-гаранта перед бенефіціаром не залежить від базових відносин, які забезпечуються такою гарантією (їх припинення або недійсності), зокрема і тоді, коли посилання на такі базові відносини безпосередньо міститься в тексті гарантії.

Згідно з п. 5 розділу 1 Положення банк-гарант може надавати такі види гарантій: платіжні гарантії, гарантії повернення авансового платежу, тендерні гарантії (гарантії забезпечення пропозиції), гарантії виконання, гарантії повернення позики тощо.

Частинами 1, 2, 3 статті 563 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого гарантією, гарант зобов`язаний сплатити кредиторові грошову суму відповідно до умов гарантії; вимога кредитора до гаранта про сплату грошової суми відповідно до виданої ним гарантії пред`являється у письмовій формі, до якої додаються документи, зазначені у гарантії, та вказується, у чому полягає порушення боржником основного зобов`язання, забезпеченого гарантією.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У розумінні наведеної норми, яка надає визначення порушення зобов`язання, останнє може бути двох видів. По-перше, це невиконання зобов`язання, яке виникає якщо його сторони взагалі не виконують дій, що складають зміст зобов`язання (не передають річ, не виконують роботи, не надають послуги, не сплачують гроші тощо), або продовжують виконувати дії, від яких вони відповідно до зобов`язання мають утримуватися. По-друге, це неналежне виконання зобов`язання, тобто порушення умов, визначених змістом зобов`язання. У разі невідповідності виконання зобов`язання критеріям належності, можна говорити про неналежне виконання, а отже порушення зобов`язання.

За загальними умовами виконання зобов`язання, що містяться у статті 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (частина 1 статті 526 Цивільного кодексу України).

Права та обов`язки позивача та відповідача у цій справі виникли на підставі договору поставки №172 від 21.02.2018.

Згідно зі статтею 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до частин 1, 2 статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 Цивільного кодексу України (стаття 663 Цивільного кодексу України).

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (частина 1 статті 530 Цивільного кодексу України).

Враховуючи те, що своєчасність поставки товару постачальником є критерієм належності виконання зобов`язання з поставки товару, то пропущення постачальником встановленого в договорі строку поставки товару буде свідчити про порушенням зобов`язання з поставки товару.

Матеріалами справи встановлено, що позивачем дотримано строк поставки товару, визначений специфікацією від 17.01.2018 (130 календарних днів від дати відкриття акредитиву з правом дострокової поставки). З урахуванням дати відкриття акредитиву - 27.06.18, товар мав бути поставлений до 04.11.18 включно.

17.10.2018 ТОВ «ВП «ТАЛАВ» за видатковими накладними № 68, № 69 здійснило поставку товару за Специфікацією (конвеєр стрічковий КЛ, В = 650 мм, L = 20,4 м, потужність мотор-редуктора 22 кВт у кількості 2 шт. на суму 1 700 000 грн. з ПДВ), що підтверджується підписаними з боку відповідача видатковими накладними № 68 і №69 від 17.10.2018 та товарно-транспортними накладними від 17.10.2018 № Р68 та № Р69.

Проте, колегія суддів зазначає, що в матеріали справи не надано висновку незалежної організації в підтвердження факту невідповідності поставленого товару умовам договору, як це передбачено пунктом 6.6 договору № 172.

Акт № 2058 від 24.10.2018 не підписано уповноваженим представником ТОВ «ВП «ТАЛАВ», директором викладено окрему думку.

Акт № 2255 від 20.11.2018 також не підписано уповноваженим представником ТОВ «ВП «ТАЛАВ», тому суд першої інстанції обгрунтовано не прийняв вказані акти як належні докази невідповідності якості спірного товару.

За актом приймання-передачі від 13.12.2018, який підписано обома сторонами підтверджено відповідність якості товару умовам договору № 172.

