ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" травня 2021 р. Справа №914/2699/15

Західний апеляційний господарський суд в складі колегії:

головуючого - судді Кравчук Н.М.

суддів Мирутенко О.Л.

Скрипчук О.С.

секретар судового засідання Кобзар О.В.

розглянувши апеляційну скаргу Приватного виконавця виконавчого округу Тернопільської області Мелиха Анатолія Івановича за вих. № 2941 від 30.12.2020 (вх. № ЗАГС 01-05/10/21 від 04.01.2021)

на ухвалу Господарського суду Львівської області від 16.12.2020 (головуючий суддя Крупник Р.В., судді М.В. Юркевич, Б.І. Яворський, повний текст ухвали складено та підписано 21.12.2020) винесену за результатами розгляду заяви на дії приватного виконавця

у справі № 914/2699/15

за первісним позовом: Споживчого кооперативу Степана Бандери (надалі СК Степана Бандери), м. Тернопіль

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Будова-Захід (надалі ТзОВ Будова-Захід), с. Смільне, Бродівський район, Львівська область

про стягнення заборгованості

за зустрічним позовом: ТзОВ Будова-Захід, с. Смільне, Бродівський район, Львівська область

до відповідача: СК Степана Бандери, м. Тернопіль

про розірвання договору будівельного підряду від 17.07.2012 № 29а/12-Т та стягнення збитків у розмірі 396318,93 грн.

за участю представників учасників справи:

від приватного виконавця: не з`явилися

від СК Степана Бандери: не з`явилися

від ТзОВ Будова-Захід: не з`явилися

ВСТАНОВИВ:

ТзОВ Будова-Захід звернулося до Господарського суду Львівської області з скаргою на дії приватного виконавця, у якій просило суд: визнати незаконними дії приватного виконавця Мелиха А.І. щодо відкриття виконавчого провадження ВП №63569498; визнати неправомірною та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №63569498 від 11.11.2020; визнати неправомірною та скасувати постанову про арешт майна боржника №63569498 від 11.11.2020; визнати неправомірною та скасувати постанову про арешт коштів боржника №63569498 від 12.11.2020; зобов`язати приватного виконавця Мелиха А.І. зняти арешт з усього рухомого та нерухомого майна, з коштів на усіх банківських рахунках ТзОВ БУДОВА-ЗАХІД; зобов`язати приватного виконавця Мелиха А.І. повернути виконавчий лист СК Степана Бандери без прийняття до виконання.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 16.12.2020 у справі №914/2699/15 скаргу ТОВ «Будова-Захід» задоволено. Визнано незаконними дії приватного виконавця виконавчого округу Тернопільської області Мелиха А.І. щодо відкриття виконавчого провадження ВП №63569498. Визнано неправомірною та зобов`язано приватного виконавця виконавчого округу Тернопільської області Мелиха А.І. скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №63569498 від 11.11.2020. Визнано неправомірною та зобов`язано приватного виконавця виконавчого округу Тернопільської області Мелиха А.І. скасувати постанову про арешт майна боржника ВП №63569498 від 11.11.2020. Визнано неправомірною та зобов`язано приватного виконавця виконавчого округу Тернопільської області Мелиха А.І. скасувати постанову про арешт коштів боржника ВП №63569498 від 12.11.2020. Зобов`язано приватного виконавця виконавчого округу Тернопільської області Мелиха А.І. зняти арешт з усього рухомого та нерухомого майна, з коштів на усіх банківських рахунках ТОВ «БУДОВА-ЗАХІД», накладений у межах виконавчого провадження ВП №63569498. Зобов`язано приватного виконавця виконавчого округу Тернопільської області Мелиха А.І. повернути СК «Степана Бандери» виконавчий документ - ухвалу Господарського суду Львівської області від 23.03.2016 №914/2699/15, без прийняття до виконання.

В обґрунтування даної ухвали, місцевий господарський суд зазначив, що у зв`язку з визнанням неправомірних постанов від 27.10.2020 у виконавчому провадженні ВП № 52078220, чинною залишається постанова державного виконавця про закінчення виконавчого провадження від 27.03.2017. Саме через наявність цієї постанови, ухвалою Господарського суду Львівської області №914/2699/15 від 24.07.2020 було відмовлено СК Степана Бандери в поновленні строків пред`явлення до виконання ухвали суду про затвердження мирової угоди від 23.03.2016. Вказана ухвала була винесена з підстав того, що відповідно до ч. 1 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження», щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Враховуючи наведене, місцевий господарський суд дійшов висновку, що постанова приватного виконавця Мелиха А.І. про відкриття виконавчого провадження ВП №63569498 від 11.11.2020 суперечить вимогам ст. ст. 12, 40 Закону та є неправомірною.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду, приватний виконавець виконавчого округу Тернопільської області Мелих А.І. оскаржив її в апеляційному порядку.

