ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2021 року м.Харків Справа № 913/43/21(913/701/20)
Провадження №13/913/126/21
Господарський суд Луганської області в складі головуючого судді Яресько Б.В. за участю секретаря судового засідання Лещенко В.Г. розглянувши в судовому засіданні матеріали справи за позовом
про стягнення 920 927 грн 81 коп.
Від позивача - не прибув
Від відповідача не прибув
Товариство з обмеженою відповідальністю «Торгова компанія Едельвейс» звернулося до Господарського суду Луганської області з позовом до Фермерського господарства «БЛАГОТОН» про стягнення заборгованості в розмірі 596 176 грн 00 коп., пені в розмірі 17 697 грн 58 коп., штрафу в розмірі 238 852 грн 80 коп., 36 % річних у розмірі 52 420 грн 76 коп., інфляційних втрат у розмірі 15 780 грн 67 коп.
Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договором поставки №171 від 03.09.2020 р., внаслідок чого за ним утворилась заборгованість, на яку нараховані пеня, штраф, 36 % річних та інфляційні.
Ухвалою суду від 30.12.2020 р. відкрито провадження у справі та підготовче засідання призначено на 25.01.2021 р.
Ухвалою суду від 01.03.2021 р. справу №913/701/20 передано до Господарського суду Луганської області для розгляду в межах справи №913/43/21 про банкрутство Фермерського господарства «БЛАГОТОН».
Згідно протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 12.03.2021 р. матеріали справи передано на розгляд судді Яресько Б.В., в провадженні якого перебуває справа № 913/43/21 про банкрутство Фермерського господарства «БЛАГОТОН».
12.04.2021 р. в судовому засіданні був присутній представник позивача.
Ухвалою суду від 12.04.2021 р. суд повідомив учасників справи про відкладення розгляду справи в підготовчому засіданні на 26 квітня 2021 року.
26.04.2021 р. в судовому засіданні в режимі відеоконференції був присутній представник позивача.
Ухвалою суду від 26.04.2021 р. суд закрив підготовче провадження у справі №913/43/21(913/701/20) та призначив справу до судового розгляду по суті на 11.05.2021 р.
11.05.2021 р. в судовому засіданні був присутній представник позивача.
В зв`язку з неприбуттям представника відповідача у судове засідання була оголошена перерва до 25.05.2021 р.
25.05.2021 р. від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи без його участі.
Зазначене клопотання судом задовольняється.
Відповідач належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду участі свого представника не забезпечив, відзиву на позовну заяву не надав.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги позивача та заперечення проти них, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд установив наступне.
03.09.2020 р. між позивачем та відповідачем був укладений договір поставки № 171 відповідно до умов якого позивач зобов`язався поставити відповідачу паливо-мастильні матеріали, а відповідач прийняти та оплатити одержаний товар.
Згідно п. 3.2. договору відповідач зобов`язався оплатити отриманий товар не пізніше 30 календарних днів після отримання.
Відповідно до п. 6.2. договору у випадку порушення відповідачем термінів здійснення розрахунків передбачених Договором, відповідач сплачує позивачу пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день прострочення платежу. При простроченні оплати товару більш ніж на 14 календарних днів, крім пені відповідач сплачує штраф у розмірі 30% від вартості неоплаченої партії товару, за кожен випадок такої несплати.
В п. 6.5 договору сторони домовились, що у разі невиконання відповідачем зобов`язань щодо оплати отриманих нафтопродуктів та невиконання зобов`язань передбачених розділом 3 договору, відповідач, відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, сплачує на користь позивача крім суми заборгованості 36% річних. Річні нараховуються на загальну суму простроченої заборгованості.
Відповідно до договору позивач поставив відповідачу наступний товар:
Усього за період з 03.09.2020 р. по 14.09.2020 р. поставлено товару на суму 796176 грн. 00 коп. з ПДВ.
Відповідач частково оплатив одержаний товар, а саме 10.11.2020 р. сплатив 100000 грн. 00 коп., та 13.11.2020 р. 100000 грн. 00 коп.
Таким чином утворилась заборгованість за поставлений по договору поставки № 171 товар в сумі 596176 грн. 00 коп.
Позивач звернувся до Господарського суду Луганської області з позовом в якому просить суд стягнути з відповідача на свою користь:
- заборгованість за поставлений товар 596176 грн. 00 коп.
- штраф в сумі 238852 грн. 80 коп.
Відповідач заперечень проти позову, або доказів оплати заявлених вимог суду не надав.
Оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України, положення якої кореспондуються зі статтею 193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутністю конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених Господарським кодексом, іншими законами або договором.
Згідно зі статтею 599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Судом встановлено, що позивач належним чином виконав зобовязання та поставив відповідачу товар на суму 796176 грн. 00 коп.
Відповідач одержаний товар у встановлений договором строк не оплатив в повному обсязі, внаслідок чого виникла заборгованість 596176 грн. 00 коп.
Стаття 610 Цивільного кодексу України передбачає, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно з частиною першою статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Таким чином відповідач прострочив виконання свого договірного зобов`язання з оплати отриманого від позивача товару, тобто допустив неналежне виконання, що є порушенням зобов`язання в розумінні статті 610 Цивільного кодексу України.
Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Умовами договору передбачено сплату 36% річних.
Інфляційні нарахування на суму боргу та проценти річних від простроченої суми, сплата яких передбачена частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України, виступають способом захисту майнового права та інтересу кредитора, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів та в отриманні від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові.
Згідно з приписами ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.
Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 549 ЦК України штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
За своєю правовою природою пеня та штраф є санкцією, яка може застосовуватись до боржника у разі порушення ним грошового зобов`язання.
Господарські санкції, що встановлюються відповідно до договору чи закону за несвоєчасне виконання зобов`язання, спрямовані передусім на компенсацію кредитору майнових втрат, яких він зазнає внаслідок несвоєчасного здійснення з ним розрахунку з боку боржника. Такі санкції не можуть розглядатися кредитором як спосіб отримання доходів, що є більш вигідним порівняно з надходженнями від належно виконаних господарських зобов`язань.
Між позивачем та адвокатом Гамаза І.О. був укладений договір № 15/12/20 про надання правничої (правової) допомоги. Згідно додатку № 1 до зазначеного договору вартість роботи по стягненню заборгованості з відповідача сторонами була визначена в 8365 грн. 00 коп. 23.12.2020 р. сторонами був складений акт яким був підтверджений факт оплати наданої правничої допомоги в сумі 8365 грн. 00 коп.
За таких обставин відповідно до ст. 129 ГПК України судові витрати по справі, що складаються з судового збору та витрат на правничу допомогу покладаються на відповідача.
Керуючись ст. 129, 237-238, 252 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд Луганської області
1. Позов задовольнити повністю.
Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Східного апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення. При цьому, згідно з п.п.17.5 п.17 Розділу XI «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справи витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повний текст рішення складено та підписано 28.05.2021

Суддя Б.В.Яресько