ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я
іменем України
28.05.2021 Справа №905/576/21
Господарський суд Донецької області у складі судді Кротінової О.В.,
про стягнення 31 404,48 грн., -
І. Короткий зміст позовної заяви та заперечень:
Акціонерне товариство «Українська залізниця», м.Київ, в особі регіональної філії «Донецька залізниця», м.Лиман Донецької області, Акціонерного товариства «Українська залізниця» звернулось до Господарського суду Донецької області з позовною заявою №2022/720 від 30.03.2021 до Приватного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча», м.Маріуполь Донецької області, про стягнення додаткових зборів і плати в сумі 31 404,48грн. (з податком на додану вартість), у тому числі:
- 1933,80 грн. - плата за користування вагонами;
В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на затримку відповідачем вагонів на коліях ст.Маріуполь-Сортувальний, у зв`язку з чим виникли підстави для нарахування додаткових зборів і плат, а саме плати за користування вагонами та збору за зберігання вантажу.
На підтвердження вказаних обставин позивач надав розрахунок суми позовних вимог, акт загальної форми №6-619, акт про затримку вагонів №1-146, відомість №17119244р плати за користування вагонами, накопичувальну картку №17111313 від 17.11.2020 зборів за роботи (послуги) та штрафів, пов`язаних з перевезенням вантажів (вантажобагажу) та у копіях: заяву про прийняття в цілому пропозиції (акцепт) укладання Договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом №00191129/2020-0001 від 30.06.2020, повідомлення про укладення Договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом №00191129/2020-0001 від 30.06.2020, договір №1/28 від 28.02.2017 про експлуатацію залізничної під`їзної колії Приватного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» при станції Маріуполь-Сортувальний регіональної філії «Донецька залізниця», додаткові угоди від 22.05.2018, 17.07.2018, 19.11.2019 про внесення змін до договору про експлуатацію залізничної під`їзної колії Приватного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» при станції Маріуполь-Сортувальний регіональної філії «Донецька залізниця», натурний лист потягу №3243, пам`ятки №3339 від 31.10.2020 та №3342 від 01.11.2020 про подання вагонів, претензію регіональної філії «Донецька залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» №М Дон Філія-2007/5223 від 31.12.2020 на ім`я генерального директора Приватного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча», відповідь Приватного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» №94/87 від 26.01.2021 на претензію на ім`я регіональної філії «Донецька залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця», лист начальника структурного підрозділу «Служба комерційної роботи та маркетингу» регіональної філії «Донецька залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» №261/128 від 17.11.2021, акт обстеження умов роботи на під`їзній колії Приватного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» і станції примикання Маріуполь Сортувальний та Асланове регіональної філії «Донецька залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» б/н від 16-17 травня 2018 та документи на підтвердження повноважень представників позивача.
Нормативно свої вимоги позивач обґрунтовує ст.ст.173, 193, 307 Господарського кодексу України, ст.ст.6, 11, 509, 526, 610, 627, 629 Цивільного кодексу України, ст.8 Закону України «Про залізничний транспорт», ст.ст.3, 31, 46, 62, 64, 71, 119, 125 Статуту залізниць України, п.15 Правил користування вагонами і контейнерами, затверджених наказом Міністерства транспорту України №113 від 25.02.1999, п.8 ч.1 Правил зберігання вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України №644 від 21.11.2000, п.п.1, 5, табл.1 р.5 Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов`язані з ними послуги та Коефіцієнтів, що застосовуються до Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов`язані з ними послуги, затверджених наказом Міністерства транспорту України №317 від 29.03.2009.
26.04.2021 від представника відповідача через канцелярію суду надійшов відзив №09/92 від 16.04.2021, за змістом якого зазначено про наступне:
- щодо стягнення плати за користування вагонами відповідач заперечує, посилаючись на ті обставини, що між залізницею і власником колії у п.9 Акта обстеження умов роботи на під`їзній колії Приватного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» і станцій примикання Маріуполь Сортувальний та Асланове регіональної філії «Донецька залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» від 16-17 травня 2018 визначена середньодобова кількість вагонів, яка передається на під`їзну колію відповідача, та яка становить 689 вагонів, а для станції Маріуполь Сортувальний 219 вагонів. 31.10.2020 на під`їзну колію комбінату прибув 791 вагон, із них на станцію Маріуполь-Сортувальний прибуло 224 вагони, що перевищило середньодобове прибуття вагонів по станції Маріуполь-Сортувальний. Тобто, в добу 31.10.2020 на ст.Маріуполь-Сортувальний залізницею завезена кількість вагонів, яка перевищила місткість під`їзній колії відповідача узгоджену між сторонами. Отже, стверджує, що несвоєчасне звільнення колії станції призначення виникло виключно з вини перевізника, що залежить від саме перевізника. Звергнуто увагу на ст.121 Статуту та п.16 Правил користування вагонами і контейнерами;
На підтвердження викладених обставин до відзиву додано (у копіях): довіреність №169 від 04.11.2020 на представника Приватного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча», відомості про прибуття вагонів на під`їзну колію Приватного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» в внутрішньої диспетчерської системи комбінату за жовтень 2020, акт обстеження умов роботи на під`їзній колії Приватного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» і станцій примикання Маріуполь Сортувальний та Асланове регіональної філії «Донецька залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» від 16-17 травня 2018 та докази направлення відзиву на адресу регіональної філії «Донецька залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця».
05.05.2021 від представника позивача через канцелярію суду надійшла відповідь №2022/880 від 28.04.2021 на відзив.
19.05.2021 від представника позивача через канцелярію суду надійшла відповідь №2022/966 від 14.05.2021 на відзив, у якій з викладеним відповідачем у відзиві на позовну заяву не погоджується, виходячи з такого:
- позовні вимоги не є матеріальною відповідальністю, фактично плата за користування вагонами та збір за зберігання вантажу є супутніми послугами, що надаються залізницею,
- відсутні підстави для застосування п.16 Правил користування вагонами і контейнерами, адже мали місце інші обставини, ніж ним встановлені: вагони не подавались локомотивом залізниці на фронти навантаження (вивантаження), а знаходились на передавальних коліях станції Маріуполь-Сортувальний і згідно з умовами договору №1/28 від 28.02.2017 мали бути вивезені зі станції локомотивом відповідача впродовж 4-х годин після закінчення передавальних операцій, що не було зроблено; укладені між сторонами договори не встановлюють максимальну переробну спроможність фронтів навантаження (вивантаження), посилання відповідача на визначену в акті обстеження кількість вагонів по станції Маріуполь-Сортувальний не можуть бути прийнято до уваги так, як це не обмежує кількість вагонів ні з максимальної, ні з мінімальної сторони, договір таких обмежень не встановлює. Наполягає на тому, що затримка вагонів відбулась саме через не забирання власником колії вагонів з передавальних колій станції впродовж встановленого терміну, наголошено на наявній можливості здійснити таке;
- плата за користування вагонами нараховується за весь час користування вагонами, в тому числі за час затримки, на підставі пам`яток про подавання вагонів за 25год 32вагони, за 16год 2 вагони, за 19год 5 вагонів;
- плата за зберігання вантажу розрахована з урахуванням пільгової доби, при цьому наголошено, що строк затримки, згідно п.8 р.7 Правил перевезень вантажів на залізничному транспорті, розраховується з моменту затримки вагонів.
