УХВАЛА

26 травня 2021 року

м. Київ

Справа № 916/3093/17

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Селіваненка В.П. (головуючий), Колос І.Б. і Львова Б.Ю.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Київ; далі - Відділ ДВС)

на ухвалу господарського суду Одеської області від 19.01.2021,

додаткову ухвалу господарського суду Одеської області від 29.01.2021 та

додаткову постанову Південно-Західного апеляційного господарського суду від 07.04.2021

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс"

(далі - ТОВ "Компанія "Ніко-Тайс")

до: товариства з обмеженою відповідальністю "СОВАГРО";

товариства з обмеженою відповідальністю "П`ЯТИДНІ"

про стягнення 132 126, 54 грн.,

ВСТАНОВИВ:

29.04.2021 (згідно з поштовими відмітками на конверті) Відділ ДВС звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить: ухвалу господарського суду Одеської області від 19.01.2021, додаткову ухвалу господарського суду Одеської області від 29.01.2021 та додаткову постанову Південно-Західного апеляційного господарського суду від 07.04.2021 скасувати; ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні скарги ТОВ "Компанія "Ніко-Тайс" на бездіяльність Відділу ДВС у виконавчому провадженні №59681048 щодо примусового виконання наказу господарського суду Одеської області від 26.12.2018 у справі №916/3093/17 у повному обсязі.

Дослідивши матеріали касаційної скарги, Касаційний господарський суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження.

Ухвалою Верховного Суду від 29.04.2021 відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Відділу ДВС на ухвалу господарського суду Одеської області від 19.01.2021, додаткову ухвалу господарського суду Одеської області від 29.01.2021 та постанову Південно-Західного апеляційного господарського суду від 25.03.2021 у справі №916/3093/17.

Ухвала мотивована тим, що ухвала господарського суду Одеської області від 19.01.2021 у справі №916/3093/17, якою було задоволено скаргу ТОВ "Компанія "Ніко-Тайс" на бездіяльність державного виконавця Відділу ДВС у виконавчому провадженні №59681048 щодо примусового виконання наказу господарського суду Одеської області від 26.12.2018 у справі №916/3093/17, в апеляційному порядку не переглядалася; ухвала господарського суду Одеської області від 29.01.2021 та постанова Південно-Західного апеляційного господарського суду від 25.03.2021 у справі № 916/3093/17 не підлягають касаційному оскарженню, оскільки справа є малозначною.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 293 господарського процесуального кодекс України (далі - ГПК України) суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо є постанова про залишення касаційної скарги цієї ж особи без задоволення або ухвала про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою цієї особи на це саме судове рішення.

З огляду на те, що Відділу ДВС вже було відмовлено у відкритті касаційного провадження за його касаційною скаргою на ухвалу господарського суду Одеської області від 19.01.2021 та додаткову ухвалу господарського суду Одеської області від 29.01.2021 ухвалою Верховного Суду від 29.04.2021, Касаційний господарський суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою на підставі пункту 3 частини першої статті 293 ГПК України.

Що ж до оскарження додаткової постанови Південно-Західного апеляційного господарського суду від 07.04.2021, то Суд зазначає таке.

За змістом положень статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Аналогічне положення закріплено і у частині першій статті 17 ГПК України, яким передбачено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Згідно з частиною п`ятою статті 12 ГПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є: 1) справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Предметом позову в даній справі є стягнення 132 126,54 грн., а, отже, ціна позову у справі № 916/3093/17 не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тому справа є малозначною згідно з наведеними приписами ГПК України.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 287 ГПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, зазначених у цій же нормі ГПК України.

Наявності таких випадків з матеріалів даної скарги не вбачається і скаржником не наведено та не обґрунтовано.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 23.10.1996 "Справа "Леваж Престасьон Сервіс проти Франції" (Levages Prestations Services v. France, заява № 21920/93, пункт 48) вказано, що зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, роль якого обмежено перевіркою правильності застосування норм закону, процесуальні процедури у такому суді можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється після його розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.

У контексті викладеного необхідно враховувати, що Рекомендацією № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07.02.1995 державам-членам рекомендовано вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини "с" статті 7 Рекомендації, скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися щодо тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу.

З урахуванням наведеного Касаційний господарський суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Відділу ДВС у частині оскарження додаткової постанови Південно-Західного апеляційного господарського суду від 07.04.2021 у справі №916/3093/17, оскільки вона подана на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню.

Керуючись статтею 234, пунктом 2 частини третьої статті 287, статтею 293 ГПК України, Верховний Суд

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Київ) на ухвалу господарського суду Одеської області від 19.01.2021, додаткову ухвалу господарського суду Одеської області від 29.01.2021 та додаткову постанову Південно-Західного апеляційного господарського суду від 07.04.2021 у справі №916/3093/17.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Суддя В. Селіваненко

Суддя І. Колос

Суддя Б. Львов