ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.05.2021 Справа № 917/611/21

Суддя Господарського суду Полтавської області Сірош Д. М., розглянув у порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Сервіс Групп ЛТД»

до Виконавчого комітету Краснолуцької сільської ради

про стягнення суми основного боргу, пені, 3% річних та інфляційних втрат,

без виклику представників сторін.

Обставини справи: ТОВ «Сервіс Групп ЛТД» звернулося з позовом до Виконавчого комітету Краснолуцької сільської ради про стягнення 181792,79 грн заборгованості, з яких: 177108,28 грн - сума основного боргу за поставлений природний газ, згідно з договором на постачання природного газу № 17-366/19 від 07.02.2020, 3759,82 грн пені, 56,78 грн інфляційних та 867,91 - 3% річних.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов договору постачання природного газу в частині своєчасного здійснення розрахунків.

21.05.2021 від відповідача надійшла заява про визнання позову (вх. № 5559), в якій повідомив, що у зв`язку з відсутністю достатніх коштів у місцевому бюджеті Виконавчим комітетом Краснолуцької сільської ради не здійснено розрахунок за поставлений природний газ.

Відповідно до частини 4 статті 191 Господарського процесуального кодексу України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Суд встановив, що заяву про визнання позову підписав повноважний представник відповідача сільський голова Віктор Романенко. Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує прав або інтересів інших осіб. Отже, наявні законні підстави для ухвалення рішення у справі.

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 05.04.2021 суд залишив позовну заяву без руху на підставі частини 1статті 174 Господарського процесуального кодексу України, встановив спосіб усунення недоліків позовної заяви та строк усунення недоліків позовної заяви - 10 днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Позивач, у встановлений судом строк, усунув недоліки позовної заяви.

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 05.05.2021 суд прийняв позовну заяву до розгляду і відкрив провадження у справі, постановив справу розглядати у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, запропонував відповідачеві протягом 15 днів з дня вручення ухвали суду надати суду відзив на позов.

Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін згідно з частиною 5 статті 252 Господарського процесуального кодексу України сторони суду не надали.

Про відкриття провадження у справі позивач та відповідач повідомлені належним чином, що підтверджується поштовими повідомленнями про вручення поштового відправлення від 08.05.2021 та від 11.05.2021.

Згідно з частиною 13 статті 8 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до частини 2 статті 252 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Згідно з статтею 248 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Відповідно до частини 2 статті 233 Господарського процесуального кодексу України рішення прийнято, складено та підписано в нарадчій кімнаті.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (частина 5 статті 240 Господарського процесуального кодексу України).

Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

07.02.2020 ТОВ «Сервіс Групп ЛТД» та Виконавчий комітет Краснолуцької сільської ради уклали договір про закупівлю природного газу № 17-366/19.

Відповідно до умов договору Постачальник зобов`язався передати у власність Споживачу природний газ, а Споживач зобов`язався прийняти та оплатити вартість газу у розмірах, строки та порядку, що визначені договором.

Відповідно до пункту 3.7 договору, Споживач зобов`язався сплатити вартість місячного обсягу газу на рахунок Постачальника протягом 20 днів з моменту отримання рахунку за фактично спожитий газ.

Відповідач мав здійснити оплату за спожиті обсяги газу у січні 2021 року до 20 лютого 2021 року включно, а за спожитий газ у лютому - до 20 березня 2021 року.

У січні 2021 року позивач поставив відповідачеві природний газ обсягом 16,929866 тис. м.куб. на загальну суму 156930,64 грн з ПДВ, що підтверджується актами приймання - передачі № 352, 388, 392.

За поставлений природний газу у січні 2021 року відповідач сплатив 153590,39 грн.

Отже, у відповідача виникла заборгованість у розмірі 3340,25 грн (156930,64 - 153590,39) за поставлений газ у січні 2021 року.

Крім того, у лютому 2021 позивач поставив відповідачеві природний газ обсягом 21,811000 тис. куб. м на загальну суму 173768,03 грн з ПДВ, що підтверджується актом приймання - передачі № 1829, за який відповідач не здійснив розрахунок.

Враховуючи викладене, загальна сума заборгованості відповідача складає 177108,28 грн (173768,03+3340,25).

Отже, відповідач неналежним чином виконав свої зобов`язання за договором в частині оплати за поставлений природний газ.

Відповідач визнав наявність заборгованості в сумі 177108,28 грн.

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам господарський суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 1 статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Між сторонами виникли взаємні права та обов`язки на підставі укладеного договору постачання природного газу.