В обґрунтування апеляційної скарги скаржник зазначив, що ухвала суду є необґрунтованою, прийнятою з порушенням норм матеріального права. Зокрема, апелянт звертає увагу суду на те, що приватним виконавцем перевірено всі вимоги до виконавчого документу, в тому числі і строк пред`явлення до виконання. На момент відкриття виконавчого провадження ВП №63569498 постанова № 52078220 від 27.10.2020 щодо повернення виконавчого документу стягувачу, постанова №52078220/11 про результати перевірки виконавчого провадження від 12.10.2021 були чинними, була наявна відмітка уповноваженого органу ДВС на виконавчому документі про дату завершення виконавчого провадження. Враховуючи наведене, приватний виконавець, дотримуючись норм закону правомірно відкрив виконавче провадження. Таким чином, на думку скаржника, суд не мав підстав для визнання дій щодо відкриття виконавчого провадження незаконними.

В судовому засіданні 19.05.2021 скаржник участі уповноваженого представника не забезпечив, хоча належним чином був повідомлений про час, дату та місце розгляду справи. В попередніх судових засіданнях приватний виконавець виконавчого округу Тернопільської області Мелих А.І. доводи апеляційної скарги підтримав повністю.

СК Степана Бандери участі уповноваженого представника в судовому засіданні 19.05.2021 не забезпечило, хоча належним чином було повідомлене про час, дату та місце розгляду справи. В судовому засіданні 20.04.2021 представник позивача підтримував доводи апеляційної скарги приватного виконавця, просив апеляційну скаргу задоволити, ухвалу місцевого господарського суду скасувати.

ТзОВ Будова-Захід участі уповноваженого представника в судовому засіданні 19.05.2021 не забезпечило, надіслало заяву про розгляд справи без участі представника відповідача (зареєстрована в канцелярії суду за вх. № ЗАГС 01-04/3653/21 від 19.05.20221). В попередніх судових засіданнях представник ТзОВ Будова-Захід проти доводів апеляційної скарги заперечував з підстав, наведених в відзиві на апеляційну скаргу (зареєстрований в канцелярії суду за вх. № ЗАГС 01-04/742/21 від 03.02.2021), зазначав, що ухвалу суду першої інстанції вважає законною та обґрунтовано, відтак, просив залишити її без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Суд апеляційної інстанції у відповідності до ст. 269 ГПК України переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Вивчивши апеляційну скаргу, здійснивши оцінку доказів, що містяться в матеріалах справи, заслухавши учасників справи, Західний апеляційний господарський суд встановив таке.

В провадженні Господарського суду Львівської області перебувала справа № 914/2699/15 за первісним позовом СК Степана Бандери до ТзОВ Будова-Захід про стягнення заборгованості та за зустрічним позовом ТзОВ Будова-Захід до СК Степана Бандери про розірвання договору будівельного підряду від 17.07.2012 № 29а/12-Т та стягнення збитків у розмірі 396318,93 грн.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 23.03.2016 у справі № 914/2699/15 затверджено мирову угоду від 23.03.2016, укладену між СК Степана Бандери та ТзОВ Будова-Захід, провадження у справі припинено на підставі п. 7 ч. 1 ст. 80 ГПК України.

У зв`язку з невиконанням ТзОВ Будова-Захід умов мирової угоди, 31.08.2016 СК Степана Бандери звернувся до Відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Львівській області з заявою про примусове виконання ухвали.

05.09.2016 головним державним виконавцем ВПВР УДВС ГТУЮ у Львівській області винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №52078220 щодо стягнення з ТзОВ Будова-Захід заборгованості в сумі 2 327 261,67 грн та штрафу у розмірі 100% від несплаченої суми, нарахованого державним виконавцем 2 327 261,67 грн, всього заборгованості на загальну суму 4 654 523,12 грн, боржнику надано семиденний строк з моменту винесення постанови для самостійного виконання виконавчого документу.

Оскільки у строк, визначений постановою про відкриття виконавчого провадження боржником виконавчий документ виконаний не був, 22.09.2016 головним державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

27.09.2016 винесено постанови про арешт коштів боржника.

09.03.2017 Львівським апеляційним господарським судом ухвалено постанову у справі № 914/2699/15 за скаргою ТзОВ Будова-Захід на дії (бездіяльність) органів Державної виконавчої служби якою, зокрема, визнано недійсними постанови державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області про відкриття виконавчого провадження від 05.09.2016, арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 22.09.2016, арешт коштів боржника від 22.09.2016, арешт коштів боржника від 27.09.2016 у межах виконавчого провадження № 52078220.

