ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" травня 2021 р. м. Київ Справа № 911/3036/20

Господарський суд Київської області у складі судді Бабкіної В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю ДЖОЙ ЕН ДЖОЙ (01601, м. Київ, вул. Мечникова, 2; 01015, м. Київ, вул. Лейпцизька, 3-А, секція Г, 2-й поверх)

до Товариства з обмеженою відповідальністю РІЕЛТ-КОМПЛЕКС (08131, Київська обл., Києво-Святошинський р-н, с. Софіївська Борщагівка, вул. Велика Кільцева, буд. 110)

про визнання припиненим договору оренди нежитлового приміщення № 145-147-018 від 06.08.2019 р. з 17.05.2020 р.

Суддя В.М. Бабкіна

секретар судового засідання: Павлюк В.Г.

Представники сторін:

від позивача: Скок В.С. (ордер № 1047942 від 15.10.2020 р., свідоцтво адвоката ЗП № 001129 від 29.02.2016 р.);

від відповідача: Танцюра О.І. (ордер КС № 764964 від 20.11.2020 р., свідоцтво адвоката КС № 8723/10 від 07.02.2020 р.).

Обставини справи:

Товариство з обмеженою відповідальністю ДЖОЙ ЕН ДЖОЙ (далі позивач, ТОВ ДЖОЙ ЕН ДЖОЙ) звернулось до господарського суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю РІЕЛТ-КОМПЛЕКС (далі ТОВ РІЕЛТ-КОМПЛЕКС, відповідач) про визнання припиненим договору оренди нежитлового приміщення № 145-147-018 від 06.08.2019 р. з 17.05.2020 р.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на те, що 06.08.2019 р. між ТОВ ДЖОЙ ЕН ДЖОЙ та ТОВ РІЕЛТ-КОМПЛЕКС було укладено договір оренди нежитлового приміщення № 145-147-018. Враховуючи введення на всій території України карантину та заборону роботи торговельно-розважальних центрів, в період з 17.03.2020 р. ТРК «АРАКС», що розташований за адресою: Київська обл., Києво-Святошинський р-н, с/рада Ходосівська, автодорога Київ-Знам`янка, 25 км+250 м, фактично не працював, у зв`язку з чим ТОВ «ДЖОЙ ЕН ДЖОЙ» об`єктивно не мало можливості користуватися вказаним приміщенням з 17.03.2020 р. Крім того, ТОВ «ДЖОЙ ЕН ДЖОЙ» на підставі пунктів 5.11 та 9.4 договору повідомило ТОВ «РІЕЛТ-КОМПЛЕКС» про розірвання договору оренди нежитлового приміщення № 145-147-018 від 06.08.2019 р. з 17.05.2020 р., оскільки між ТОВ «ДЖОЙ ЕН ДЖОЙ» та ТОВ «РІЕЛТ-КОМПЛЕКС» не було досягнуто згоди щодо зменшення розміру орендної плати, однак ТОВ «РІЕЛТ-КОМПЛЕКС» ігнорує всі звернення ТОВ «ДЖОЙ ЕН ДЖОЙ», відмовляється підписати акт приймання-передачі орендованого приміщення, блокує вивезення належного ТОВ «ДЖОЙ ЕН ДЖОЙ» майна, у зв`язку з чим позивач і звернувся з даним позовом до суду та просить суд визнати припиненим договір оренди нежитлового приміщення № 145-147-018 від 06.08.2019 р. з 17.05.2020 р., а також судові витрати покласти на відповідача.

Ухвалою господарського суду Київської області від 26.10.2020 р. було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у даній справі, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 23.11.2020 р.

Підготовче засідання відкладалось.

