ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27.04.2021 р. Справа № 917/538/20
про визнання недійсним (незаконним) та скасування рішення органу місцевого самоврядування
Суддя Солодюк О.В.
Секретар судового засідання Олійник Н.І.
Представники сторін згідно протоколу судового засідання

Розглядається позовна заява про визнання недійсним (незаконним) та скасування рішення № 3 від 26.02.2020р. "Про припинення права постійного користування земельною ділянкою комунальної власності для ведення товарного сільськогосподарського виробництва".
Ухвалою суду від 31.03.2020р. прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі у порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання у справі на 30.04.2020р. на 09-45 год.
Ухвалою суду від 02.04.2020р. відмовлено в задоволенні заяви про забезпечення позову.
Ухвалою від 25.05.2020р. судом продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів, призначено розгляд справи на 15.07.2020р. на 09-15 год.
Ухвалою суду від 15.07.2020р. відкладено розгляд справи на 25.08.2020р. на 10-15 год. з поновленням строку відповідачу на подання відзиву на позовну заяву та витребуванням доказів у відповідача.
Відповідач у клопотанні (вх. № 9096 від 25.08.2020р.) просить суду закрити провадження у справі, оскільки даний спір підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.
Ухвалою суду від 25.08.2020р. відкладено розгляд справи на 20.10.2020р. на 11-30 год.
Представник позивача у запереченні (вх. № 9802 від 10.09.2020р.) проти клопотання відповідача про закриття провадження у справі посилається на те, що даний спір підлягає вирішенню господарським судом, оскільки відповідачем порушено право позивача на користування земельною ділянкою, яка була йому надана в постійне користування.
20.10.2020р. ухвалою суду відкладено розгляд справи на 10.12.2020р. на 12-10 год.
Ухвалою суду від 11.12.2020р. призначено розгляд справи на 19.01.2021р. на 12-10 год, оскільки судове засідання, призначене на 10.12.2020р. на 12-10 год., не відбулося у зв`язку з перебуванням судді на лікарняному.
Ухвалою суду від 19.01.2021р. відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про закриття провадження у справі з мотивів, викладених в ухвалі та відкладено розгляд справи на 02.03.2021р. на 11-45 год.
02.03.2021р. представник відповідача клопотанням (вх. № 2320) просить суду залишити позов без розгляду, оскільки представник позивача адвокат Гордієнко Ю.П. під час подання до суду позовної заяви не виконав вимог процесуального кодексу, а саме, підписав позовну заяву без наданих йому на то повноважень, оскільки п.1 договору № 4 від 05.03.2020 р. про надання правничої допомоги надає право лише представництво інтересів клієнта в органах. Доданий до позовної заяви ордер на надання правової допомоги всупереч ч. 2 ст. 61 ГПК України, не містить застереження щодо обмеження повноважень представника позивача на вчинення певної процесуальної дії, а саме, на підписання позовної заяви.
Ухвалою суду від 02.03.2021р. відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача про залишення позову без розгляду з мотивів, зазначених в ухвалі, закрито підготовче провадження, призначено справу до судового розгляду по суті на 08.04.2021р. на 12-00 год.
Ухвалою суду від 12.04.2021р. призначено розгляд справи на 27.04.2021р. на 11-30 год., оскільки судове засідання, призначене на 08.04.2021р. на 12-00 год., не відбулося у зв`язку з перебуванням судді на лікарняному.
Від представника відповідача надійшла заява про визнання позову в повному обсязі (вх. № 4677 від 27.04.2021р.).
Від представника позивача до суду надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника ПрАТ "Велика Круча", в якому позивач позовні вимоги підтримує та просить суд не стягувати з відповідача судові витрати (вх. № 4678 від 27.04.2021р.).
В судовому засіданні 27.04.2021р. ухвалено рішення згідно ст. 240 ГПК України.
Розглянувши матеріали справи, суд встановив:
05.06.1996р. на підставі рішення Великокручанської сільської ради народних депутатів від 05.06.1996 № 1 Відкритому акціонерному товариству "ВЕЛИКА КРУЧА" була передана у постійне користування земельна ділянка загальною площею 807,8328 га для сільськогосподарської діяльності (далі - Земельна ділянка) (Державний Акт на право постійного користування землею Серія ПЛ 44 від 05.06.1996 (далі - Державний акт) (а.с.7-10).