Не містять матеріали справи і доказів відмови Акціонерного товариства «Запорізький завод феросплавів» від прийняття товару та розірвання договору в односторонньому порядку у відповідності до п. 6.4 договору № 172.

Пунктом 2.1, підпунктами «е», «є» пункту 2.2 договору № 172 сторони погодили, що детальна інформація про кількісні та якісні характеристики товару міститься в додатках (специфікація) та додаткових угодах до цього договору.

Умовами договору № 172, специфікаціями і додатковими угодами до нього, схемою-комплектації конвеєра стрічкового КЛ, які надані до матеріалів справи, не визначено вимог до якості товару, які описані в актах № 2058 від 24.10.2018, № 2255 від 20.11.2018, зокрема щодо невідповідності та відсутності з`єднувальних елементів, тому не можливо стверджувати про їх недотримання позивачем.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, за відсутності факту порушення ТОВ «ВП «ТАЛАВ» договору № 172 щодо якості товару, не можна стверджувати і про наявність гарантійного випадку за умовами банківської гарантії № G 0318/5114 від 04.05.2018.

Отже, звернення Акціонерного товариства «Запорізький завод феросплавів» з вимогою № IV-II-01/19 від 21.01.19 до АТ КБ «ПРИВАТБАНК» про перерахування 200000 грн. гарантії, внаслідок випадку порушення принципалом своїх зобов`язань по договору №172, відбулось в порушення умов договору №172 та банківської гарантії № G 0318/5114 від 04.05.2018.

Саме у зв`язку з наведеними спірна сума 200000 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь ТОВ «ВП «ТАЛАВ».

Апеляційний господарський суд погоджується з даними висновками місцевого господарського суду та зазначає з приводу викладених в апеляційній скарзі доводів наступне.

Господарським судом обґрунтовано з`ясовано фактичні обставини справи, а саме, що Позивачем виконано свої зобов`язання за договором поставки №172 від 21.02.2018 належним чином та поставлено на адресу Відповідача товар у строки, кількості, якості та комплектності відповідно до умов Договору. Позивачем дотримано строк поставки товару, визначений специфікацією від 17.01.2018 (130 календарних днів від дати відкриття акредитиву з правом дострокової поставки), з урахуванням дати відкриття акредитиву - 27.06.18, товар мав бути поставлений до 04.11.18 включно.

Натомість перерахування на користь Відповідача 200000 грн. відбулося поза межами домовленостей, передбачених договором поставки і гарантії, тому дані дії кваліфікуються як одностороння зміна умов договору щодо якості товару, та невиконання умов договору щодо повернення з боку Відповідача суми гарантії.

Водночас, судом першої інстанції вірно застосовано норми матеріального права та правомірно визначено, що Відповідачем не дотримано прямих приписів розділу 6 Договору, а також вимог Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення та товарів народного споживання за якістю, затвердженої постановою Держарбітражу при Раді Міністрів СРСР від 25 квітня 1966 р N П-7.

Так, відповідно до п.6.4. Договору, Відповідач у разі виявлення під час приймання невідповідності фактично поставленою товару кількості та/або якості і/або асортименту та/або будь-яким іншим умовам договору, покупець має право діяти двома визначеними Договором способами:

- або відмовитися від прийняття товару та розірвати даний договір в односторонньому порядку без відшкодування будь-яких збитків, матеріального і морального збитку постачальнику,

- або діяти в порядку, передбаченому п. 6.4. Договору у тому числі викликати представника Позивача з метою засвідчення факту невідповідності якості поставленого товару шляхом підписання відповідного акту, передбаченого вимогами Інструкції П-7, звертатись до незалежної організації (Запорізької ТТП) для вирішення спірних питань.

Однак, Відповідачем прийнято поставлений Позивачем товар за видатковою накладною від 17.10.2018 без жодних зауважень (тобто не виявлено невідповідностей під час приймання товару).

