ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" травня 2021 р. Справа№ 910/1340/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Агрикової О.В.

суддів: Чорногуза М.Г.

Мальченко А.О.

Секретар судового засідання: Мельничук О.С.,

за участю представників сторін:

від прокуратури - Винник О.О.,

від позивача - не з`явився,

від відповідача - Романчук Д.М.,

розглянувши апеляційну скаргу

Чернігівської обласної прокуратури

на рішення Господарського суду міста Києва від 27.01.2021 (повний текст рішення складено 22.02.2021)

у справі № 910/1340/19 (суддя Ягічева Н.І.)

За позовом Заступника керівника Ніжинської місцевої прокуратури Марушко Івана Миколайовича в інтересах держави

в особі Ніжинської міської ради

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Поділконцептінвест"

про стягнення 2 047 885, 26 грн.,-

ВСТАНОВИВ:

У 2020 році Заступник керівника Ніжинської місцевої прокуратури Марушко Івана Миколайовича в інтересах держави в особі Ніжинської міської ради звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Поділконцептінвест" про стягнення 2 047 885, 26 грн.

В обґрунтування позову прокурор посилається на те, що відповідач в період з 20.12.2016 року по 31.07.2018 року користується земельними ділянками на яких розташовані нежитлові будівлі без необхідних правовстановлюючих документів та не сплачує кошти до місцевого бюджету за їх фактичне використання.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 27.01.2021 року в задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що протягом спірного періоду земельні ділянки, за користування якими відповідачу нараховані до стягнення збережені кошти орендної плати, не були сформовані як об`єкти цивільних прав, у позивача відсутні правові підстави для стягнення з відповідача зазначеної суми коштів.

Не погодившись із прийнятим рішенням, Черкаська обласна прокуратура звернулася до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 27.01.2021 року та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

Вимоги та доводи апеляційної скарги мотивовані тим, що рішення суду першої інстанції прийнято при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, з грубим порушенням норм матеріального права та з порушенням принципів господарського судочинства. На думку прокурора місцевий господарський суд необґрунтовано відмовив у задоволенні позовних вимог, спрямованих на повернення до органу місцевого самоврядування безпідставно збережених коштів орендної плати за фактичне користування земельними ділянками, не надави належної оцінки спірним правовідносинам та доводам позовної заяви. Зокрема прокурор вважає, що оскільки спірним земельним ділянкам у 2012 році та 2015 році присвоєно кадастрові номери, а право комунальної власності за позивачем зареєстровано в 2019 році, зазначені земельні ділянки сформовані відповідно до вимог ст. 79-1 Земельного кодексу України. Прокурор звертає увагу, що власником усіх земель в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності на підставі Земельного кодексу України (ст. 12, 78, 79-1, 80, 83, 90), а також ст. 142 Конституції України є Ніжинська міська рада, а тому з урахуванням відсутності зареєстрованих за будь-якими юридичними або фізичними особами прав на спірні земельні ділянки та з огляду на положення ст. 12, 80, 83 Земельного кодексу України, вказані земельні ділянки перебувають у власності територіальної громади міста Ніжин в особі Ніжинської міської ради.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31.03.2021 року сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Агрикова О.В., судді Чорногуз М.Г., Мальченко А.О.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 19.04.2021 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Чернігівської обласної прокуратури на рішення Господарського суду міста Києва від 27.01.2021 року у справі №910/1340/19, зупинено дію рішення Господарського суду міста Києва від 27.01.2021 року у справі №910/1340/19 та призначено розгляд справи на 26.05.2021 року.

06.05.2021 року через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу в якому останній просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги.

19.05.2021 року через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів від позивача надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника.

В судовому засіданні 26.05.2021 року прокурор надав усні пояснення по справі, відповів на запитання суду, просив задовольнити апеляційну скаргу. Представник відповідача надав усні пояснення по справі, відповів на запитання суду, просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату та час судового засідання повідомлений належним чином, просив здійснювати розгляд справи без його участі.

Відповідно до п. 12, ст. 270 Господарського процесуального кодексу України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Статтями 269 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, Північний апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 22.03.2006 року між Ніжинською міською радою та Відкритим акціонерним товариством "Ніжинський механічний завод" укладено договір оренди землі, згідно п. 1, 2, 8, 15 якого в оренду передавалась земельна ділянка несільськогосподарського призначення - землі промисловості для розміщення нежитлових будівель загальною площею 8, 6499 га за адресою м. Ніжин, вул. Б. Хмельницького, 37 терміном на 49 років.