Одночасно повідомлено, що при проведенні розрахунків збору за зберігання вантажу помилково вказано невірні номери вагонів і невірно зазначено вагу поїзду, у зв`язку з чим сума 2031,48грн. (з податком на додану вартість) за зберігання вантажу в вагонах №52375433, №62199955 нарахована неправомірно.
У резолютивній частині відповіді на відзив позивач, з посиланням на ст.ст.42, 46, 166 Господарського процесуального кодексу України, просить позовні вимоги задовольнити у повному обсязі в сумі 29 373,00 грн.
До відповіді на відзив додано розрахунок суми належних залізниці платежів при затримці вагонів по ст.Маріуполь Сортувальний регіональної філії «Донецька залізниця», копії листа структурного підрозділу «Станція Маріуполь - Порт» №261/235 від 16.04.2021 на адресу начальника структурного підрозділу «Служба комерційної роботи та маркетингу» регіональної філії «Донецька залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» Яковенко І.А., довіреності на підтвердження повноважень представника Акціонерного товариства «Українська залізниця» та докази направлення означеної відповіді на відзив відповідачу (опис вкладення у цінний лист на адресу відповідача, датований 18.05.2021).
ІІ. Процесуальній дії:
З дотриманням приписів ст.32 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до Положення про автоматизовану систему документообігу суду, для розгляду справи №905/576/21 визначено суддю Кротінову О.В.
Ухвалою суду від 05.04.2021 відкрито провадження у справі №905/576/21; визначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін; встановлено позивачу надати: відповідно до ст.ст.166, 251 Господарського процесуального кодексу України відповідь на відзив у строк до 05.05.2021; документи на підтвердження повноважень Баранова А.В. на здійснення розрахунку суми належних залізниці платежів при затриманні вагонів по ст.Маріуполь-Сортувальний РФ «Донецька залізниця», встановлено відповідачу надати: відповідно до ст.ст.165, 251 Господарського процесуального кодексу України відзив на позовну заяву і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову у строк до 21.04.2021, але не пізніше 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі; одночасно надіслати позивачу копію відзиву та доданих до нього документів, докази такого направлення надати суду до початку судового засідання; роз`яснено, що розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі.
Як слідує з відповіді на відзив №2022/880 від 28.04.2021, даний документ підписано представником Акціонерного товариства «Українська залізниця» Головащенко Ярославом Олександровичем.
У підтвердження повноважень Головащенко Я.О. до матеріалів справи надано копію довіреності Акціонерного товариства «Українська залізниця» від 27.11.2020, яка посвідчена приватним нотаріусом Слов`янського міського нотаріального округу Донецької області Бігун В.В., зареєстровано в реєстрі за №5809, зі строком дії до 21.05.2021 включно.
З тексту наданої довіреності вбачається, що провідного юрисконсульта відділу претензійно-позовної роботи та представництва в судах юридичної служби регіональної філії «Донецька залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» Головащенка Ярослава Олександровича уповноважено здійснювати наступні дії, пов`язані з діяльністю регіональної філії «Донецька залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця», зокрема, представляти інтереси довірителя у судах всіх інстанціях та юрисдикцій з усіма правами, що надані відповідачу, у тому числі: підписувати та подавати будь-які заяви, підписувати та подавати відзиви, заперечення, відповіді..., з урахуванням обмежень, встановлених Положенням про Філію.
При цьому, довіреність містить застереження про те, що правочини та інші вихідні документи вважаються належним чином укладеними (вчиненими) та мають юридичну силу для Філії, Довірителя та третіх осіб виключно у разі, коли вони укладені (вчинені) з дотриманням правил двох підписів, а також з урахуванням обмежень, передбачених пунктами 5.6. та 5.7. Положення про Філію.
Відповідь на відзив №2022/880 від 28.04.2021 містить лише один підпис Головащенко Я.О.
Підписання та/або подання відзиву, відповіді на відзив, заяви, клопотання, заперечення тощо є процесуальними формами реалізації повноважень з представництва.
За визначенням довіреності, яка надана у підтвердження повноважень особи, якою підписано відповідь на відзив №2022/880 від 28.04.2021, така дія буде мати юридичну силу (тобто у сенсі правомочності підписання та подання відзиву, відповіді на відзив, заяви, клопотання, заперечення тощо до суду) виключно у разі, коли вона вчинена з дотриманням правила двох підписів, а також з урахуванням обмежень передбачених пунктами 5.6 та 5.7 Положення про філію.
У відповідності до даного положення статуту підписання щонайменше двома особами віднесено, у тому числі, і щодо документів, які можуть створювати та/або створюють юридичні наслідки для товариства.
Відтак, подання відповіді на відзив, що містить один підпис є таким, що подано особою за відсутності достатнього обсягу процесуальної правоздатності (тобто без наявності права самостійного підписання такого роду вихідних документів від імені та в інтересах Акціонерного товариства «Українська залізниця» та регіональної філії «Донецька залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця»).
З огляду на таке, відповідь №2022/880 від 28.04.2021 на відзив підписано представником Акціонерного товариства «Українська залізниця» без дотримання правила двох підписів, з огляду на що, така судом до уваги не береться.
Керуючись ст.46 Господарського процесуального кодексу України, судом прийнято таке зменшення розміру позовних вимог та справа розглядається з урахуванням їх змісту.
Заперечення №09/92 від 07.05.2021 на відповідь на відзив судом прийнято та враховано під час розгляду справи по суті.
Представлені сторонами документи долучено до матеріалів справи.
ІІІ. Фактичні обставини справи, встановлені судом:
28.02.2017 між Публічним акціонерним товариством «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Донецька залізниця» (залізниця) та Приватним акціонерним товариством «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» (власник колії) укладено договір №1/28 (з додатковими угодами до нього від 22.05.2018, від 17.07.2018, від 19.11.2019) про експлуатацію залізничної під`їзної колії Приватного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» при станції Маріуполь-Сортувальний та станції Асланове регіональної філії «Донецька залізниця» (в редакції додаткової угоди від 17.07.2018).
Строк дії договору до 31.12.2020 включно (п.19 договору в редакції додаткової угоди від 19.11.2019).
Відповідно до п.1 вказаного договору (в редакції додаткової угоди від 17.07.2018) згідно зі Статутом залізниць України, Правилами перевезень вантажів і на умовах цього договору експлуатується під`їзна колія, яка належить власнику і примикає, зокрема, станцією Сартана-ІІ власника колії до станції Маріуполь-Сортувальний залізниці:
- до колії насуву на непарну гірку власника колії через стрілку №4 залізниці;
- до колії розпуску на парну гірку залізниці через стрілку №18 залізниці;
- до колії №30 залізниці через стрілку №103 залізниці;
- до парної горловини парка прибуття залізниці через стрілку №2 залізниці.
Під`їзна колія обслуговується локомотивами власника колії.
Межею під`їзної колії по станції Маріуполь-Сортувальний є:
- по колії насуву на непарну гірку горочний світлофор Нг, який знаходиться у створі стику рамної рейки стрілки примикання №4;
- по колії розпуску на парну гірку горочний світлофор Чг, який встановлено на відстані 126 м. відносно рамної рейки стрілки примикання №18;
- по колії №30 парного сортувально відправочного парку ст.Маріуполь Сортувальний граничний стовпчик стрікли №103;
- по колії №31 непарного сортувально відправочного парку ст.Сартана-ІІ власника колії маневровий світлофор М2, який знаходиться в створі стика рамної рейки стрілки примикання №2.