Вказана постанова Львівського апеляційного господарського суду залишена без змін постановою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду №914/2699/15 від 14.08.2018.

Враховуючи наявність постанови Львівського апеляційного господарського суду №914/2699/15 від 09.03.2017, заступником начальника Бродівського районного відділу ДВС ГТУЮ у Львівській області винесено постанову про закінчення виконавчого провадження ВП №52078220 від 27.03.2017, згідно з якою постановлено закінчити виконавче провадження щодо стягнення з ТзОВ Будова-Захід заборгованості та штрафу на загальну суму 4 654 523,12 грн. на підставі п. 5 ч. 1 ст. 39 ЗУ Про виконавче провадження, а також припинити чинність арештів майна боржника та скасувати постанови державного виконавця про арешт коштів боржника.

З матеріалів справи вбачається, що 17.09.2020 СК Степана Бандери звернувся до начальника Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області з заявою про проведення перевірки (вх. № 225/0/6-20/03.2-17 від 17.09.2020), в якій просив здійснити перевірку законності винесення документів та здійснення виконавчого провадження та скасувати постанову начальника відділу Бродівського РВ ДВС ГТУЮ у Львівській області від 27.03.2017р. про закінчення виконавчого провадження № 52078220, оскільки наведена постанова порушує право стягувача на повторне пред`явлення чинного виконавчого документа до виконання.

12.10.2020 в.о. начальника Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області, розглянувши звернення в.о. голови СК Степана Бандери від 15.09.2020 на дії заступника начальника Бродівського районного відділу ДВС Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Мазурик Н.М. щодо винесення постанови про закінчення виконавчого провадження ВП № 52078220, винесено постанову №52078220/11 про результати перевірки виконавчого провадження, згідно з якою дії заступника начальника Бродівського районного відділу ДВС Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Мазурик Н.М. щодо винесення постанови про закінчення виконавчого провадження визнано такими, що вчинені із порушенням застосування норм п.5 ч.1 ст. 39 Закону України Про виконавче провадження, а також зобов`язано заступника начальника Бродівського районного відділу ДВС Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) провести виконавчі дії в порядку, встановленому Законом України Про виконавче провадження.

19.10.2020, розглянувши постанову №52078220/11 про результати перевірки виконавчого провадження від 12.10.2020, в.о. начальника відділу Бродівського районного відділу ДВС Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) винесено постанову ВП № 52078220 про скасування процесуального документу, якою скасовано постанову про закінчення виконавчого провадження від 27.03.2017.

27.10.2020 в.о. начальника відділу Бродівського районного відділу ДВС Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 52078220 про стягнення з ТзОВ Будова-Захід заборгованості в сумі 2 327 261,67 грн. та штрафу у розмірі 100% від несплаченої суми, всього заборгованості на загальну суму 4 654 523,12 грн.

27.10.2020 в.о. начальника відділу Бродівського районного відділу ДВС Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) винесено постанову ВП № 52078220 про повернення виконавчого документа стягувачу, якою вирішено повернути виконавчий документ СК Степана Бандери на підставі його заяви від 26.10.2020 та зазначено, що виконавчий документ може бути повторно пред`явлений для виконання в строк до 27.10.2023.

10.11.2020 СК Степана Бандери звернувся до приватного виконавця Мелиха А.І. з заявою про примусове виконання ухвали Господарського суду Львівської області № 914/2699/15 від 23.03.2016, до якої долучив, зокрема, як вказану ухвалу суду, так і постанову ВП № 52078220 про її повернення від 27.10.2020.

11.11.2020 приватним виконавцем Мелихом А.І. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №63569498 з примусового виконання ухвали Господарського суду Львівської області №914/2699/15 від 23.03.2016.

Також 11.11.2020 приватним виконавцем Мелихом А.І. винесено постанову про арешт майна боржника ВП №63569498, якою накладено арешт на все рухоме та все нерухоме майно, яке належить ТОВ Будова-Захід у межах звернення стягнення з урахуванням основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження 2 560 107,71 грн.

12.11.2020 приватним виконавцем Мелихом А.І. винесено постанову про арешт коштів боржника ВП №63569498, якою накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів та належать боржнику ТзОВ Будова-Захід у межах звернення стягнення з урахуванням основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження 2560107,71 грн.

Не погоджуючись з діями та постановами приватного виконавця щодо відкриття виконавчого провадження ВП №63569498, арешту коштів та майна боржника ТзОВ Будова-Захід звернулося зі скаргою до суду.