Статтею 712 Цивільного кодексу України визначено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з статтею 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до частини 6 статті 265 Господарського кодексу України до відносин поставки, не врегульованих цим кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договори купівлі-продажу.

Згідно з статтею 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором не встановлено інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Відповідно до частини 1 статт 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк, одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається.

Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно з статтями 6, 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладені договору, в виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (стаття 610 Цивільного кодексу України).

Враховуючи викладене, вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості за поставлений природний газ в сумі 177108,28 грн є обґрунтованою, документально підтвердженою та такою, що підлягає задоволенню.

Також, позивач просить суд стягнути з відповідача 3658,61грн пені за період з 21.02.2021 по 17.05.2021.

Стаття 611 Цивільного кодексу України передбачає, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, зокрема, сплата неустойки.

У відповідності до частини 1 статті 548 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

За змістом статей 546 та 549 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, різновидом якої є штраф та пеня.

Відповідно до приписів статті 549 Цивільного кодексу України особливість пені полягає в тому, що вона нараховується у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання, починаючи з першого дня прострочення. Період, за який нараховується пеня за порушення зобов`язання, її розмір збільшується залежно від тривалості порушення зобов`язання. Тобто, пеня може нараховуватись на суму невиконаного або неналежно виконаного грошового зобов`язання протягом усього періоду прострочення, якщо інше не вказано у законі чи в договорі.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. На відміну від пені, штраф застосовується одноразово у випадку порушення боржником зобов`язання.

Відповідно до частини 2 статті 217 Господарського кодексу України одним з видів господарських санкцій є штрафні санкції, до яких віднесено штраф та пеню (частина 1 статті 230 Господарського кодексу України).

Згідно з частиною 6 статті 231 Господарського кодексу України штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань», платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Згідно з пунктом 8.2 договору, у разі прострочення виконання Споживачем своїх обов`язків в частині оплати за спожитий природний газ, у порядку визначеному цим договором, Споживач зобов`язаний сплатити на користь Постачальника пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

За розрахунком, здійсненим позивачем та перевіреним судом, до стягнення з відповідача підлягає 3759,82 грн пені за період з 21.02.2021 по 17.05.2021.

Також, позивач просить суд стягнути з відповідача 56,78 грн інфляційних втрат за березень 2021 року та 867,91 грн 3% річних за період з 21.02.2021 по 17.05.2021.

Відповідно до частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України, є способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті. Сплата трьох процентів річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом), так само як й інфляційні нарахування, є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові.

За розрахунком, здійсненим позивачем та перевіреним судом, до стягнення з відповідача підлягає 56,78 грн інфляційних втрат за березень 2021 року та 867,91 грн 3% річних за період з 21.02.2021 по 17.05.2021.

Згідно з частиною 1 статті 130 Господарського процесуального кодексу України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Враховуючи визнання відповідачем позову, суд дійшов висновку повернути з Державного бюджету України позивачеві 1328,31 судового збору. Залишок судового збору в сумі 1328,31 грн покладається на відповідача.

Також, позивач просить суд стягнути з відповідача 4000,00 грн витрат на правову допомогу.

У відповідності до частини третьої статті 123 Господарського процесуального кодексу України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу адвоката, витрати, пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

У визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема, але не виключно: встановлені нормативно-правовими актами норми видатків на службові відрядження (якщо їх установлено); вартість економних транспортних послуг; час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи тощо.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом, і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.

Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

На підтвердження витрат на правничу допомогу позивач надав суду договір № 20 про надання послуг з правової (адвокатської) допомоги від 09.01.2020, акт приймання - передачі наданих послуг від 24.03.2021 та квитанцію № від 24.03.2021.

Суд вважає доведеними, понесені позивачем витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4000,00 грн.

Керуючись статтями 191, 232, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Виконавчого комітету Краснолуцької сільської ради (вул. Миру, с. Красна Лука, Полтавська обл., 37315, ) на користь Товариство з обмеженою відповідальністю «Сервіс Групп ЛТД» (вул. Цілиноградська, 58 А, м. Харків, 61202, ) 177108,28 грн основного боргу, 3759,82 грн пені, 56,78 грн інфляційних, 867,91 - 3% річних, 1328,31 грн витрат по сплаті судового збору та 4000,00 грн витрат на правничу допомогу.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю «Сервіс Групп ЛТД» (вул. Цілиноградська, 58 А, м. Харків, 61202, ) з Державного бюджету України 1328,31 грн витрат по сплаті судового збору.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення. Відповідно до пункту 17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України, апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя Д. М. Сірош