16.11.2020 р. до господарського суду Київської області від відповідача надійшов відзив № 10/102 від 10.11.2020 р. (вх. № 25305/20 від 16.11.2020 р.) на позовну заяву, за змістом якого останній просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог. Обґрунтовуючи свою позицію, ТОВ РІЕЛТ-КОМПЛЕКС зазначає, що відповідно до умов договору № 145-147-018 від 06.08.2019 р., в період дії цього договору, але не більше одного разу на рік, орендодавець має право в односторонньому порядку змінити розмір орендної плати. Відмова орендаря узгодити новий розмір орендної плати та підписати додаткову угоду є підставою для орендодавця достроково припинити дію договору. Серед іншого, відповідач звертає увагу на те, що у разі недосягнення згоди щодо відповідної зміни розміру орендної плати, кожна із сторін має право розірвати договір. Проте, позивач своїм підписом у договорі № 1-11.05.2020 від 11.05.2020 р. про внесення змін до договору оренди нежитлового приміщення № 145-147-018 від 06.08.2019 р., який встановлює знижку орендареві на період з 11.05.2020 р. по 31.05.2020 р., підтверджує користування об`єктом оренди та, відповідно, дію договору оренди після 17.05.2020 р.

23.11.2020 р. представником позивача було подано заяву про зміну підстав позову № 2311/1 від 23.11.2020 р. (вх. № 25908/20 від 23.11.2020 р.), за змістом якої позивач, додатково до викладеного у позовній заяві, визначає такі підстави позову: недосягнення згоди сторін щодо зміни розміру орендної плати та невиконання орендодавцем зобов`язань щодо надання об`єкта оренди в орендне користування строком більше одного місяця, яку було прийнято судом.

23.11.2020 р. представником позивача було подано відповідь на відзив № 2311/2 від 23.11.2020 р. (вх. № 25907/20 від 23.11.2020 р.), в якому позивач зазначає, що відповідь на заяву ТОВ ДЖОЙ ЕН ДЖОЙ від 24.12.2019 р. про зменшення розміру орендної плати орендодавцем надано не було. Внаслідок цього, ТОВ ДЖОЙ ЕН ДЖОЙ листом № 17/04-1 від 17.04.2020 р. повідомило ТОВ РІЕЛТ-КОМПЛЕКС про розірвання договору оренди нежитлового приміщення № 145-147-018 від 06.08.2019 р. з 17.05.2020 р. на підставі умов вказаного договору. Відтак, позивач переконаний, що з дати попередження відповідача про одностороннє розірвання договору, останній зобов`язаний був повернути майно позивача за актом прийому-передачі, що не було зроблено.

14.12.2020 р. до господарського суду Київської області від відповідача надійшло пояснення № 09/12-4 від 09.12.2020 р. (вх. № 30868/20 від 14.12.2020 р.) щодо заяви ТОВ ДЖОЙ ЕН ДЖОЙ про зміну підстав позову у даній справі № 911/3036/20, за якими ТОВ РІЕЛТ-КОМПЛЕКС вважає доводи, наведені у поданій заяві, безпідставними.

14.12.2020 р. до господарського суду Київської області від відповідача надійшли заперечення № 09/12-1 від 09.12.2020 р. (вх. № 30869/20 від 14.12.2020 р.) на відповідь на відзив, в яких останній не погоджується з обставинами та правовими підставами, на які посилається позивач. Окрім того, відповідач наголошує, що ТОВ ДЖОЙ ЕН ДЖОЙ підписом керівника у договорі № 1-11.05.2020 від 11.05.2020 р. про внесення змін до договору оренди нежитлового приміщення № 145-147-018 від 06.08.2019 р., який встановлює знижку з орендної плати на період з 11 травня 2020 року по 31 травня 2020 року, фактично підтверджує користування об`єктом оренди та, відповідно, дію договору оренди після 17.05.2020 р.

18.01.2021 р. у судовому засіданні представник позивача надав додаткові пояснення № 1801/1 від 18.01.2021 р. (вх. № 1105/21 від 18.01.2021 р.), в яких останній, зокрема, зазначає, що позивач попереджав відповідача про припинення договору оренди нежитлового приміщення № 145-147-018, у разі залишення без змін розміру орендної плати, ще з 26.12.2019 р. Проте, відповіді від ТОВ РІЕЛТ-КОМПЛЕКС не надходило. Окрім того, ТОВ ДЖОЙ ЕН ДЖОЙ вважає, що у даному випадку відповідальність за невиконання зобов`язань за договором повинен нести орендодавець.