У п.2 договору передбачено, що розгорнута довжина під`їзної колії складає 441775 метрів.
Пунктом 3 договору №1/28 визначено, що рух поїздів на під`їзній колії здійснюється з додержанням Правил технічної експлуатації залізниць України (ПТЕ), Інструкції з сигналізації залізниць України, Інструкції з руху поїздів та маневрової роботи на залізницях України. Приймання та відправлення поїздів виконується на станціях Маріуполь-Сортувальний Залізниці та Рудна Власника колії.
За визначенням п.4 договору подача вагонів на під`їзну колію і зарахування їх в користування власнику колії здійснюється після виконання передавальних операції з певними інтервалами.
Пунктом 5 договору (в редакції додаткової угоди від 17.07.2018) визначено номери колій непарного парку приймання по станції Маріуполь Сортувальний на які подається вагони для під`їзної колії локомотивом залізниці.
У відповідності до п.6 договору (в редакції додаткової угоди від 17.07.2018) кількість вагонів в кожній передачі, яка здається власнику колії встановлюється:
- в маршрутах з доменним коксом окатишами залізорудними, порожніми хоперами під
навантаження в кількості, що прибули;
- в поїздах з різними вантажами по станції Маріуполь Сортувальний не більше 228
Вагони, які здані власнику колії забираються власником колії з передавальних колій станції Маріуполь-Сортувальний залізниці впродовж 4-х годин після закінчення передавальних операцій.
Пунктами 7 та 8 договору передбачено інтервали повернення вагонів та порядок здійснення.
Як слідує з п.10 договору (в редакції додаткової угоди від 17.07.2018), на під`їзній колії встановлюється загальний (єдиний) термін знаходження вагонів 36,0 годин.
Згідно з п.14 договору власник колії сплачує залізниці плату, у тому числі:
- за користування вагонами (контейнерами) згідно з Правилами користування вагонами і контейнерами та Тарифного керівництва №1 (пп. «б»);
- інші збори і плати згідно Статуту залізниць України, Правил перевезень вантажів, Тарифного керівництва №1 (пп. «в»).
Збори і плати вносяться залізниці згідно з чинним законодавством.
У п.п.16.3, 16.4 договору передбачено, що зарахування вагонів в користування власнику колії і виключення їх із користування провадиться по пам`яткам про подачу/забирання вагонів (контейнерів) з підписами представників залізниці і власника колії.
Термін виконання передавальних операції з урахуванням визначення придатності вагонів для виконання подвійних операцій встановлюється 1,5 хвилини на вагон та обліковується з моменту вручення власнику колії паперових перевізних документів або надання електронних документів на прибулі вагони поїзду.
30.06.2020 Приватне акціонерне товариство «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» (замовник) направило Акціонерному товариству «Українська залізниця» (перевізник) заяву №00191129/2020-0001 від 30.06.2020 про прийняття в цілому пропозиції (акцепту) укладення Договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом.
30.06.2020 Акціонерне товариство «Українська залізниця» надало Приватному акціонерному товариству «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» повідомлення №40-00191129/2020-0001 від 30.06.2020 про укладення Договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом, яким засвідчив прийняття від відповідача заяви про прийняття в цілому пропозиції (акцепт) укладення Договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом, повідомив про присвоєння відповідачу кодів відправника/одержувача 3134 та платника 8119897 з відкриттям особового рахунку 8119897.
Згідно з цим повідомленням код платника 3134 використовується для ідентифікації договірних відносин між замовником та перевізником як номер Договору.
За даними натурного листа потягу (ф.ДУ-1) 31.10.2020 о 15:40год. на станцію призначення Маріуполь-Сортувальний Донецької залізниці зі станції формування (відправлення) Волноваха Донецької залізниці прибув потяг №3243. У складі потягу знаходилось 55 вагонів.
Згідно пам`ятки №3339 місце подавання 41 вагону потягу №3243 (04)4 31/10 о 15:40год., час передачі вагонів при подаванні 31.10.2020 о 19:08год.
За відомостями, що містить пам`ятка №3342, місце подавання 12 вагонів потягу №3243 (04)4, час передачі вагонів при подаванні 01.11.2020 о 01:08год.
Пам`ятки підписано представниками позивача та відповідача.
Обставини, зафіксовані у пам`ятках, відповідачем підтверджено.
01.11.2020 позивачем у присутності представників вантажоодержувача, складено акт про затримку вагонів №1-146 (ф. ГУ-23а), у якому зазначено наступне: 31.10.2020 зі станції відправлення Волноваха Донецької залізниці на станцію призначення Маріуполь Сортувальний Донецької залізниці прибув потяг №3243 о 15:40 год. на 4-у колію парка прибуття. 41 вагон віднесено на відповідальність вантажоодержувача, згідно договору 1/28, 31.10.2020 о 19:08год., 5 вагонів прибули раніше основного документа і віднесені 01.11.2020 о 01:08год., 9 вагонів прибули раніше основного документа і не віднесені на відповідальність, тому що немає основного документа. Склад в кількості 55 вагонів прибраний з 4-ої колії парка прибуття ст.Маріуполь Сортувальний частинами, а саме: 7 вагонів 31.10.2020 о 19:10год., 2 вагони 01.11.2020 о 15:10год. і 46 вагонів 01.11.2020 о 23:40год. Залізницею зазначено, що вагони простоювали з вини вантажоодержувача.
Означений акт представником вантажоодержувача підписано із зауваженням такого змісту: «Провини одержувача у зазначених обставинах немає».
Згідно акту загальної форми №1-146 від 01.11.2020 (ф. ГУ-23) на 4-ій колії Маріуполь Сортувальний Донецької залізниці з вини вантажоотримувача ПрАТ ММК ім.Ілліча простоював потяг №3243 в кількості 48 вагонів (7 вагонів забрані вчасно, 9 вагонів прибули раніше основної відправки). 48 вагонів з 4-ої колії ст.Маріуполь Сортувальний забирались локомотивом вантажовласника колії частинами: 2 вагони о 15год. 10хв. 01.11.2020, 46 вагонів о 23год. 40хв. 01.11.2020. Термін затримки склав: 32 вагони (4 ЦТЛ, 28 власних вагонів) з 23год. 08хв. 31.10.2020 по 23год. 40хв. 01.11.2020; 2 власні вагони з 23год. 08хв. 31.10.2020 по 15год. 10хв. 01.11.2020; 5 власних вагонів з 05год. 08хв. 01.11.2020 по 23год. 40хв. 01.11.2020. За затримку вагонів на коліях станції нараховані наступні платежі: плата за користування 24год. 32хв. (28 власних вагонів) 1383,20 грн.; плата за користування 16год. 02хв. (2 власних вагони) 56,80 грн.; плата за користування 18год. 32хв. (5 власних вагонів) 171,50 грн.; плата за користування 4 вагонами власності філії ЦТЛ буде нараховано по закінченню відповідальності вантажоотримувача; збір за зберігання вантажів (2031 т, 1 доба) 24 558,60 грн., загальна сума 26 170,40 грн. (5234,08 грн. ПДВ).
Щодо наведених обставин позивачем у присутності комерційних агентів станції Маріуполь-Сортувальний Примак О.А. та Ставрієнко Г.А. складено акт загальної форми ГУ-23 №6-619 від 12.11.2020.