І лише 24.10.2018 p. (тобто через 7 днів після приймання товару) АТ «Запорізький завод феросплавів», в особі своїх технічних фахівців було встановлено невідповідності поставленого товару, оскільки акт про виявлені недоліки не складався та не підписувався, перевірка якісних показників за положеннями Інструкції П-7 не проводилась, а отже виявлені недоліки не узгоджувались між Позивачем та Відповідачем, не доведено та не засвідчено належним чином (актом за Інструкцією П-7) факт їх існування та виникнення.

При цьому, як вірно вказано Господарським судом Запорізької області, під час розгляду справи №908/1113/19 Відповідачем не надано до суду належних, допустимих та достатніх доказів щодо порушення Позивачем умов Договору щодо якості поставленого товару.

Так, у матеріалах справи відсутні будь-які:

- листи про виклик представника Позивача з метою засвідчення факту невідповідності якості поставленого товару, як це передбачено п.6.4. Договору та вимогами Інструкції П-7;

- підписані з боку Позивача та Відповідача акти невідповідності фактично поставленою товару кількості та/або якості, передбаченої умовами Договору;

- документи, що свідчили б про відмову представника Позивача з`явитись за викликом для підписання акту невідповідності/проведення розслідування/перевірки (акту про неявку, листа- відмови Позивача тощо), як це передбачено вимогами Інструкції П-7, що за умовами Договору, є обов`язковою для використання;

- докази звернення Відповідача до незалежної організації (до прикладу Запорізької торгово- промислової палати) та отримання висновку такої організації з метою підтвердження факту невідповідності поставленого товару умовам договору, як це передбачено п.б.б.Договору поставки №172 у разі неприбуття Позивача/відмови від підписання ним акту/виникнення спірних питань щодо якості товару;

- докази відмови Акціонерного товариства «Запорізький завод феросплавів» від прийняття товару та розірвання договору в односторонньому порядку (як мав би діяти Відповідач у відповідності до п. 6.4 Договору, за умови, що ним не викликано представника Позивача для підписання акту, не здійснено перевірку якості товару компетентною організацією.

Натомість Відповідач не діяв за процедурою, чітко прописаною в Договорі поставки №172 від 21.02.2018, а самостійно, здійснив перевірку якості поставленого товару та нібито виявив недоліки товару, які однак не підтверджено належними доказами (згідно умов Договору та Інструкції П-7).

При цьому, Акт № 2058 від 24.10.2018 не підписано уповноваженим представником ТОВ «ВП «ТАЛАВ», директором викладено окрему думку, Акт № 2255 від 20.11.2018 також не підписано уповноваженим представником ТОВ «ВП «ТАЛАВ», тому судом першої інстанції правомірно не прийнято вказані акти як належні докази невідповідності якості спірного товару.

Водночас, судом першої інстанції вірно встановлено, що умовами договору № 172, специфікаціями і додатковими угодами до нього, схемою-комплектації конвеєра стрічкового КЛ, які надані до матеріалів справи, не визначено вимог до якості товару, які описані в актах № 2058 від 24.10.2018. № 2255 від 20.11.2018« зокрема щодо невідповідності та відсутності з`єднувальних елементів, тому не можливо стверджувати про їх недотримання Позивачем.

Таким чином, за недоведеності тверджень Відповідача щодо невідповідності якості товару, колегія суддів констатує, що поставлений товар за своїми кількісними та якісними характеристиками відповідав умовам Договору та узгодженій Сторонами технічній документації: схемі-комплектації конвейера стрічкового KЛ, замовленню в опитувальному листі, виставленому на торги ТК ТОВ «Бі Ті Солюшинс».

У той же час, Відповідачем неправомірно в односторонньому порядку було змінено умови Договору щодо якості товару та використано цю підставу з метою незаконного отримання грошових коштів за банківською гарантією виконання №G0318/5114 в сумі 200 000,00 грн.

