15.04.2021Справа № 910/8099/20
Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді ДЖАРТИ В. В., за участі секретаря судового засідання Рєпкіної Ю. Є., розглянув у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження справу
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю " Німецько-Українська Науково-Виробнича Фірма "БРОВАФАРМА"
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Центр технічної експертизи та аудиту"
про розірвання договорів,
Представники учасників процесу згідно протоколу від 15.04.2021,
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
У червні 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю " Німецько-Українська Науково-Виробнича Фірма "БРОВАФАРМА" (далі - позивач, Фірма) звернулось до Господарського суду міста Києва із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Центр технічної експертизи та аудиту" (далі - відповідач, Товариство) про розірвання договору № 88 від 16.10.2019 та договору № 4 від 20.01.2020.
Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням з боку відповідача договірних обов`язків щодо виконання договору № 88 від 16.10.2019 та договору № 4 від 20.01.2020, за твердженнями позивача відповідач не приступив до виконання робіт за вказаними правочинами.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.06.2020 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в справі № 910/8099/20, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 15.07.2020 та встановлено строки для подання відзиву, відповіді на відзив, заперечень на відповідь на відзив та інших доказів.
За наслідками судового розгляду 11.11.2020 було ухвалене рішення, яким у задоволені позову відмовлено повністю.
Ухвалою суду від 05.04.2021 призначене судове засідання для ухвалення додаткового рішення.
У призначене судове засідання 15.04.2021 не направили своїх представників, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва -
Відповідно до пункту 3 частини статті 244 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України) суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Згідно з частиною 2 статті 244 ГПК України заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.
За приписами частин 3, 4 статті 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Як було зазначено вище, рішенням Господарського суду міста Києва від 24.03.2021 позов Товариства задоволено повністю.
Відповідно до статті 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
За змістом частин 1, 3 статті 124 Господарського процесуального кодексу України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.
Статтею 126 Господарського процесуального кодексу України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
При цьому, частиною 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Обґрунтовуючи розмір витрат на професійну правничу допомогу, позивач зазначає наступне.
13.07.2020 між Адвокатом Стахєєвим Олександром Олексійовичем та ТОВ «Центр технічної експертизи та аудиту» був укладений договір про надання правничої допомоги. За умовами укладеного договору, адвокат взяв на себе зобов`язання надавати необхідну правову допомогу клієнту у господарському провадженні, а клієнт зобов`язався виплатити адвокату гонорар за надання правової допомоги. Розділом 4 договору від 13.07.2020 сторони погодили, що розмір гонорару адвоката за відпрацьовані ним послуги, виходячи з вартості 1 година 1 500,00 грн, крім безпосередньої участі адвоката в судовому засіданні, яка оцінена у 2 000,00 грн за годину. Факт надання правничої допомоги, а також її оплати, засвідчується актом прийому-передачі виконаних робіт, який підписується сторонами та складається за підсумками надання правничої допомоги.
Згідно акту приймання-передачі виконаних робіт за договором від 11.11.2020 всього до сплати підлягало 15 000,00 грн, які Товариство просить суд стягнути з позивача.
У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який тим не менш, повинен ґрунтуватися на більш чітких критеріях, визначених у частині 4 статті 126 ГПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності цим критеріям заявлених витрат. Аналогічна правова позиція викладена в постанові від 07.08.2018 Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у справі № 916/1283/17.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі "Двойних проти України" (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі "Гімайдуліна і інших проти України" (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі "East/West Alliance Limited" проти України", від 26 лютого 2015 року у справі "Баришевський проти України" (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.
У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Суд вважає за необхідне відзначити, що керуючись принципом розумності, вважає, що розмір витрат підлягає відшкодуванню з позивача, а обґрунтованим розміром вартості правничої допомоги, що підлягає відшкодуванню становить 7 500,00 грн. Такий висновок суду ґрунтується на тому, що безпосередньо правничою допомогою наданою адвокатом Товариству є проведення правового аналізу позовних вимог (1 500,00 грн), складання відзиву (4 000,00 грн) та участі в судових засіданнях (02.09.2020 та 11.11.2020) загальна тривалість яких не перевищує години (2000,00 грн).
Керуючись статтями 73-80, 86, 123-129, 236-241, 244 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -
2. Після набрання додатковим рішенням Господарського суду міста Києва законної сили видати відповідний наказ.
Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне додаткове рішення складене 01.06.2021.

СУДДЯ В. В. ДЖАРТИ