Дійсність даного акту відповідачем не заперечується.
Згідно відповіді №94/87 від 26.01.2021 на претензію, вимоги про сплату коштів у сумі 31 404,48грн. відповідачем відхилено з підстав, аналогічним викладеним у представленому суду відзиві.
У листі структурного підрозділу «Станція Маріуполь-Порт» «Станція Маріуполь-Сортувальний» регіональної філії «Донецька залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» №261/128 від 17.02.2021 на адресу начальника структурного підрозділу «Служба комерційної роботи та маркетингу» регіональної філії «Донецька залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» повідомлено про те, що за період знаходження спірних вагонів на 4-й колії парка приймання ст.Маріуполь-Сортувальний з 31.10.2020 23:08год. до забирання локомотивом власника колії 01.11.2020 23:30год., прибували ще потяги, які забрані згідно умов договору №31/28 від 28.02.2017; тобто, згідно послідовності прибуття потягів за певний період, повиннно було забрати потяг, що прибув раніше вказаних у листі. Зазначено, що вантажоодержувач свідомо ухиляється від сплати належних залізниці платежів за знаходження вагонів потяга №3243, що прибув 31.10.2020 о 15:40год., в порушення п.6 договору №1/28 від 28.02.2017 про експлуатацію залізничної під`їзної колії Приватного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» при станції Маріуполь-Сортувальний та станції Асланове регіональної філії «Донецька залізниця.
Викладене стало підставою для звернення позивача до суду.
IV. Мотиви з яких виходить суд та застосовані ним положення законодавства:
Згідно із ст.129 Конституції України однією з засад судочинства є змагальність.
За змістом ст.13 Господарського процесуального кодексу України встановлений такий принцип господарського судочинства як змагальність сторін, згідно з яким судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.
Відповідно до ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.
За приписом ст.76 Господарського процесуального кодексу України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Тобто, змагальність полягає в тому, що сторони у процесуальній формі доводять перед судом свою правоту, за допомогою доказів переконують суд у правильності своєї правової позиції.
Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст.11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
Відповідно до ст.11 Цивільного кодексу України, цивільні права і обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також з дій осіб, що не передбачені актами цивільного законодавства , але за аналогією породжують цивільні права і обов`язки.
Згідно із ч.2 ст.11 Цивільного кодексу України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Положеннями ч.5 ст.307 Господарського кодексу України передбачено, що умови перевезення вантажів окремими видами транспорту та відповідальність суб`єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами (статутами) та іншими нормативно-правовими актами.
Так, п.8 Закону України «Про залізничний транспорт» визначено, що перевезення вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти залізничним транспортом загального користування організується на договірних засадах. Умови та порядок організації перевезень, у тому числі в прямому змішаному сполученні за участю залізничного та інших видів транспорту, нормативи якості вантажних перевезень (терміни доставки, безпека перевезень, схоронність вантажів) та обслуговування пасажирів, відправників і одержувачів вантажів визначаються Статутом залізниць України. Правилами перевезень вантажів та Правилами перевезень пасажирів, багажу, вантажобагажу та пошти залізничним транспортом України.
Отже, правовідносини з перевезення вантажів залізничним транспортом на підставі договорів про надання послуг перевезення, укладених із суб`єктами господарювання-замовниками, регулюються в порядку, визначеному Статутом залізниць України, Правилами перевезення вантажів та іншим галузевим законодавством, що застосовується під час надання залізницею послуг з перевезення.
Статтею 119 Статуту залізниць України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №457 від 06.04.1998, передбачено, що за користування вагонами і контейнерами залізниці вантажовідправниками, вантажоодержувачами, власниками під`їзних колій, портами, організаціями, установами, громадянам-суб`єктами підприємницької діяльності вноситься плата. Порядок визначення плати за користування вагонами (контейнерами) та звільнення вантажовідправника від зазначеної плати у разі затримки забирання вагонів (контейнерів), що виникла з вини залізниці, встановлюється Правилами.
Зазначена плата вноситься також за час затримки вагонів на станціях призначення і на підходах до них в очікуванні подання їх під вивантаження, перевантаження з причин, що залежать від вантажоодержувача, власника залізничної під`їзної колії, порту, підприємства. За час затримки на коліях залізниці вагонів, що належать підприємствам чи орендовані ними, стягується 50 відсотків зазначених розмірів плати.
Отже, за період фактичного використання суб`єктами господарювання вагонів та/або контейнерів залізниці для перевезення вантажів вноситься плата; до періоду використання вагонів (контейнерів) включається час затримки (простою) вагонів на станціях призначення і на підходах до них в очікуванні подання їх під вивантаження, перевантаження з причин, що залежать від вантажоодержувача, власника залізничної під`їзної колії, порту, підприємства. Звільнення від такої плати може мати місце лише у разі затримки забирання вагонів (контейнерів), що виникла з вини залізниці.
Порядок користування вагонами визначається Правилами користування вагонами і контейнерами, затверджених наказом Міністерства транспорту України №113 від 25.02.1999, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України за №165/3458 15.03.1999, п.п.3, 4, 6, 8-10, 12 яких передбачено, що облік часу користування вагонами і контейнерами та нарахування плати за користування ними провадиться на станціях відправлення та призначення за відомістю плати за користування вагонами форми ГУ-46 (додаток 1), відомістю плати за користування контейнерами форми ГУ-46к (додаток 11), які складаються на підставі пам`яток про подавання/забирання вагонів форми ГУ-45 (додаток 2), пам`яток про видачу/приймання контейнерів форми ГУ-45к (додаток 8), повідомлення про закінчення вантажних операцій з вагонами (додаток 12), актів про затримку вагонів форми ГУ-23а (додаток 3), актів загальної форми ГУ-23 (додаток 6).
Відомості плати за користування вагонами складаються на вагони, що подаються під навантаження та вивантаження, і є документами обліку часу перебування вагонів у пунктах навантаження та вивантаження та на під`їзних коліях і містять розрахунки платежів за користування вагонами.
Час користування вагонами обчислюється з моменту їх передачі вантажовласникові до моменту їх фактичного прийняття від вантажовласника. Час передання вагонів залізницею вантажовласнику, а також вантажовласником залізниці зазначається у пам`ятці про подання/забирання вагонів, яка оформлюється після закінчення приймально-здавальних операцій.
Час закінчення приймально-здавальних операцій фіксується в пам`ятках про подання/забирання вагонів форми ГУ-45, на підставі яких формуються відомості плати за користування вагонами форми ГУ-46, яка є первинним документом бухгалтерського обліку. При цьому усі належні залізниці платежі за додаткові послуги, штрафи, що не були включені в перевізні документи і у відомості плати за користування вагонами та контейнерами) включаються в накопичувальні картки, які складаються станціями в трьох примірниках із зазначенням у них відомостей про надані послуги і їх вартість (п.2.6 Правил розрахунків за перевезення вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України №644 від 21.11.2000, зареєстрованих у Міністерстві юстиції України №864/5085 від 24.11.2000).
Усі завантажені вагони, а також порожні вагони, які належать підприємствам, організаціям, портам, установам і громадянам та орендовані ними, що знаходяться на станціях і на підходах до них в очікуванні подавання під вантажні або інші операції, з причин, які залежать від вантажовласника, є такими, що перебувають у користуванні вантажовласника.
У разі затримки вагонів на станції з причин, які залежать від вантажовласника, складається акт загальної форми, який підписується представниками станції і вантажовласника. В акті вказується час (у годинах та хвилинах) початку та закінчення затримки вагонів і їх номери.