Рішенням Ніжинської міської ради №5-56/204 від 15-17.04.2014 року надано дозвіл Публічному акціонерному товариству "Ніжинський механічний завод" на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки загальною площею 8, 6499 га по вул. Б. Хмельницького, 37 на земельні ділянки розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств промисловості.

Як встановлено місцевим господарським судом та вбачається з матеріалів справи, Товариство з обмеженою відповідальністю "Поділконцептінвест" (далі - відповідач) є власником нежитлових будівель за адресами: м. Ніжин, вул. Б. Хмельницького, 37/6 загальною площею 12391, 1 м2 на земельній ділянці площею 2, 5005 га з кадастровим номером :04:007:0056; м. Ніжин, вул. Б. Хмельницького 37/3 загальною площею 4545, 4 м2 на земельній ділянці площею 1,4852 га з кадастровим номером :04:007:0053; м. Ніжин, вул. Б. Хмельницького 37/1 загальною площею 238, 41 м2 (29%) на земельній ділянці площею 0,054 га з кадастровим номером :04:007:0051; м. Ніжин, вул. Б. Хмельницького, 37/5 загальною площею 4095 м2 на земельній ділянці площею 1,2615 га з кадастровим номером 0:04:007:0055 та м. Ніжин, вул. Курилівська, 56-а, загальною площею 5823 кв. м. на земельній ділянці площею 4, 9485 га з кадастровим номером :04021:0001. (т.1, а.с. 63-77, 89-92).

Прокурор в своїй позовній заяві зазначив, що за даними ГУ ДФС у Чернігівській області відповідач за 2016, 2017 та 2018 роки податкові декларації з плати за землю по м. Ніжину не подавав, інформація про право власності або користування земельними ділянками по. м. Ніжину відсутня.

Вказаного вище відповідачем не спростовано.

Листом №02.1-17/2135 від 30.11.2017 року позивач звернувся до відповідача з вимогою укласти договір оренди не земельні ділянки на яких розміщено нерухомість відповідача. (т.1, а.с. 33).

Відповідач листом №26 від 20.12.2017 року повідомив позивача, що власниками вказаного у листі №02.1-17/2135 від 30.11.2017 року нерухомого майна наряду із ТОВ «Поділконцептінвест» являються також й інші суб`єкти господарювання. Для визначення подальших умов користування земельними ділянками прошу направити для обговорення проект істотних умов договору оренди. (т.1, а.с. 161).

Також листом №02.117/2372 від 21.12.2017 року позивач повідомив відповідача, що Виконавчий комітет Ніжинської міської ради повинен забезпечити виконання вимог ст. 120 Земельного кодексу України і ст. 377 Цивільного кодексу України, укласти договір оренди на земельну ділянку на якій знаходиться майно ТОВ «Поділконцептінвест», з даного питання позивач просив відповідача з`явитися до Виконавчий комітет Ніжинської міської ради 05.01.2018 року о 10.00 у кабінет №42 за адресою м. Ніжин, вул. Івана Франка, 1. (т.1, а.с. 149).

В подальшому, листом №02.1-18/6-2704 від 10.01.2018 року позивач надіслав відповідачу типовий договір оренди землі для ознайомлення та подальшого укладення. (т.1, а.с. 34).

Також листом №02.1-17/71 від 12.01.2018 року позивач надіслав відповідачу типовий договір оренди землі для ознайомлення та подальшого укладення. (т.1, а.с. 150).

Листом №1 від 24.01.2018 року відповідач у відповідь на лист №02.117/2372 від 21.12.2017 року просив надати пропозиції щодо умов договору оренди землі, які визначені, як істотні відповідно до ст. 15 Закону України «Про оренду землі». (т.1, а.с. 162).

Крім того, листом №02.1-17/232 від 06.02.2018 року позивач вимагав від відповідача укласти договір оренди не земельні ділянки на яких розміщено нерухомість відповідача. (т.1, а.с. 36).