Стосовно тривалості підготовчого провадження і розгляду даної справи суд вважає за необхідне відзначити таке.

Згідно з приписами ст. 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожній фізичній або юридичній особі гарантується право на розгляд судом упродовж розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, в якій вона є стороною.

Європейський суд з прав людини щодо критеріїв оцінки розумності строку розгляду справи визначився, що строк розгляду має формувати суд, який розглядає справу. Саме суддя має визначати тривалість вирішення спору, спираючись на здійснену ним оцінку розумності строку розгляду в кожній конкретній справі, враховуючи її складність, поведінку учасників процесу, можливість надання доказів тощо.

Поняття розумного строку не має чіткого визначення, проте розумним слід уважати строк, який необхідний для вирішення справи відповідно до вимог матеріального та процесуального законів.

При цьому, Європейський суд з прав людини зазначає, що розумність тривалості провадження повинна визначатися з огляду на обставини справи та з урахуванням таких критеріїв: складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади, а також ступінь важливості предмета спору для заявника (рішення Європейського Суду з прав людини у справах «Савенкова проти України» від 02.05.2013 р., «Папазова та інші проти України» від 15.03.2012 р.).

Також Європейський суд щодо тлумачення положення «розумний строк» в рішенні у справі «Броуган (Brogan) та інші проти Сполученого Королівства» роз`яснив, що строк, який можна визначити розумним, не може бути однаковим для всіх справ, і було б неприродно встановлювати один строк в конкретному цифровому виразі для усіх випадків. Таким чином, у кожній справі виникає проблема оцінки розумності строку, яка залежить від певних обставин.

З огляду на викладене, враховуючи обставини даної справи, у тому числі зміну (доповнення) позивачем підстав позову, з метою надання учасникам процесу можливості щодо ефективної реалізації своїх прав, зокрема, в частині подання пояснень стосовно суті спору та дійсних обставин справи, суд дійшов висновку щодо доцільності та необхідності здійснення підготовчого провадження, і, відповідно, вирішення даного спору поза межами встановленого Господарським процесуальним кодексом України строку.

02.02.2021 р. до господарського суду Київської області від відповідача надійшли додаткові пояснення № 01/02 від 01.02.2021 р. (вх. № 2416/21 від 02.02.2021 р.), в яких останній, серед іншого, зазначає, що товарно-матеріальні цінності (меблі) ТОВ ДЖОЙ ЕН ДЖОЙ знаходились в орендованому приміщенні до 16 жовтня 2020 року, і були вивезені позивачем за першим зверненням представника позивача, яким був адвокатський запит № 1510/2 від 15.10.2020 р., у відповідь на який відповідачем було направлено лист № 2020/10/16 від 16.10.2020 р., в якому зазначено, що ТОВ РІЕЛТ-КОМПЛЕКС не заперечує проти вивезення товарно-матеріальних цінностей з орендованого приміщення. Окрім того, 16.10.2020 р., в день вивезення ТМЦ, директором ТОВ ДЖОЙ ЕН ДЖОЙ було надано відповідну заяву про надання дозволу на вивезення ТМЦ з орендованого приміщення та отримано дозвіл від відповідача на таке вивезення. Про відсутність претензій відносно вивезення ТМЦ до відповідача було зазначено власноручно директором ТОВ ДЖОЙ ЕН ДЖОЙ на відповідній заяві від 16.10.2020 р.

11.03.2021 р. у підготовчому засіданні представник позивача подав клопотання № 1103/1 від 11.03.2021 р. (вх. № 5803/21 від 11.03.2021 р.) про долучення до матеріалів справи заяв свідків перевізника ОСОБА_1 ; водія транспортного засобу, який здійснював перевезення товару, ОСОБА_2 ; директора ТОВ ДЖОЙ ЕН ДЖОЙ ОСОБА_3 , оскільки їх показання, на переконання позивача, мають суттєве значення для вирішення даної справи. Окрім того, представник позивача зазначає, що необхідність подання зазначених у даному клопотанні доказів виникла після отримання 02.02.2021 р. додаткових пояснень відповідача. Відтак, представник ТОВ ДЖОЙ ЕН ДЖОЙ просив визнати поважними причини неподання у встановлений строк зазначених доказів та поновити строк для їх подання.