Загальний час, за який вноситься вантажовласником плата залізниці за користування вагонами, включає час затримки вагонів з його вини та час перебування їх у безпосередньому розпорядженні вантажовласника. Час до 30 хвилин не враховується, час 30 хвилин і більше враховується як повна година. Причини, які є підставою для нарахування плати за користування вагонами в разі затримки їх на підходах до припортових станцій призначення, зазначаються в актах про затримку вагонів.
Відповідно до п.3 Правил складання актів, затверджених наказом Міністерства транспорту України №334 від 28.05.2002, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України за №567/6855 08.07.2002, акти загальної форми складаються для засвідчення обставин, що виникли в процесі перевезення вантажу, багажу та вантажобагажу і можуть бути підставою для матеріальної відповідальності у тому числі у разі затримки вагонів на станції призначення з причин, що залежать від одержувача, власника залізничної під`їзної колії, порту, підприємства.
Отже, при розгляді спору про стягнення залізницею плати за користування вагонами (контейнерами) до предмета доказування належить доведення позивачем належними, допустимими і достатніми доказами факту використання вагонів (контейнерів) для перевезення вантажів замовника послуг з перевезення у відповідний період, а у разі якщо мала місце затримка вагонів на станціях призначення і на підходах до них (якими можуть бути проміжні станції), в очікуванні подання їх під вивантаження, перевантаження, - надання доказів того, що така затримка була спричинена саме з вини вантажоодержувача (власника залізничної під`їзної колії, порту, підприємства).
Таким чином, необхідно перевіряти дотримання залізницею порядку оформлення затримки вагонів, які мають статус вантажу на підходах до станції призначення, а саме: наявність і правильність складання пам`яток про подавання/забирання вагонів форми ГУ-45, відомостей плати за користування вагонами форми ГУ-46 та актів про затримку вагонів форми ГУ 23-а, наявність актів загальної форми ГУ-23 про час закінчення затримки.
Відповідно до п.1.1 Інструкції зі складання натурного листа потягу, затвердженої на тридцять четвертому засіданні Ради по залізничному транспорту 12.02.2003, натурний лист вантажного потягу форми ДУ-1 основний технологічний документ, що використовується для організації процесу обробки вагонопотоків на станціях залізниць. Він є першоджерелом для обліку наявності вагонів на залізничних станціях, переходу поїздів, вагонів і контейнерів з однієї залізниці або дирекції залізничних перевезень на інші, створення вагонної моделі, а також заповнення відповідних розділів маршруту машиніста про масу, склад і умовну довжину потягу. Натурний лист потягу призначений також для передачі інформації про прибуття та відправлення поїздів, про підхід поїздів і вантажів з метою оперативного планування поїзної і вантажної роботи на станціях і ділянках, для розшуку вагонів.
Відповідно до ст.42 Статуту залізниць України залізниця зобов`язана повідомити одержувача в день прибуття вантажу або до 12-ої години наступного дня. Якщо залізниця не повідомить про прибуття вантажу, одержувач звільняється від внесення плати за користування вагонами (контейнерами) і за зберігання вантажу до того часу, як буде надіслано повідомлення.
Статтею 71 вказаного Статуту унормовано, що взаємовідносини залізниці з підприємством, порядок і умови експлуатації залізничних під`їзних колій визначаються договором; подача і забирання вагонів і контейнерів на залізничній під`їзній колії встановлюється договором на експлуатацію залізничної колії (договором на подачу та забирання вагонів).
Статтею 46 Статуту залізниць України встановлено, що одержувач зобов`язаний прийняти і вивезти зі станції вантаж, що надійшов на його адресу. Терміни вивезення і порядок зберігання вантажів установлюються Правилами. Вантажі, що прибули, зберігаються на станції безкоштовно протягом доби. Цей термін обчислюється з 24-ої години дати вивантаження вантажу (контейнера) засобами залізниці або з 24-ої години дати подачі вагонів під вивантаження засобами одержувача. За зберігання вантажу на станції понад зазначений термін справляється плата, встановлена тарифом.
Пунктом 5 Правил зберігання вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України №644 від 21.11.2000, передбачено, що якщо одержувач не вивіз вантаж з місця загального користування у терміни, встановлені ст.46 Статуту, з нього стягується плата за зберігання вантажу, встановлена тарифом, незалежно від того, чиїми засобами здійснюється охорона вантажу.
Згідно з п.8 Правил зберігання вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України №644 від 21.11.2000, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України за №866/5087 24.11.2000, збір за зберігання вантажів у вагонах (контейнерах) у разі затримки їх з вини одержувача (відправника) після закінчення терміну безоплатного зберігання сплачується незалежно від місця затримки (на станції призначення та на підходах до неї, на прикордонних, припортових станціях тощо).
Відповідно до ст.62 Статуту залізниць України, положення якої кореспондується з п.1.1 Правил розрахунків за перевезення вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України №644 від 21.11.2000 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України за №864/5085 24.11.2000, порядок розрахунків за перевезення і послуги встановлюється Укрзалізницею згідно з чинним законодавством. Належні за перевезення вантажів і надання додаткових послуг платежі можуть вноситися готівкою, чеками, безготівково, якщо інше не встановлено законодавством, на станціях відправлення або передоплатою через розрахункові підрозділи залізниць.
Розрахункові підрозділи залізниць здійснюють безготівкові розрахунки з відправниками, одержувачами та експедиторами через установи банків за перевезення вантажів, вантажобагажу та за надання додаткових послуг (п.2.1 Правил).
Для зарахування платежів та обліку виручки залізниць від перевезень вантажів в установах банку, які обслуговують розрахункові підрозділи, відкриваються поточні рахунки зі спеціальним режимом використання (далі - розподільчі рахунки) (п.2.2 Правил).
Розрахунки за перевезення вантажу та вантажобагажу між залізницею і платником відправником, одержувачем, експедитором) здійснюються на підставі договору), згідно з яким залізниця відкриває рахунок кожному платнику (відправнику, одержувачу, експедитору) з присвоєнням коду платника(п.2.3 Правил)
Після присвоєння коду розрахунковий підрозділ видає платнику довідку, у якій вказуються найменування платника і номер присвоєного коду. У всіх перевідних документах, накопичувальних картках, відомостях плати за користування вагонами та контейнерами, відомостях плати за подання, забирання та маневрову роботу проставляється код платника (п.2.4 Правил).
Відповідно до абз.3 п.2.6 Правил розрахунків за перевезення вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України №644 від 21.11.2000, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України за №864/5085 24.11.200, усі належні залізниці платежі за додаткові послуги, штрафи (які не були включені в перевізні документи і у відомості плати за користування вагонами та контейнерами) включаються в накопичувальні картки, які складаються станціями в трьох примірниках із зазначенням у них відомостей про надані послуги і їх вартість. Ці відомості підтверджуються підписами працівника станції і вантажовласника. Один примірник накопичувальної картки, відомості плати за користування вагонами та контейнерами, за подавання, забирання вагонів та маневрову роботу надаються вантажовласнику.
Матеріали справи містять пам`ятки №3339 та №3342 про подавання вагонів, акт загальної форми №1-146 від 01.11.2020 (ф. ГУ-23) та акт про затримку вагонів №1-146 від 01.11.2020 (ф. ГУ-23а).