Листом №18-25-0.172-204/119-18 від 26.02.2018 року ГУ Держгеокадастру у Чернігівській області надало Ніжинській міській раді інформацію щодо земельних ділянок, а саме нормативна грошова оцінка станом на 2016 рік становить по земельним ділянкам з кадастровими номерами :04:007:0051 - 946 954, 66 грн., 0:04:007:0055 - 6 371 110, 95 грн., :04:007:0056 - 12 628 587, 35 грн., :04:007:0053 - 7 500 890, 99 грн. Станом на 2017 рік становить по земельним ділянкам з кадастровими номерами :04:007:0051 - 1 003 771, 94 грн., 0:04:007:0055 - 6 753 377, 61 грн., :04:007:0056 - 13 386 302, 59 грн., :04:007:0053 - 7 950 944, 45 грн. (т.1, а.с. 32).

Також листом №10-25-0.172-387/119-18 від 20.04.2018 року ГУ Держгеокадастру у Чернігівській області надало Заступнику керівника місцевої прокуратури копії технічної документації із землеустрою по земельним ділянкам з кадастровими номерами :04:007:0051, :04:007:0053, 0:04:007:0055 та :04:007:0056. (т.1, а.с. 31).

Листом №18-25-0.172-547/119-18 від 01.06.2018 року (т.1, а.с. 30) ГУ Держгеокадастру у Чернігівській області надало Ніжинській міській раді інформацію щодо земельних ділянок, а саме нормативна грошова оцінка станом на 2018 рік по земельним ділянкам становить:

- :04:007:0051 - 1 003 771, 94 грн.;

- 0:04:007:0055 - 6 753 377, 61 грн.;

- :04:007:0056 - 13 386 32, 59 грн.;

- :04:007:0053 - станом на 2016 рік - 13 211 931, 15 грн., станом на 2017 рік - 14 004 647, 01 грн., станом на 2018 рік - 14 004 647, 01 грн.

В подальшому, листом №02.1-17/1296 від 06.06.2018 року Виконавчий комітет Ніжинської міської ради звертався до відповідача із запрошенням прийняти участь у засіданні комісії з питань визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам міста Ніжина. (т.1, а.с. 57).

Також, листом №02.1-18/1700 від 17.07.2018 року Виконавчий комітет Ніжинської міської ради направив відповідачу рішення від 12.07.2018 року №219 «Про затвердження акту комісії з визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам. (т.1, а.с. 59).

Листом №02.1-18/1900 від 10.08.2018 року Виконавчий комітет Ніжинської міської ради повторно направив рішення від 12.07.2018 року №219 «Про затвердження акту комісії з визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам. (т.1, а.с. 60).

Також, листом №02.1-17/1976 від 21.08.2018 року позивач звертався до відповідача з пропозицією укладення договору оренди земельних ділянок, на яких розміщено нерухомість відповідача. (т.1, а.с. 38-39).

Листом №02.1-18/1253 від 31.08.2018 року позивач також звертався до відповідача з пропозицією укладення договору оренди земельних ділянок, на яких розміщено нерухомість відповідача. (т.1, а.с. 42-43).

Крім того, рішенням Виконавчого комітету Ніжинської міської ради № 326 від 05.10.2018 року затверджено акт комісії з визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам. (т.1, а.с. 51-52).

В матеріалах справи наявний акт комісії з визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам на території міста Ніжин від 28.09.2018 року відповідно до якого розмір збитків, завданих власнику землі або землекористувачу земельних ділянок під об`єктами нерухомості за адресами: м. Ніжин, вул. Б.Хмельницького, 37/1, 37/3, 37/5, 37/6 та вул. Курилівська, 56-а без оформлення речових прав та без правовстановлюючих документів з 20-21.12.2016 по 31.07.2018 становить 2 047 885, 26 грн. (т.1, а.с. 53-54).

В подальшому листом №02.1-17/48 від 11.01.2019 року позивач направив відповідачу розрахунок плати за користування земельною ділянкою під об`єктами нерухомого майна на загальну суму 2 047 885, 26 грн. для ознайомлення. (т.1, а.с. 46).

Колегія суддів звертає увагу, що до позовної заяви прокурором було долучено витяги з Державного земельного кадастру на спірні земельні ділянки з кадастровими номерами :04:007:0056 (т.1, а.с. 87-88), :04:007:0053 (т.1, а.с. 83-84), :04:007:0051 (т.1, а.с. 81-82), 0:04:007:0055 (т.1, а.с. 85-86) та :04021:0001 (т.1, а.с. 141-142) відповідно до яких вбачається, що інформація про зареєстроване право в Державному земельному кадастрі відсутня.

