ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" травня 2021 р. м. Київ Справа № 911/537/21

м. Київ, вул. С. Петлюри, буд. 16/108

Господарський суд Київської області

без виклику (повідомлення) сторін

Господарський суд Київської області, одноособово, у складі судді Саванчук С.О., розглянув матеріали

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Міндобрива"

79034, м. Львів, вул. Навроцького, буд. 1,

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Украгросклад+"

09400, Київська обл., Ставищенський р-н, смт Ставище, вул. Цимбала Сергія, буд. 1,

адреса для листування: 09412, Київська обл., Ставищенський р-н, с. Іванівка, вул. Івана Мазепи, буд. 28

про стягнення суми боргу

Обставини справи:

До Господарського суду Київської області надійшла позовна заява (вх. №531/21 від 22.02.2021) Товариства з обмеженою відповідальністю "Міндобрива" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Украгросклад+" про стягнення суми боргу.

Позовні вимоги обгрунтовані неналежним виконанням відповідачем грошових зобов`язань за договором поставки №МД-2009/33 від 10.09.2020 та додаткових угод до нього, що укладені між ним та позивачем.

Судом перевірено позовну заяву і додані до неї документи на відповідність вимогам статей 162, 164, 172, частині 5 статті 174, статті 175 Господарського процесуального кодексу України та встановлена їх невідповідність вимогам пунктів 5, 8 частини 3 статті 162 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 04.03.2021 судом залишено позовну заяву без руху та встановлено позивачу строк для усунення недоліків.

Через канцелярію Господарського суду Київської області від позивача надійшов лист (вх. №5854/21 від 12.03.2021), відповідно до якого позивач усунув недоліки позовної заяви.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 25.03.2021 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідно до частин 4, 5 статті 240 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку з розглядом справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписав рішення без його проголошення, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення

Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази та оцінивши їх у сукупності, суд -

встановив:

1. Короткий зміст позовних вимог

1.1. Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем грошових зобов`язань за договором поставки №МД-2009/33 від 10.09.2020 та додаткових угод до нього, що укладені між ним та позивачем.

2. Правовідносини сторін

2.1. Між Товариством з обмеженою відповідальністю «Міндобрива» (далі - позивач, постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Украгросклад+» (далі - відповідач, покупець) укладено договір поставки № МД-2009/33 від 10.09.2020 (далі - Договір), згідно з яким постачальник зобов`язується передати у зумовлені строки покупцеві окремими партіями товар, а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар і сплатити за нього певну грошову суму на умовах даного договору.

Відповідно до пункту 9 Договору покупець здійснює оплату не пізніше ніж за 10 днів до відвантаження товару, на підставі укладеної між сторонами додаткової угоди, кінцева оплата повинна бути здійснена протягом 10 календарних днів з дати рахунку на підставі товарно-транспортної накладної за товар.

Згідно з пунктом 19 Договору даний договір діє до 31.12.2020.

2.2. 10.09.2020 між сторонами укладено додаткову угоду на поставку товару на суму 9900,00 грн.

06.10.2020 між сторонами укладено додаткову угоду на поставку товару на суму 16800,00 грн., зі строком оплати не пізніше 11.01.2021.

06.10.2020 між сторонами укладено додаткову угоду на поставку товару на суму 15400,00 грн., зі строком оплати не пізніше 11.01.2021.

3. Аргументи Товариства з обмеженою відповідальністю «Міндобрива»

3.1. На виконання умов Договору позивачем поставлено, а відповідачем отримано товар, всього на суму 42100,00 грн., що підтверджується видатковими накладним № 103 від 14.09.2020, товарно-транспортною накладною № 103 від 14.09.2020, видатковою накладною № 187 від 22.12.2020, товарно-транспортною накладною № 187 від 22.12.2020, актом звірки взаємних розрахунків від 14.01.2021, проте, відповідач, у визначений договором строк, за поставлений товар розрахувався частково, в наслідок чого виникла заборгованість у розмірі 23200,00 грн.

3.2. 10.02.2021 на адресу відповідача направлено претензію № 16/02-21 з вимогою сплати грошових коштів у розмірі 23200,00 грн., яка залишена відповідачем без реагування.

4. Аргументи Товариства з обмеженою відповідальністю «Украгросклад+»

4.1. Відповідач відзиву на позовну заяву, доказів сплати або контр - розрахунку суми заборгованості суду не надав, про розгляд справи щодо нього у господарському суді судом направлена ухвала Господарського суду Київської області на його належні адреси: 09400, Київська обл., Ставищенський р-н, смт Ставище, вул. Цимбала Сергія, буд. 1, , адреса для листування: 09412, Київська обл., Ставищенський р-н, с. Іванівка, вул. Івана Мазепи, буд. 28, що встановлено судом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

За приписом пункту 10 частини 2 статті 9 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» в Єдиному державному реєстрі містяться відомості про місцезнаходження юридичної особи.

Відповідно до статті 10 вказаного Закону, якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, винесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

За трекінгом відстеження поштового відправлення ПАТ "Укрпошта" № 082 судом встановлено, що ухвалу суду відповідачем отримано 06.04.2021.

4.2. З огляду на вказані положення чинного законодавства та обставини вручення ухвали суду відповідачу, суд дійшов висновку про належне повідомлення відповідача про розгляд справи щодо нього у господарському суді та його процесуальні права на надання суду заперечень на позов і доказів.

5. Норми права, що підлягають застосуванню

5.1. Згідно з частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

5.2. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України).