Заперечень щодо правильності їх складання відповідачем не висловлено.
Відповідач підтвердив обставини, що відображені у цих документах.
Доказів, що спростовують дійсність перелічених документів суду не представлено, з матеріалів справи не слідує.
Як убачається з представлених документів, спірні вагони, щодо яких нараховано заявлені до стягнення платежі, рахуються зі складу вагонів, що відображені у пам`ятках про подавання вагонів №3339 (41 вагон) та №3342 (12 вагонів).
Доказів неповідомлення відповідача про прибуття вантажу або повідомлення пізніше ніж час, зазначений у вказаних пам`ятках матеріали справи не містять.
Як встановлено, з означеного складу, передача 41 вагону потягу №3243 на відповідальність відповідача відбулась 31.10.2020 о 19:08год. та передача 5 вагонів потягу №3243 - 01.11.2020 о 01:08год. без зауважень щодо технічного стану вагонів.
Отже, вагони у вказаній кількості зараховані у користування відповідача відповідно до умов укладеного між сторонами договору №1/28 від 28.02.2017 та Правил.
9 вагонів з составу потягу №3243 у загальній кількості 55 вагонів, на час виникнення розглядуваного спору, не віднесені на відповідальність вантажоодержувача.
З даного підтверджується факт використання вагонів відповідачем.
За визначенням п.12 Правил користування вагонами і контейнерами, затверджених наказом Міністерства транспорту України №113 від 25.02.1999, та п.п.14, 16 договору №1/28 від 28.02.2017 часом за який нараховується залізницею плата за користування вагонами є час затримки вагонів з вини вантажовласника (відповідача) та час перебування їх у безпосередньому розпорядженні останнього.
Згідно з п.6 договору №1/28 від 28.02.2017 (в редакції додаткової угоди від 17.07.2018) вагони, які здані власнику колії забираються власником колії з передавальних колій станції Маріуполь-Сортувальний Залізниці впродовж 4-х годин після закінчення передавальних операцій.
Тобто відповідач повинен був забрати спірні вагони з колії станції Маріуполь-Сортувальний своїм локомотивом протягом 4-х годин після закінчення передавальних операцій, а саме 41 вагон не пізніше 31.10.2020 о 23:08 год. та 5 вагонів не пізніше 01.11.2020 о 05:08год.
Беручи до уваги дані, зафіксовані в акті загальної форми №6-619 та акті про затримку №1-146, весь состав потягу у загальній кількості 55 вагонів прибраний з 4-ї колії парка прибуття станції Маріуполь-Сортувальний частинами: 7 вагонів потягу простояли до 19:10год. 31.10.2020, 2 вагони до 15.10год. 01.11.2020, 46 вагонів до 23.40год. 01.11.2020.
Як зазначалось, 9 вагонів з составу потягу №3243 у загальній кількості 55 вагонів не віднесені на відповідальність вантажоодержувача.
7 вагонів забрані відповідачем (власником колії) з передавальних колій станції Маріуполь-Сортувальний позивача вчасно, а саме впродовж 4-х годин після закінчення передавальних операцій.
Загальний час простою 32 вагонів (4 власності ЦТЛ, 28 власних вагонів), які рахуються зі складу 41 вагону, що були передані 31.10.2020 о 19:08год., та зі складу 46 вагонів, які забрані відповідачем о 23:40год. 01.11.2020, склав 24год. 32хв.
Загальний час простою 2 вагонів, які рахуються зі складу 41 вагону, що були передані 31.10.2020 о 19:08год., та зі складу 2 вагонів, які забрані відповідачем о 15:10год. 01.11.2020 16год. 02хв.
Загальний час простою 5 вагонів, які рахуються зі складу 5 вагонів, що передані 01.11.2020 о 01:08год., та зі складу 46 вагонів, які забрані відповідачем о 23:40год. 01.11.2020 18год. 32хв.
Таким чином, обставини вказують, що відповідачем не виконано п.6 договору №1/28 від 28.02.2017 в частині своєчасного звільнення колій станції призначення Маріуполь-Сортувальний у кількості 39 вагонів потягу №3243, наслідком чого є виникнення факту затримки.
Відповідач даний факт затримки вагонів не заперечує. При цьому, наполягає на відсутності вини, вказуючи, що несвоєчасне звільнення колій станції призначення сталося з причин, що залежать від позивача, і в цій частині звертає увагу на ст.121 Статуту залізниць України та редакцію підпункту «б» п.16 Правил користування вагонами і контейнерами.
Слід зазначити, згідно ст.121 Статуту залізниць України вантажовідправник, вантажоодержувач, порт звільняються від плати за користування вагонами і контейнерами: а) якщо затримка вагонів або контейнерів виникла через стихійне лихо, що спричинило припинення руху на залізничних під`їзних коліях, а також через стихійне лихо або аварію на підприємстві, внаслідок яких згідно з чинним положеннями заборонено виконувати вантажні роботи; б) у разі подання залізницею вагонів (контейнерів) у кількості, що перевищує максимальну переробну спроможність навантажувальних і розвантажувальних пунктів відправника і одержувача; в) у інших випадках, передбачених Правилами.
Приписами п.16 Правил користування вагонами і контейнерами, затверджених наказом Міністерства транспорту України №13 від 25.02.1999 (з наступними змінами і доповненнями, внесеними згідно з наказом Міністерства транспорту та зв`язку №540 від 12.09.2005) встановлені випадки, коли вантажовласник звільняється від плати за користування вагонами і контейнерами, зокрема, у разі подання локомотивом залізниці вагонів і контейнерів на фронти навантаження (вивантаження) у кількості, що перевищує їх максимальну переробну спроможність. Вказана максимальна переробна спроможність визначається за договором між залізницею і вантажовласником (підпункт «б»).
Відповідно до повідомлення Державного комітету України з питань регуляторної політики та підприємництва від 07.03.2006, враховуючи підстави, визначені у повідомленні, та виходячи зі змісту повноважень Комітету, регламентованих ч.5 ст.28 Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності», дія окремих пунктів змін, затверджених наказом Міністерства транспорту та зв`язку України №540 від 12.09.2005 «Про внесення змін до деяких нормативно-правових актів Міністерства транспорту України», а саме, зокрема, до підпункту «б» п.16 Правил користування вагонами, затверджених наказом Мінтрансу України №113 від 25.02.99.
Редакція підпункту «б» п.16 Правил користування вагонами до приведених змін визначала, що вантажовласник звільняється від плати за користування вагонами і контейнерами у разі подання залізницею вагонів і контейнерів у кількості, що перевищує їх максимальну переробну спроможність навантажувальних і розвантажувальних пунктів відправника й одержувача. Вказана максимальна переробна спроможність визначається за договором між залізницею і вантажовласником.
Аналізуючи ст.121 Статуту залізниць України та підпункт «б» п.16 зазначених Правил, підставою за якої вантажовласник звільняється від плати за користування вагонами є перевищення узгодженої сторонами правовідносин максимальної переробної спроможності навантажувальних і розвантажувальних пунктів, яке винило внаслідок дій залізниці.
Задля застосування цих положень між сторонами первинно повинно бути узгоджено обмеження максимальної переробної спроможності, по-друге встановлено таке перевищення діями залізниці.
Проте, укладені між сторонами договори не встановлюють максимальну переробну спроможність, тобто не узгоджено таке.