Разом з тим, прокуратурою долучено до матеріалів справи витяги з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, зокрема на земельну ділянку площею 0.1875 га кадастровий №:04:007:0051 - право власності позивача зареєстровано 05.03.2019 року (т.1, а.с. 254), на земельну ділянку площею 1.4852 га кадастровий №:04:007:0053 - право власності позивача зареєстровано 05.03.2019 року (т.1, зворот а.с. 254), на земельну ділянку площею 2.5005 га кадастровий №:04:007:0056 - право власності позивача зареєстровано 06.03.2019 року (т.1, а.с. 255), на земельну ділянку площею 1.2615 га кадастровий №:04:007:0055 - право власності позивача зареєстровано 06.03.2019 року (т.1, зворот а.с. 255), на земельну ділянку площею 4.9485 га кадастровий №:04:021:0001 - право власності позивача зареєстровано 06.03.2019 року. (т.1, а.с. 256).

Крім того, 12.10.2020 року позивачем було подано до матеріалів справи Витяги із технічної документації про нормативну грошову оцінку:

- № 97-25-0.172-2409/179-19 від 26.07.2019 року на земельну ділянку :04:007:0051 станом на 2016 рік, яка становить 946 954, 66 грн. (т.4, а.с. 134), № 97-25-0.172-2406/179-19 від 26.07.2019 року на земельну ділянку :04:007:0051 станом на 2017 рік, яка становить 1 003 771, 94 грн. (т.4, а.с. 135), № 97-25-0.172-2403/179-19 від 26.07.2019 року на земельну ділянку :04:007:0051 станом на 2018 рік, яка становить 1 003 771, 94 грн. (т.4, а.с. 136);

- № 97-25-0.172-2407/179-19 від 26.07.2019 року на земельну ділянку :04:007:0053 станом на 2016 рік, яка становить 7 500 890, 99 грн. (т.4, а.с. 137), № 97-25-0.172-2404/179-19 від 26.07.2019 року на земельну ділянку :04:007:0053 станом на 2017 рік, яка становить 7 950 944, 45 грн. (т.4, а.с. 138), № 97-25-0.172-2401/179-19 від 26.07.2019 року на земельну ділянку :04:007:0053 станом на 2018 рік, яка становить 7 950 944, 45 грн. (т.4, а.с. 139);

- № 97-25-0.172-2408/179-19 від 26.07.2019 року на земельну ділянку :04:007:0055 станом на 2016 рік, яка становить 6 371 110, 95 грн. (т.4, а.с. 140), № 97-25-0.172-2405/179-19 від 26.07.2019 року на земельну ділянку :04:007:0055 станом на 2017 рік, яка становить 6 753 377, 61 грн. (т.4, а.с. 141), № 97-25-0.172-2402/179-19 від 26.07.2019 року на земельну ділянку :04:007:0055 станом на 2018 рік, яка становить 6 753 377, 61 грн. (т.4, а.с. 142);

- № 97-25-0.172-1845/179-19 від 26.07.2019 року на земельну ділянку :04:007:0056 станом на 2016 рік, яка становить 12 628 587, 35 грн. (т.4, а.с. 143), № 97-25-0.172-1844/179-19 від 26.07.2019 року на земельну ділянку :04:007:0056 станом на 2017 рік, яка становить 13 386 302, 59 грн. (т.4, а.с. 144), № 97-25-0.172-1843/179-19 від 26.07.2019 року на земельну ділянку :04:007:0056 станом на 2018 рік, яка становить 13 386 302, 59 грн. (т.4, а.с. 145).

При цьому, долучаючи вказані довідки позивач зазначив, що він їх отримав 26.07.2019 року, тобто після залишення позову без розгляду у даній справі (16.04.2019 року), а тому не міг подати їх раніше.

Втім, колегія суддів звертає увагу, що місцевий господарський суд в порушення вимог процесуального кодексу ні в ухвалі, ні в рішенні не зазначив щодо прийняття або не прийняття вказаних довідок.

Разом з тим, колегія суддів звертає увагу, що ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.03.2019 року підготовче засідання у справі №910/1340/19 було відкладено на 16.04.2019 року. (т.3, а.с. 84-85).