В апеляційні скарзі AT «Запорізький завод феросплавів» не наводить жодних посилань на докази, яким Господарським судом Запорізької області не було надано належної оцінки, посилань на фактичні обставини, які не було досліджено та (або) не було з`ясовано судом в повному обсязі, що мало вплив на правильне вирішення господарського спору, не наведено тверджень щодо невірного, на думку Відповідача, застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Також, для з`ясування обставин, що мають значення для справи колегією суддів призначено у справі судову товарознавчу експертизу. На вирішення експерта поставлено наступні питання:

1.Чи відповідає якість та комплектність поставленого 17.10.2018 р. за видатковими накладними №68, №69 товарів у кількості 2 шт. "Конвейєр стрічковий KЛ, В=650мм, L=20,4 м, потужність мотор-редуктора 22кВт", умовам, визначеним Договором поставки №172 від 21.02.2018, Додатком №1 від 17.01.2018 р. до Договору №172 від 21.02.2018 р. (Специфікація), та Схемою комплектуючих Конвеєра стрічкового КЛ-650 від 30.01.2018 та тендерною документацією AT "Запорізький завод феросплавів"?

2.Чи являються роботи, виконані ТОВ ВИРОБНИЧЕ ПІДПРИЄМСТВО ТАЛАВ за актами №2050 від 24.10.2018, №2255 від 20.11.2018 пов`язаними з усуненням недоліків товару - "Конвеєр стрічковий КЛ, В=650, L=20,4 м, потужність мотор-редуктора 22кВт"?

Відповідно до висновку товарознавчої експертизи, складеної судовим експертом Фіткуловим Ю.Н. по першому питанню встановлено, що якість та комплектність поставленого 17.10.2018 за видатковими накладними № 68, № 69 товарів у кількості 2 шт. «Конвеер стрічковий «КЛ-650, L=20,4 м, потужність мотор-редуктора 22кВт", відповідає умовам визначеним Договором поставки №172 від 21.02.2018, Додатком №1 від 17.01.2018 р. до Договору №172 від 21.02.2018 р. (Специфікація), та Схемою комплектуючих Конвеєра стрічкового КЛ-650 від 30.01.2018 та тендерною документацією AT "Запорізький завод феросплавів".

По другому питанню встановлено, що роботи, виконані ТОВ "ВИРОБНИЧЕ ПІДПРИЄМСТВО "ТАЛАВ" за актами №2050 від 24.10.2018, №2255 від 20.11.2018 та не зазначеними в договорі поставки № №172 від 21.02.2018 р. конвеєру стрічкового КЛ, В=650, L=20,4 м відносяться до пусконалагоджувальних робіт обладнання.

Таким чином, судом першої інстанції було проаналізовано належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності та надано їм відповідну правову оцінку.

Отже, доводи апеляційної скарги щодо порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права не знайшли свого підтвердження під час перегляду справи судом апеляційної інстанції.

Відповідно до статті 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального права.

За таких обставин, колегія суддів Центрального апеляційного господарського суду вважає, що місцевим господарським судом належним чином досліджено обставини справи та надано цим обставинам відповідну правову оцінку, рішення Господарського суду відповідає фактичним обставинам справи, не суперечить чинному законодавству України, ухвалене рішення відповідно до норм чинного законодавства та з урахуванням висновків Великої Палати Верховного Суду у подібних правовідносинах, а відтак передбачених законом підстави для зміни чи скасування оскаржуваного рішення в розумінні приписів статтею 277 Господарського процесуального кодексу України відсутні.

Судові витрати.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на апелянта.

Керуючись ст. 129, ст. 276, ст. 282, ст. 284 Господарського процесуального кодексу України, Центральний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Запорізький завод феросплавів" - залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Запорізької області від 24.07.2019 у справі №908/1113/19 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складення її повного тексту до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 28.05.2021.

Головуючий суддя О.В. Чус

Суддя І.О. Вечірко

Суддя В.О. Кузнецов