Акт обстеження умов роботи на під`їзній колії ПРАТ «ММК ім.Ілліча» і станції примикання Маріуполь-Сортувальний та Асланове регіональної філії «Донецька залізниця» ПАТ «Укрзалізниця» в частині визначення середньодобової кількості вагонів, яка подається на під`їзну колію (п.9 акту), не можна розцінювати, як визначення максимальної переробної спроможності навантажувальних і розвантажувальних пунктів за договором між залізницею і вантажовласником, оскільки не є таким по своїй суті, окрім того з листа структурного підрозділу «Станція Маріуполь-Порт» «Станція Маріуполь-Сортувальний» регіональної філії «Донецька залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» №261/128 від 17.02.2021 вбачається наявність суперечностей щодо цього.
Судом звернуто увагу на відомості позивача, що не спростовані відповідачем, в частині того, що за період знаходження спірних вагонів на 4-й колії парка приймання станції Маріуполь-Сортувальний з 31.10.2020 23:08год до забирання локомотивом власника колії 01.11.2020 23:40год. прибували інші потяги, які забрані згідно умов договору №1/28 від ц28.02.2017.
До того ж, відповідачем не доведено неспроможність забрати спірні вагони з колії станції Маріуполь-Сортувальний впродовж 4-х годин після закінчення передавальних операцій з причин, що залежали від залізниці, беручи до уваги також і те, що 7 вагонів із загального складу потягу №3243 забрано вчасно.
З огляду на таке, твердження відповідача у цій частині судом відхиляються, як неспроможні.
Відтак, підстав для застосування ст.121 Статуту залізниць України та підпункту «б» п.16 Правил користування вагонами, затверджених наказом Мінтрансу України №113 від 25.02.1999, судом не встановлено.
Стосовно заперечень відповідача щодо відсутності права залізниці нараховувати плату за користування 35 власних вагонів в період знаходження вантажу (поїзд №3245) на коліях загального користування, який знаходиться у безоплатному зберіганні, з посиланням на ст.46 Статуту залізниць України.
Положення Статуту залізниць України та Правила користування вагонами і контейнерами (ст.119 Статуту залізниць України, п.п.3, 4, 6, 8-10, 12 Правил) пов`язують визначення періоду нарахування плати за користування вагонами з моментом їх передачі вантажовласникові до моменту їх фактичного прийняття від вантажовласника.
Отже, врахування часу безоплатного зберігання вантажу, визначеного ст.46 Статуту залізниць України, не застосовується при визначенні правомірності періоду нарахування плати за користування вагонами.
Поряд з цим, п.15 Правил користування вагонами і контейнерами встановлено, що за час перебування на під`їзних коліях та інших місцях незагального користування вагонів, що належать підприємствам чи орендовані ними, плата не вноситься. Якщо такі вагони затримані на станції призначення чи на підходах до неї або на станції відправлення з причин, що залежать від вантажовласника, то плата за користування сплачується в розмірі 50 відсотків
З чого можна дійти висновку, підстави нарахування плати за користування вагонами, що належать підприємствам чи орендовані ними, у розглядуваному випадку, знаходиться в залежності від наявності факту перебування вагонів на станції призначення чи на підходах до неї або на станції відправлення і їх затримці з причин, що залежать від вантажовласника.
Як визнається сторонами, спірні вагони належать відповідачу, судом встановлено їх знаходження на станції призначення Маріуполь-Сортувальний, факт передачі вантажовласникові та затримки вагонів на вказаних коліях, з причин, що залежали від вантажовласника.
Відтак, вбачаються наявними підстави для нарахування та внесення плати в розмірі 50 відсотків за користування власними вагонами у кількості 35.
Щодо збору за зберігання вантажу.
Порядок зберігання вантажів та нарахування у зв`язку із цим відповідного збору визначено Правилами зберігання вантажів, затвердженими наказом Міністерства транспорту України №644 від 21.11.2000.
Пунктами 4, 5 зазначених Правил передбачено, що термін граничного зберігання починається з моменту вивантаження вантажу (контейнера з вагона) засобами залізниці або з моменту подачі вагона під вивантаження засобами одержувача. Якщо одержувач не вивіз вантаж з місця загального користування у терміни, встановлені п.46 Статуту, з нього стягується плата за зберігання вантажу, встановлена тарифом, незалежно від того, чиїми засобами здійснюється охорона вантажу.
Згідно п.8 Правил зберігання вантажів, збір за зберігання вантажів у вагонах (контейнерах) у разі затримки їх з вини одержувача (відправника) сплачується після закінчення терміну безоплатного зберігання незалежно від місця затримки (на станції призначення та на підходах до неї, на прикордонних, припортових станціях тощо). Термін безоплатного зберігання обчислюється: якщо на станції призначення вивантаження здійснюється засобами: залізниці - з 24-ої години дати вивантаження вантажів; одержувача - з 24-ої години дати подавання вагонів під вивантаження; при переадресуванні - після двох годин з моменту повідомлення про прибуття вантажу; при затримці - з моменту затримки.
Відповідач говорить про те, що термін безоплатного зберігання обчислюється з 24-ої години дати вивантаження вантажу (контейнера) засобами залізниці або з 24-ої години дати подачі вагонів під вивантаження засобами одержувача, а тому ним вагони вивезено у пільгову добу та підстави для нарахування плати за зберігання вантажу відсутні.
Проте, суд не може погодитись із таким твердженням, виходячи з такого.
Відповідно до ст.46 Статуту залізниць України одержувач зобов`язаний прийняти і вивезти зі станції вантаж, що надійшов на його адресу. Терміни вивезення і порядок зберігання вантажів установлюються Правилами.
Вантажі, що прибули, зберігаються на станції безкоштовно протягом доби. Цей термін обчислюється з 24-ої години дати вивантаження вантажу (контейнера) засобами залізниці або з 24-ої години дати подачі вагонів під вивантаження засобами одержувача.
За зберігання вантажу на станції понад зазначений термін справляється плата, встановлена тарифом.
За визначенням ст.6 вказаного Статуту Правила перевезення вантажів є нормативним актом, що конкретизує передбачені цим Статутом положення, які регламентують участь та обов`язки сторін у процесі перевезення вантажів.
Отже, Статутом залізниць України, визначено загальний порядок обчислення терміну безкоштовного зберігання, поряд з чим положення Правил, як спеціальні по відношенню до норм Статуту залізниць України, не суперечать йому, конкретизують його зміст.
Таким чином, п.8 Правил зберігання вантажів визначає випадки, за наявності яких засовується певне обчислення терміну безоплатного зберігання, а саме:
якщо на станції призначення вивантаження здійснюється засобами: залізниці - з 24-ої години дати вивантаження вантажів; одержувача - з 24-ої години дати подавання вагонів під вивантаження;
при переадресуванні - після двох годин з моменту повідомлення про прибуття вантажу;
при затримці - з моменту затримки.
За результатами аналізу даного положення Правил, слідує, що обчислення терміну з 24-ої години дати подавання вагонів під вивантаження може мати місце у загальному порядку, за відсутності встановлення сторонами строків, зі спливом яких настає факт затримки.
При наявності факту затримки, обчислення терміну безоплатного зберігання рахується з моменту затримки, як то конкретизовано п.8 Правил зберігання вантажів.
Відтак, у розглядуваному випадку підлягає застосуванню обчислення терміну безкоштовного зберігання саме з моменту затримки.