Однак, ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.04.2019 року позов у даній справі залишено без розгляду. (т.3, а.с. 101-107).

В подальшому, постановою Північного апеляційного господарського суду від 10.07.2019 року, яка залишена без змін Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 25.08.2020 року скасовано ухвалу Господарського суду міста Києва від 16.04.2019 року. Матеріали справи №910/1340/19 передано для продовження розгляду до Господарського суду міста Києва.

Після надходження матеріалів справи до суду першої інстанції, ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.09.2020 року підготовче судове засідання по справі №910/1340/19 призначено на 15.10.2020 року. (т.4, а.с. 129-130).

При цьому, колегія суддів звертає увагу, що відповідно до ч. 1, ст. 177 Господарського процесуального кодексу України завданнями підготовчого провадження є:

1) остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу;

2) з`ясування заперечень проти позовних вимог;

3) визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів;

4) вирішення відводів;

5) визначення порядку розгляду справи;

6) вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті.

Отже, враховуючи те, що позивач подав Витяги із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельних ділянко 12.10.2020 року, тобто в межах підготовчого засідання, колегія суддів дійшла висновку щодо врахування даних доказів під час розгляду справи.

Отже, спір у даній справі виник на думку прокурора виник у зв`язку з тим, що відповідач без достатніх правових підстав користується земельними ділянками комунальної власності, на яких розташовані нежитлові будівлі, проте без необхідних правовстановлюючих документів та сплати коштів до місцевого бюджету за їх фактичне використання, з відповідача підлягає стягненню визначена сума збережених коштів орендної плати за період з 20.12.2016 року по 31.07.2018 року у розмірі 2 047 885, 26 грн.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів встановила наступне.

Відповідно до положень статті 80 Земельного кодексу України суб`єктами права на землі комунальної власності є територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування.

За змістом статей 122, 123, 124 Земельного кодексу України міські ради передають земельні ділянки у власність або користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. Надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

Згідно зі статтею 206 Земельного кодексу України використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

У разі надання земельної ділянки в оренду укладається договір оренди земельної ділянки, яким за положенням частини першої статті 21 Закону України «Про оренду землі» визначається орендна плата за землю як платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.

Відповідно до частин першої та другої статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала.

У разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер спірних правовідносин унеможливлює застосування до них судом положень глави 83 ЦК України.

За змістом приписів глав 82 і 83 ЦК України для деліктних зобов`язань, які виникають із заподіяння шкоди майну, характерним є, зокрема, зменшення майна потерпілого, а для кондикційних - приріст майна в набувача без достатніх правових підстав. Вина заподіювача шкоди є обов`язковим елементом настання відповідальності в деліктних зобов`язаннях. Натомість для кондикційних зобов`язань вина не має значення, оскільки важливим є факт неправомірного набуття (збереження) майна однією особою за рахунок іншої.

Таким чином, обов`язок набувача повернути потерпілому безпідставно набуте (збережене) майно чи відшкодувати його вартість не є заходом відповідальності, оскільки набувач зобов`язується повернути тільки майно, яке безпідставно набув (зберіг), або вартість цього майна.

Предметом позову в цій справі є стягнення з власника об`єкту нерухомого майна безпідставно збережених коштів орендної плати за фактичне користування земельною ділянкою за період з 20.12.2016 року по 31.07.2018 року.

З огляду на викладене відповідач як фактичний користувач земельної ділянки, що без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, які мав заплатити за користування нею, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі частини першої статті 1212 Цивільного кодексу України.

Разом з тим для кондикційних зобов`язань доведення вини особи не має значення, а важливим є факт неправомірного набуття (збереження) майна однією особою за рахунок іншої (статті 1212-1214 Цивільного кодексу України).

Такі висновки відповідають правовій позиції, викладеній у постановах Великої Палати Верховного Суду від 23 травня 2018 року у справі № 629/4628/16-ц (провадження № 14-77цс18), від 20 листопада 2018 року у справі № 922/3412/17 (провадження № 12-182гс18).

Отже, у разі коли особа користувалася земельною ділянкою без достатньої правової підстави, у зв`язку з чим зберегла кошти, вона зобов`язана повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі частини першої статті 1212 Цивільного кодексу України. (правовий висновок Великої Палати Верховного Суду в постанові від 04.12.2019 року у справі №917/1739/17).