Приватне акціонерне товариство "ВЕЛИКА КРУЧА" (далі - ПрАТ ВЕЛИКА КРУЧА, позивач) є правонаступником ВАТ "ВЕЛИКА КРУЧА" (копії Витягу з Протоколу № 1 Загальних зборів акціонерів ВАТ ВЕЛИКА КРУЧА від 15.07.2011р.; Витягу зі Статуту Публічного акціонерного товариства "ВЕЛИКА КРУЧА" (далі ПАТ ВЕЛИКА КРУЧА); Витягу з Протоколу № 1 Загальних зборів акціонерів ПАТ "ВЕЛИКА КРУЧА" від 28.04.2017р.; Витягу зі Статуту Приватного акціонерного товариства "ВЕЛИКА КРУЧА" (нова редакція), а.с. 11-15).
Позивач зазначає, що з 1996 року та на даний час він користується земельною ділянкою на підставі Державного Акту на право постійного користування та використовує її за цільовим призначенням.
Крім того, 26.02.2020р. Великокручанською сільською радою (п`ятдесятою сесією сьомого скликання) було прийнято Рішення № 3 Про припинення права постійного користування земельною ділянкою комунальної власності для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.25).
Відповідно до ч. 1 ст. 92 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) право постійного користування земельною ділянкою - це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку.
Відповідно до ч. 1 ст. 95 ЗК України землекористувачі, якщо інше не передбачено законом або договором, мають право:
а) самостійно господарювати на землі;
б) власності на посіви і насадження сільськогосподарських та інших культур, на вироблену продукцію;
в) використовувати у встановленому порядку для власних потреб наявні па земельній ділянці загальнопоширені корисні копалини, торф, ліси, водні об`єкти, а також інші корисні властивості землі;
г) на відшкодування збитків у випадках, передбачених законом;
і ) споруджувати жилі будинки, виробничі та інші будівлі і споруди.
Відповідно до ч. 2 ст. 95 ЗК України порушені права землекористувачів підлягають відновленню в порядку, встановленому законом.
Виключний перелік припинення права постійного користування земельною ділянкою визначений ч. 1 ст. 141 ЗК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЗК України підставами припинення права користування земельною ділянкою є:
а) добровільна відмова від права користування земельною ділянкою;
б) вилучення земельної ділянки у випадках, передбачених цим Кодексом;
в) припинення діяльності релігійних організацій, державних чи комунальних підприємств, установ та організацій;
г) використання земельної ділянки способами, які суперечать екологічним вимогам;
і) використання земельної ділянки не за цільовим призначенням;
д) систематична несплата земельного податку або орендної плати;
е) набуття іншою особою права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці;
є) використання земельної ділянки у спосіб, що суперечить вимогам охорони культурної спадщини;
ж) передача приватному партнеру, концесіонеру нерухомого майна, розміщеного на земельній ділянці, що перебуває в користуванні державного або комунального підприємства та є об`єктом державно-приватного партнерства або об`єктом концесії.
Відповідно до абзацу 5 п. 5.6 Рішення Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням 51 народного депутата України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень статті 92, пункту 6 розділу X Перехідні положення Земельного кодексу України (справа про постійне користування земельними ділянками) від 22.09.2005 № 5-рп/2005 (справі № 1-17/2005) право постійного землекористування є безстроковим і може бути припинене лише з підстав, передбачених законодавством.
Оскільки позивач є постійним користувачем спірної земельної ділянки на підставі Державного Акту на право постійного користування землею Серія ПЛ 44 від 05.06.1996 і в матеріалах справи відсутні докази наявності підстав для припинення права користування позивачем земельною ділянкою у відповідності до ст. 141 ЗК України, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про визнання недійсним (незаконним) та скасування рішення Великокручанської сільської ради № 3 від 26.02.2020р. "Про припинення права постійного користування земельною ділянкою комунальної власності для ведення товарного сільськогосподарського виробництва" є обґрунтованими, підтверджені наявними в матеріалах справи доказами і підлягають задоволенню.
Згідно ч. 2 ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.
Відповідно до п. г) ч. 3 ст. 152 ЗК України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.
Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
З урахуванням вищенаведеного, позовні вимоги обґрунтовані, підтверджені матеріалами справи і підлягають задоволенню.
Згідно зі статтею 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.
За приписами статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Керуючись статтями 123, 129, 210, 232, 233, 236, 238, 240, 241 ГПК України, суд, -
ВИРІШИВ:
1. Позов задовольнити.
2. Визнати недійсним (незаконним) та скасувати Рішення Великокручанської сільської ради (п`ятдесятої сесії сьомого скликання) від 26 лютого 2020р. №3 "Про припинення права постійного користування земельною ділянкою комунальної власності для ведення товарного сільськогосподарського виробництва».
Згідно частинами 1, 2 статті 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Згідно статті 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Згідно статті 257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до п.17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.
Суддя Солодюк О.В.