При винесенні постанови колегія суддів керувалася таким.

Статтею 326 ГПК України встановлено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Так, приписами ст. 129-1 Конституції України визначено, зокрема, що держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Статтею 1 Закону України Про виконавче провадження (надалі - Закон) передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій, визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів.

За змістом ст. 2 Закону виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: верховенства права, законності, справедливості, неупередженості та об`єктивності.

Положеннями п. 1 ч. 1, п. 22 ч. 3 ст. 18 Закону визначено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом. Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом.

При цьому гарантією прав фізичних і юридичних осіб у виконавчому провадженні є можливість оскарження дій або бездіяльності державних виконавців.

Положеннями ст. ст. 339, 341 ГПК України передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права. Скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції зазначає, що місцевий господарський суд дійшов вірного висновку про те, що скаржником не було пропущено строків на оскарження дій приватного виконавця та його процесуальних документів.

Щодо правомірності дій приватного виконавця щодо винесення постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №63569498 від 11.11.2020, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає таке.

За змістом ст. 12 Закону виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років. Строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі пред`явлення виконавчого документа до виконання. У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення.

Відповідно до ч. 4 ст. 4 Закону виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання або виконавчий документ не підлягає виконанню органами державної виконавчої служби, приватним виконавцем.

Як вбачається з матеріалів справи, у своїх поясненнях наданих суду першої інстанції, приватний виконавець зазначив, що оскільки ухвала Господарського суду Львівської області №914/2699/15 від 23.03.2016 (виконавчий документ) була повернута без виконання на підставі постанови державного виконавця ВП № 52078220 від 27.10.2020, відтак, строки пред`явлення її до виконання перервалися і новий трьохрічний строк став обчислюватися з 27.10.2020. Тому, на думку виконавця, виконавче провадження ВП №63569498 відкрите правомірно.

У апеляційній скарзі приватний виконавець звертає увагу суду на те, що підстав для повернення без прийняття до виконання виконавчого документу у нього не було.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 16.12.2020 у справі №914/2699/15 скаргу ТзОВ Будова-Захід на дії державного виконавця задоволено. Визнано неправомірними дії заступника начальника Західного міжрегіонального управління юстиції (м. Львів) - начальника управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Бассараб Т.Ю. щодо проведення перевірки та винесення постанови від 12.10.2020 № 52078220/11 про результати перевірки виконавчого провадження; визнано неправомірною та скасовано постанову заступника начальника Західного міжрегіонального управління юстиції (м. Львів) - начальника управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Бассараб Т.Ю. від 12.10.2020 №52078220/11 про результати перевірки виконавчого провадження; визнано неправомірною та скасовано постанову в.о. начальника відділу Бродівського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Мазурик Н.М. від 19.10.2020 у межах виконавчого провадження №52078220 про скасування процесуального документа; визнано незаконними дії в.о. начальника відділу Бродівського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Мазурик Н.М. щодо відновлення виконавчого провадження №52078220; визнано неправомірною та скасовано постанову в.о. начальника відділу Бродівського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Мазурик Н.М. від 27.10.2020 у межах виконавчого провадження №52078220 про відкриття виконавчого провадження; визнано неправомірною та скасовано постанову в.о. начальника відділу Бродівського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Мазурик Н.М. від 27.10.2020 у межах виконавчого провадження №52078220 про повернення виконавчого провадження стягувачу; визнано незаконними дії в.о. начальника відділу Бродівського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Мазурик Н.М. щодо встановлення строку повторного пред`явлення для виконання виконавчого листа в строк до 27.10.2023.

Відповідно до ст. 235 ГПК України ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом чи Законом України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом.

Апеляційний суд погоджується з місцевим господарським судом стосовно того, що оскільки ухвала Господарського суду Львівської області №914/2699/15 від 16.12.2020 була оголошена в судовому засіданні за участі всіх представників сторін, то вона набрала законної сили негайно після її оголошення.

Окрім того, суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що постановою Західного апеляційного господарського суду від 11.05.2020 вищевказану ухвалу Господарського суду Львівської області від 16.12.2020 у справі №914/2699/15 залишено без змін.

Згідно з ст. 284 ГПК України постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття.