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується сторонами, відповідач займав у спірний період земельну ділянку.

Тобто факт використання відповідачем спірної земельної ділянки у спірний період не заперечується відповідачем та підтверджується матеріалами справи.

З огляду на викладене, враховуючи те, що відповідач користувався без достатньої правової підстави земельними ділянками, у зв`язку з чим зберіг кошти, він зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі частини першої статті 1212 Цивільного кодексу України.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції дійшов виноску, що протягом спірного періоду земельні ділянки, за користування якими відповідачу нараховані до стягнення збережені кошти орендної плати, не були сформовані як об`єкти цивільних прав, у позивача відсутні правові підстави для стягнення з відповідача зазначеної суми коштів.

Колегія суддів не погоджується з даним висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, спірним земельним ділянкам присвоєно кадастрові номери, а саме №:04:007:0056, №:04:007:0053, №:04:007:0051, №0:04:007:0055 та №:04021:0001.

Вказане підтверджується витягом з Державного земельного кадастру на спірні земельні ділянки. (т.1, а.с. 81-88, 141-142).

При цьому частиною першою статті 79-1 Земельного кодексу України передбачено, що формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру.

Відповідно до частин третьої-четвертої цієї ж статті сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі, а земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера.

Вказаний висновок викладений також в постанові Верховного Суду від 10.02.2020 року у справі №922/981/18.

В статті 1 Закону України "Про державний земельний кадастр" закріплено, що кадастровий номер земельної ділянки - індивідуальна, що не повторюється на всій території України, послідовність цифр та знаків, яка присвоюється земельній ділянці під час її державної реєстрації і зберігається за нею протягом усього часу існування.

Статтею 20 цього ж Закону наголошено, що відомості Державного земельного кадастру є офіційними. Внесення до Державного земельного кадастру передбачених цим Законом відомостей про об`єкти Державного земельного кадастру є обов`язковим.

Тобто, за спірними земельними ділянками закріплено кадастрові номери, внесено в Державний земельний кадастр, що говорить про їх сформованість.

Відповідно до ст. 13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Згідно зі ст. 2 Земельного кодексу України земельні відносини - це суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею. Суб`єктами земельних відносин є громадяни, юридичні особи, органи місцевого самоврядування та органи державної влади. Об`єктами земельних відносин є землі в межах території України, земельні ділянки та права на них, у тому числі на земельні частки (паї).

Частиною 1 ст. 3 Земельного кодексу України унормовано, що земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Згідно з п. а), ч. 1, ст. 12 Земельного кодексу України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить зокрема розпорядження землями територіальних громад.

Земля в Україні може перебувати у приватній, комунальній та державній власності. (ч. 3, ст. 78 Земельного кодексу України).

Відповідно до положень ст. 80 Земельного кодексу України суб`єктами права на землі комунальної власності є територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування.

Згідно з ч.1, 2, ст. 83 Земельного Кодексу України землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, є комунальною власністю.

У комунальній власності перебувають:

а) усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності;

б) земельні ділянки, на яких розташовані будівлі, споруди, інші об`єкти нерухомого майна комунальної власності незалежно від місця їх розташування.

При цьому, колегія суддів вважає, що дії місцевої ради щодо реєстрації права комунальної власності на спірні земельні ділянки лише в 2019 році, тобто неналежне виконання своїх обов`язків, не повинні звільняти відповідача від обов`язку сплачувати за користування сформованою земельною ділянкою.

Крім того, факт використання спірних земельних ділянок без оформлення договору оренди земельної ділянки відповідачем не спростовано.

Статтею 206 Земельного кодексу України встановлено, що використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону. До обов`язків землекористувачів згідно зі ст. 96 Земельного кодексу України віднесено своєчасну сплату земельного податку або орендної плати.

Відповідно до ст. 14 Податкового кодексу України визначено, що плата за землю - це загальнодержавний податок, який справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності.

Основою для визначення розміру орендної плати для земель державної і комунальної власності є нормативна грошова оцінка земель, а зміна нормативної грошової оцінки земельної ділянки є підставою для перегляду розміру орендної плати, який в будь-якому разі не може бути меншим, ніж встановлено положеннями пункту 288.5.1 статті 288 Податкового кодексу України (аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі палати для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду від 10.09.2018 по справі № 920/739/17).