Як слідує з матеріалів справи, 32 вагони (4 власності ЦТЛ, 28 власних вагонів), які рахуються зі складу 41 вагону, що були передані 31.10.2020 о 19:08 год., відповідач повинен був забрати у відповідності до п.6 договору у строк до 23:08год. 31.10.2020;
2 вагони, які рахуються зі складу 41 вагону, що були передані 31.10.2020 о 19:08год., відповідач повинен був забрати у відповідності до п.6 договору у строк до 23:08год. 31.10.2020;
5 вагонів, які рахуються зі складу 5 вагонів, що передані 01.11.2020 о 01:08год., відповідач повинен був забрати у відповідності до п.6 договору у строк до 05:08год. 01.11.2020.
Таким чином, терміном безоплатного зберігання 34 вагонів є період часу з 23:08год. 31.10.2020 по 23:08год. 01.11.2020, а 5 вагонів - з 05:08год. 01.11.2020 по 05:08год. 02.11.2020.
Відповідачем 32 вагони (4 власності ЦТЛ, 28 власних вагонів), які рахуються зі складу 41 вагону, що були передані 31.10.2020 о 19:08год., забрані о 23:40год. 01.11.2020;
2 вагони, які рахуються зі складу 41 вагону, що були передані 31.10.2020 о 19:08год., забрані о 15:10год. 01.11.2020;
5 вагонів, які рахуються зі складу 5 вагонів, що передані 01.11.2020 о 01:08год., забрані о 23:40 год. 01.11.2020.
Звідси відстежується, що 32 вагони зі складу потягу №3243 забрані відповідачем по закінченню терміну безкоштовного зберігання.
Тобто, є наявними підстави для нарахування та сплати збору за зберігання вантажу відносно зазначеної кількості вагонів.
V. Висновки суду:
Перевіривши визначені позивачем вихідні дані, судом встановлено, що залізницею в акті загальної форми №6-619 правильно визначений загальний час простою, із врахуванням п.6 договору, за яким вагони, що здані власнику колії забираються власником колії з передавальних колій станції впродовж 4-х годин після закінчення передавальних операцій.
Нарахування плати за користування вагонами здійснено на підставі пам`яток про подавання вагонів №3339 та №3342 та з урахуванням 4-х годин, необхідних для вивезення прийнятого відповідачем вантажу з передавальної колії власним локомотивом.
Згідно акту загальної форми №6-619 плата за користування 4 вагонів власності філії ЦТЛ буде нарахована по закінченню відповідальності вантажоодержувача.
28 власних вагонів, за які, зокрема, нарахована плата за користування, входили до складу 41 вагону, приймально-передавальні операції щодо яких були здійснені у період з 15:40год. по 19:08год. 31.10.2020, та до складу 46 вагонів, які були забрані відповідачем о 23:40год. 01.11.2020, 2 вагони - входили до складу 41 вагону, передавальні операції щодо яких були здійснені у період з 15:40год. по 19:08год. 31.10.2020, та до складу 2 вагонів, які були забрані відповідачем о 15:10год. 01.11.2020, 5 вагонів - приймально-передавальні операції щодо яких були здійснені 01.11.2020 о 01:08год., та які входили до складу 46 вагонів, що були забрані відповідачем о 23:40год. 01.11.2020.
Згідно таблиці №1 розділу 5 Тарифного керівництва №1 Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов`язані з ними послуги, при нарахуванні плати за час затримки протягом 24год. 32хв. на коліях залізниці 28 власних вагонів враховується загальна сума ставки за 25год. 32,7 грн., протягом 16год. 02хв. на коліях залізниці 2 власних вагонів враховується загальна сума ставки за 16год. 18,8 грн., та протягом 18год. 32хв. на коліях залізниці 5 власних вагонів враховується загальна сума ставки за 19 год. 22,7 грн.
Розрахунок плати за 28 власних вагонів складає:
Розрахунок плати за 2 власних вагони складає:
1)16 години = 18,8 грн. (ставка ТК №1) - 50% = 9,4 грн. х 3,023 (коеф.) = 28,4162 грн.;
2)28,4162 грн. х 2 власних вагонів = 56,83 грн. + 20% ПДВ (11,37 грн.) = 68,20 грн.
Розрахунок плати за 5 власних вагонів складає:
Отже, загальний розмір плати за користування 35 власними вагонами становить 1934,79 грн. з податком на додану вартість.
Дослідив здійснений розрахунок позивача в цій частині вимог убачається допущення арифметичної помилки при вирахуванні сум за формулами.
Як зазначалось, за розрахунком суду сума плати за користування 35 власними вагонами становить 1934,79 грн., в той час як позивачем заявлено до стягнення меншу суму, а саме 1933,80 грн.
Таким чином, дотримуючись меж заявлених позовних вимог, суд дійшов висновку задовольнити позов в частині стягнення плати за користування вагонами у розмірі визначеному позивачем, а саме 1933,80 грн.
В частині нарахованої суми збору за зберігання вантажу.
Позивач у відповіді на відзив підтвердив наявність помилки і зменшив розмір позовних вимог.
Відтак, за час знаходження вагонів на коліях станції відповідачу нараховано: збір за зберігання вантажу у 32 вагонах (28 власних вагонів та 4 вагони власності філії ЦТЛ) у розмірі 22 866,00 грн. без ПДВ (27 439,20 грн. з ПДВ).
Розмір плати за зберігання вантажу визначається за тарифами, встановленими у п.2.1 розділу ІІІ Збірника тарифів.
Так, після закінчення терміну безоплатного зберігання при зберіганні вантажів у вагонах (у тому числі контейнерах) нараховується збір за кожну добу в розмірі 4,0 грн. за одну тону вантажу.
Судом здійснено перевірку наданого позивачем розрахунку збору за зберігання вантажу у 32 вагонах (28 власних вагонів, 4 вагони власності філії ЦТЛ), з урахуванням інформації, яка міститься у натурному листі потягу №3243, та встановлено, що нарахування такого здійснено з дотриманням чинного законодавства.
Плата за зберігання 32 завантажених вагонів - 1891 тон (загальна вага нетто 32 завантажених вагонів) х 4,00гривень (розмір збору за зберігання однієї тони вантажів) х 3,023 (коеф.) х 1 (кількість днів зберігання з 23:08год. 31.10.2020 по 23:40грн. 01.11.2020 з урахуванням того, що у всіх випадках неповна доба зберігання вантажів округляється до повної).
З огляду на таке, суд дійшов висновку про задоволення вимог в цій частині у повному розмірі, а саме в сумі 27 439,20грн.
Судові витрати підлягають розподілу з урахуванням норм ст.129 Господарського процесуального кодексу України.
Керуючись ст.ст.4, 7, абз.1 ч.3 ст.12, ст.ст.13, 42, 73-80, 86, 129, 176, 236-238, 240-241, 247, 250 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -
ВИРІШИВ:
1.Позовні вимоги Акціонерного товариства «Українська залізниця», м.Київ, в особі регіональної філії «Донецька залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця», м.Лиман Донецької області, до відповідача, Приватного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча», м.Маріуполь Донецької області, про стягнення 29 373,00 грн. задовольнити.
4.Видати наказ після набрання рішенням законної сили.
5.Згідно із ст.241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга відповідно до ст.256 Господарського процесуального кодексу України на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складання повного судового судового рішення.
Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Східного апеляційного господарського суду через Господарський суд Донецької області (п.17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України).
6.Повний текст рішення складено 28.05.2021.

Суддя О.В. Кротінова