5.3. Відповідно до частини 1 статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

5.4. Відповідно до частини 1 статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

5.5. Згідно з статтею 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

5.6. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства (стаття 530 Цивільного кодексу України).

Відповідно до частини 1 статті 693 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу. У разі невиконання покупцем обов`язку щодо попередньої оплати товару застосовуються положення статті 538 цього Кодексу.

Згідно з статтею 538 Цивільного кодексу України виконання свого обов`язку однією із сторін, яке відповідно до договору обумовлене виконанням другою стороною свого обов`язку, є зустрічним виконанням зобов`язання. При зустрічному виконанні зобов`язання сторони повинні виконувати свої обов`язки одночасно, якщо інше не встановлено договором, актами цивільного законодавства, не випливає із суті зобов`язання або звичаїв ділового обороту. Сторона, яка наперед знає, що вона не зможе виконати свого обов`язку, повинна своєчасно повідомити про це другу сторону. У разі невиконання однією із сторін у зобов`язанні свого обов`язку або за наявності очевидних підстав вважати, що вона не виконає свого обов`язку у встановлений строк (термін) або виконає його не в повному обсязі, друга сторона має право зупинити виконання свого обов`язку, відмовитися від його виконання частково або в повному обсязі. Якщо зустрічне виконання обов`язку здійснено однією із сторін, незважаючи на невиконання другою стороною свого обов`язку, друга сторона повинна виконати свій обов`язок.

5.7. Частиною 1 статті 712 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

5.8. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (частина 2 статті 712 Цивільного кодексу України).

6. Фактичні обставини, встановлені судом, докази, що прийняті та відхилені судом, мотиви прийняття або відхилення кожного доказу та аргументу, викладеного сторонами у матеріалах справи та висновки суду за результатами розгляду справи

6.1. Між Товариством з обмеженою відповідальністю «Міндобрива» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Украгросклад+» укладено договір поставки № МД-2009/33 від 10.09.2020 (далі - Договір), згідно з яким постачальник зобов`язується передати у зумовлені строки покупцеві окремими партіями товар, а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар і сплатити за нього певну грошову суму на умовах даного договору.

10.09.2020 між сторонами укладено додаткову угоду на поставку товару на суму 9900,00 грн.

06.10.2020 між сторонами укладено додаткову угоду на поставку товару на суму 16800,00 грн., зі строком оплати не пізніше 11.01.2021.

06.10.2020 між сторонами укладено додаткову угоду на поставку товару на суму 15400,00 грн., зі строком оплати не пізніше 11.01.2021.

6.2. На виконання умов Договору позивачем поставлено, а відповідачем прийнято товар, всього на суму 42100,00 грн., що підтверджується видатковими накладним № 103 від 14.09.2020 на суму 9900,00 грн., товарно-транспортною накладною № 103 від 14.09.2020, видатковою накладною № 187 від 22.12.2020, товарно-транспортною накладною № 187 від 22.12.2020 на суму 32200,00 грн., актом звірки взаємних розрахунків від 14.01.2021, згідно з яким у відповідача наявна заборгованість у розмірі 23200,00 грн.

6.3. 10.02.2021 на адресу відповідача направлено претензію № 16/02-21 з вимогою сплати грошових коштів у розмірі 23200,00 грн., яка залишена відповідачем без реагування, докази протилежного у матеріалах справи відсутні.

6.4. З урахуванням дати підписання видаткових накладних, часткових оплат та визначених пунктом 9 Договору та Додаткових угод умов, суд дійшов висновку, що граничний термін сплати грошових коштів настав 11.01.2021.

6.5. З урахуванням того, що матеріалами справи підтверджується поставка товару та наявність заборгованості у розмірі 23200,00 грн., строк оплати якої настав, що не заперечено відповідачем, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення грошових коштів у розмірі 23200,00 грн.

7. Результати розгляду справи

7.1. Статтею 73 Господарського процесуального кодексу України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

7.2. Згідно з статтею 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

7.3. Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

7.4. Відповідно до частини 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

7.5. Згідно з статтею 78 Господарського процесуального кодексу України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи, а відповідно до статті 79 Господарського процесуального кодексу України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування; питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

7.6. Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

7.7. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права з урахуванням юридичної сили правового акта в ієрархії національного законодавства та з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини при дотриманні норм процесуального права.

7.8. Згідно з статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

7.9. У справі «Руїз Торіха проти Іспанії» Європейський суд з прав людини вказав, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватися у світлі обставин кожної справи.

7.10. Оцінюючи подані до матеріалів справи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю.

8. Розподіл судових витрат

8.1. Судовий збір за подання позовної заяви, в порядку статті 129 Господарського процесуального кодексу України, покладається на відповідача у повному обсязі.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 2, 11, 73, 74, 76-80, 232, 237, 238 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

вирішив:

1. Позов (вх. №531/21 від 22.02.2021) Товариства з обмеженою відповідальністю "Міндобрива" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Украгросклад+" про стягнення суми боргу задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Украгросклад+" (09400, Київська обл., Ставищенський р-н, смт Ставище, вул. Цимбала Сергія, буд. 1, , адреса для листування: 09412, Київська обл., Ставищенський р-н, с. Іванівка, вул. Івана Мазепи, буд. 28) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Міндобрива" (79034, м. Львів, вул. Навроцького, буд. 1, ) основний борг у розмірі 23200,00 грн. (двадцять три тисячі двісті гривень), судовий збір у розмірі 2270,00 грн. (дві тисячі двісті сімдесят гривень).

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне рішення складено 26.05.2021.

Суддя С.О. Саванчук