Відповідно до частини другої статті 20 та частини третьої статті 23 Закону України «Про оцінку земель» дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються як витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель. Витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки видається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Так Велика Палата Верховного Суду у постанові від 23.05.2018 у справі №629/4628/16-ц дійшла висновку, що обов`язковими для визначення орендної плати є відомості у витягах з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельних ділянок, про що також наголошено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.02.2019 у справі № 320/5877/17 (п.71).

В матеріалах містяться витяги з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельних ділянок, а саме № 97-25-0.172-2409/179-19 від 26.07.2019 року на земельну ділянку :04:007:0051 станом на 2016 рік, яка становить 946 954, 66 грн. (т.4, а.с. 134), № 97-25-0.172-2406/179-19 від 26.07.2019 року на земельну ділянку :04:007:0051 станом на 2017 рік, яка становить 1 003 771, 94 грн. (т.4, а.с. 135), № 97-25-0.172-2403/179-19 від 26.07.2019 року на земельну ділянку :04:007:0051 станом на 2018 рік, яка становить 1 003 771, 94 грн. (т.4, а.с. 136); № 97-25-0.172-2407/179-19 від 26.07.2019 року на земельну ділянку :04:007:0053 станом на 2016 рік, яка становить 7 500 890, 99 грн. (т.4, а.с. 137), № 97-25-0.172-2404/179-19 від 26.07.2019 року на земельну ділянку :04:007:0053 станом на 2017 рік, яка становить 7 950 944, 45 грн. (т.4, а.с. 138), № 97-25-0.172-2401/179-19 від 26.07.2019 року на земельну ділянку :04:007:0053 станом на 2018 рік, яка становить 7 950 944, 45 грн. (т.4, а.с. 139); № 97-25-0.172-2408/179-19 від 26.07.2019 року на земельну ділянку :04:007:0055 станом на 2016 рік, яка становить 6 371 110, 95 грн. (т.4, а.с. 140), № 97-25-0.172-2405/179-19 від 26.07.2019 року на земельну ділянку :04:007:0055 станом на 2017 рік, яка становить 6 753 377, 61 грн. (т.4, а.с. 141), № 97-25-0.172-2402/179-19 від 26.07.2019 року на земельну ділянку :04:007:0055 станом на 2018 рік, яка становить 6 753 377, 61 грн. (т.4, а.с. 142); № 97-25-0.172-1845/179-19 від 26.07.2019 року на земельну ділянку :04:007:0056 станом на 2016 рік, яка становить 12 628 587, 35 грн. (т.4, а.с. 143), № 97-25-0.172-1844/179-19 від 26.07.2019 року на земельну ділянку :04:007:0056 станом на 2017 рік, яка становить 13 386 302, 59 грн. (т.4, а.с. 144), № 97-25-0.172-1843/179-19 від 26.07.2019 року на земельну ділянку :04:007:0056 станом на 2018 рік, яка становить 13 386 302, 59 грн. (т.4, а.с. 145).

Рішенням Виконавчого комітету Ніжинської міської ради № 326 від 05.10.2018 року затверджено акт комісії з визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам. (т.1, а.с. 51-52).

В матеріалах справи наявний акт комісії з визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам на території міста Ніжин від 28.09.2018 року відповідно до якого розмір збитків, завданих власнику землі або землекористувачу земельних ділянок під об`єктами нерухомості за адресами: м. Ніжин, вул. Б.Хмельницького, 37/1, 37/3, 37/5, 37/6 та вул. Курилівська, 56-а без оформлення речових прав та без правовстановлюючих документів з 20-21.12.2016 по 31.07.2018 становить 2 047 885, 26 грн. (т.1, а.с. 53-54).

Зазначений акт є дійним та не оскаржувався відповідачем.

При цьому, відповідачем не спростовано розмір площі земельних ділянок, зазначених у вищевказаному акті та рішенні.

Однак, колегія суддів зазначає, що відповідно до змісту акту комісії з визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам на території міста Ніжин від 28.09.2018 року позивачем здійснено розрахунок на 5 земельних ділянок, саме з кадастровими номерами №:04:007:0056, №:04:007:0053, №:04:007:0051, №0:04:007:0055, та земельною ділянкою площею 4 9485 га, за адресою Курилівська, 56 а без зазначення кадастрового номеру.