Відповідно до ч.4 ст.75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, ухвалою Господарського суду Львівської області від 16.12.2020 у справі №914/2699/15 залишеною без змін постановою Західного апеляційного господарського суду від 11.05.2020 встановлено неправомірність дій посадових осіб державної виконавчої служби, щодо проведення перевірки матеріалів виконавчого провадження ВП № 52078220, відновлення вказаного провадження та повернення СК Степана Бандери ухвали Господарського суду Львівської області №914/2699/15 від 23.03.2016. Неправомірність цих дій та незаконність винесених постанов у ВП № 52078220 мають наслідком те, що СК Степана Бандери необґрунтовано було перервано строки пред`явлення виконавчого документу до виконання.

Таким чином, у зв`язку з визнанням неправомірних постанов у виконавчому провадженні ВП № 52078220, чинною залишається постанова державного виконавця про закінчення виконавчого провадження від 27.03.2017. Саме через наявність цієї постанови, ухвалою Господарського суду Львівської області №914/2699/15 від 24.07.2020 було відмовлено СК Степана Бандери в поновленні строків пред`явлення до виконання ухвали суду про затвердження мирової угоди від 23.03.2016. Вказана ухвала була винесена з підстав того, що відповідно до ч. 1 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження», щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Враховуючи наведене, місцевий господарський суд, на підставі належним чином оцінених доказів, дійшов вірного висновку, що постанова приватного виконавця Мелиха А.І. про відкриття виконавчого провадження ВП №63569498 від 11.11.2020 суперечить вимогам ст. ст. 12, 40 Закону та є неправомірною.

Щодо доводів скаржника про те, що на момент відкриття виконавчого провадження ВП №63569498 приватному виконавцю не було відомо про незаконність постанови № 52078220 від 27.10.2020 щодо повернення виконавчого документу СК Степана Бандери суд зазначає наступне.

Дані доводи приватного виконавця жодним чином не спростовують факт невідповідності постанови про відкриття виконавчого провадження №63569498 від 11.11.2020 наведеним вище положенням ЗУ Про виконавче провадження та неможливість існування вказаного виконавчого провадження.

Відтак, апеляційний господарський суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що з огляду на неправомірність постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №63569498, визнанню неправомірними підлягають також і інші постанови, прийняті в межах вказаного виконавчого провадження, котрі є предметом оскарження (про арешт коштів боржника, а також про арешт майна боржника).

Також, суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що приватний виконавець несе відповідальність за законність прийнятих ним рішень. Таким чином, факт незаконності оскаржуваних постанов від 11.11.2020 та 12.11.2020 у виконавчому провадженні ВП №63569498 є підтвердженням неправомірності дій приватного виконавця, які передували їх прийняттю.

Відповідно до ч. 2 ст. 343 ГПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

З огляду на викладене, колегія суддів апеляційного суду вважає, що суд першої інстанції належно виконав свій обов`язок щодо мотивації прийнятого ним рішення у даній справі та дійшов правильного висновку про наявність підстав для задоволення скарги в повному обсязі.

Твердження скаржника про порушення і неправильне застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного судового рішення, не знайшло свого підтвердження, в зв`язку з чим підстави для зміни чи скасування законного та обґрунтованого судового рішення відсутні.

Інші доводи, викладені у апеляційній скарзі, також не знайшли свого підтвердження під час її розгляду, а тому відхиляються як необґрунтовані.

Приписами ст. 13 ГПК України визначено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Дана норма кореспондується зі ст. 46 ГПК України, в якій закріплено, що сторони користуються рівними процесуальними правами.

Згідно зі ст. ст. 73,74,77 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Частиною 1 ст. 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безсторонньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи наведене вище, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що скаржником не подано доказів, які б підтвердили факти, викладені в апеляційній скарзі, в зв`язку з чим підстави для зміни чи скасування законної та обґрунтованої ухвали суду відсутні.

Відтак, суд апеляційної інстанції вважає, що ухвалу суду місцевого господарського суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Оскільки апеляційна скарга до задоволення не підлягає, то відповідно понесені судові витрати на сплату судового збору за подання апеляційної скарги залишаються за скаржником.

Керуючись, ст.ст. 255, 269, 271, 275, 276, 282, 284, 342, 343 Господарського процесуального кодексу України, Західний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ :

1. Апеляційну скаргу Приватного виконавця виконавчого округу Тернопільської області Мелих Анатолія Івановича залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду Львівської області від 16.12.2020 у справі №914/2699/15 залишити без змін.

2. Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги залишаються за скаржником.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та з урахуванням положень ст. 287 ГПК України може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 288-289 ГПК України.

4. Матеріали справи №914/2699/15повернути до Господарського суду Львівської області.

Веб-адреса Єдиного державного реєстру судових рішень, розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет: http://reyestr.court.gov.ua/.

Головуючий суддя Н.М. Кравчук

Судді О.Л. Мирутенко

О.С. Скрипчук