Втім, з матеріалів справи вбачається, а саме з витягу з Державного земельного кадастру (т.1. а.с. 141-142) за адресою Чернігівська обл., м. Ніжин, вул. Курилівська, 56 а, земельна ділянка площею 4,9485 га має кадастровий номер №:04021:0001.

Поряд з цим, колегія суддів звертає увагу, що позивачем не надано до матеріалів справи витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки з кадастровим номером №:04021:0001, з огляду на що відсутні підстави для здійснення розрахунку та стягнення з відповідача коштів за фактичне використання даною земельною ділянкою.

Перевіривши розрахунок заявлених до стягнення безпідставно збережених коштів в розмірі 2 047 885, 26 грн. за період з 20.12.2016 року по 31.07.2018 року, колегія суддів вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, з вирахуванням коштів за фактичне використання земельною ділянкою за кадастровим номером :04021:0001 в сумі 676 077, 99 грн., а тому з відповідача підлягає до стягнення на користь позивача збережені кошти орендної плати за фактичне користування земельними ділянками без належних на те правових підстав в сумі 1 371 807, 27 грн. (із розрахунку 2 047 885, 26 - 676 077, 99).

Також, колегія суддів зазначає, що відповідачем не було подано до суду належним чином обґрунтованого контррозрахунку пред`явлених до стягнення позивачем безпідставно збережених коштів, при цьому ж відповідач не заперечує факт користування спірними земельними ділянками.

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно зі ст. ст. 76, 77 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Колегія суддів вважає, що при прийнятті оскаржуваного рішення судом першої інстанції мало місце неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, тому рішення господарського суду міста Києва від 27.01.2021 року у справі №910/1340/19 підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Враховуючи вимоги, викладені в апеляційній скарзі, скарга Чернігівської обласної прокуратури підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право, зокрема, скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині.

Відповідно до ч.1 ст.277 ГПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Судовий збір за розгляд справи в суді першої та апеляційної інстанції підлягає розподілу пропорційно розміру задоволених позовних вимог в порядку ст. 129 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 129, 269, п. 2 ч. 1 ст. 275, 282, 284 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Чернігівської обласної прокуратури на рішення Господарського суду міста Києва від 27.01.2021 року у справі №910/1340/19 задовольнити частково.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 27.01.2021 року у справі №910/1340/19 скасувати та прийняти нове рішення, яким:

« 1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Поділконцептінвест" (04071, м. Київ, вул. Межигірська, 22, ) на користь Ніжинської міської ради (16600, Чернігівська область, м. Ніжин, пл. І.Франка, 1, , р/р 5005 Ніжинське УК (м. Ніжин) 24062200, код 37716092 ГУ ДКСУ у Чернігівській області, МФО 899998) збережених коштів орендної плати за фактичне користування земельними ділянками без належних на те правових підстав в сумі 1 371 807 (один мільйон триста сімдесят одну тисячу вісімсот сім гривень) 27 коп.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Поділконцептінвест" (04071, м. Київ, вул. Межигірська, 22, ) на користь прокуратури Чернігівської області (16600, Чернігівська область, м. Ніжин, вул. Овдіївська, 2, р/р 6008, МФО 820172, , Державна казначейська служба України м. Київ) судовий збір за подання позовної заяви в розмірі 20 577 (двадцять тисяч п`ятсот сімдесят сім гривень) 10 коп.

4. В іншій частині позову відмовити.»

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Поділконцептінвест" (04071, м. Київ, вул. Межигірська, 22, ) на користь прокуратури Чернігівської області (16600, Чернігівська область, м. Ніжин, вул. Овдіївська, 2, за реквізитами: отримувач Чернігвська обласна прокуратура, , банк отримувача - Державна казначейська служба України м. Київ, рахунок отримувача - UA0006008) судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 30 871 (тридцять тисяч вісімсот сімдесят одну гривню) 87 коп.

4. Видачу наказів на виконання цієї постанови доручити Господарському суду міста Києва.

5. Повернути до Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/1340/19.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова апеляційної інстанції може бути оскаржена до Верховного суду у порядку та в строк передбаченими ст.ст. 287-289 ГПК України.

Повний текст постанови складено 26.05.2021 року.

Головуючий суддя О.В. Агрикова

Судді М.Г. Чорногуз

А.О. Мальченко