26.03.2021 р. до господарського суду Київської області від представника ТОВ ДЖОЙ ЕН ДЖОЙ надійшло клопотання № 2403/5 від 24.03.2021 р. (вх. №7100/21 від 26.03.2021 р.), за змістом якого позивач, у разі ухвалення рішення про задоволення позовних вимог у даній справі, просить суд стягнути з відповідача на користь ТОВ ДЖОЙ ЕН ДЖОЙ понесені останнім витрати на професійну правничу (правову) допомогу в розмірі 25000,00 грн.

26.03.2021 р. до господарського суду Київської області від представника ТОВ ДЖОЙ ЕН ДЖОЙ надійшло клопотання № 2403/6 від 24.03.2021 р. (вх. №7095/21 від 26.03.2021 р.) про долучення доказів до матеріалів справи, а саме листа Українського національного комітету Міжнародної Торгової палати (ІСС Ukraine) № 106 від 24.03.2021 р. та сертифікату Українського національного комітету Міжнародної Торгової палати (ІСС Ukraine) № 20210318/ФМ-4 від 18.03.2021 р. про форс-мажорні обставини. У поданому клопотанні позивач зазначає, що Український національний комітет Міжнародної Торгової палати засвідчує настання форс-мажорних обставин щодо виконання зобов`язань за договором оренди № 145-147-018 від 06.08.2019 р. та на підтвердження останнього надає сертифікат № 20210318/ФМ-4 від 18.03.2021 р. Поряд з цим, позивач просить визнати поважними причини неподання до суду даного доказу та поновити строк для його подання.

29.03.2021 р. до господарського суду Київської області від відповідача надійшли пояснення № 25/03 від 25.03.2021 р. (вх. № 7331/21 від 29.03.2021 р.), за змістом яких останній вважає доводи позивача, викладені у клопотанні № 1103/1 від 11.03.2021 р. про долучення доказів до матеріалів справи, недостовірними. Окрім того, щодо отримання ТОВ ДЖОЙ ЕН ДЖОЙ сертифікату Торгово-промислової палати України відповідач зазначає, що зазначений сертифікат не доводить обставини, на які посилається позивач як на підставу своїх позовних вимог, та не стосується предмета доказування у даній справі відповідно до ст. 76 Господарського процесуального кодексу України.

У судовому засіданні 01.04.2021 р. представником відповідача були подані пояснення № 31/03 від 31.03.2021 р. ( вх. № 7635/21 від 01.04.2021 р.), за змістом яких відповідач зазначає, що сертифікат № 20210318/ФМ-4 від 18.03.2021 р., виданий Асоціацією Український національний комітет Міжнародної Торгової палати (ІСС Ukraine) про форс-мажорні обставини, не має відношення до предмету позову, оскільки відповідна організація створена як Національний комітет відповідно до Конституції Міжнародної Торгової Палати, та не має відношення до Торгово-промислової палати України та уповноважених нею регіональних торгово-промислових палат. Відтак, відповідач вважає, що Асоціація Український національний комітет Міжнародної Торгової палати (ІСС Ukraine) не є компетентним органом, який в силу законодавства та згідно умов договору оренди має засвідчувати обставини непереборної сили (форс-мажорні обставини) та видавати сертифікати про підтвердження таких обставин.

У судовому засіданні 01.04.2021 р. представник позивача зазначав, що Асоціація Український національний комітет Міжнародної Торгової палати є міжнародною організацією, у статуті якої є повноваження щодо видачі сертифікатів, та наголошував на тому, що відповідач повинен був повідомити позивача про наявність в останнього фарс-мажорних обставин; представники відповідача проти долучення поданих позивачем доказів, зокрема, сертифікату Українського національного комітету Міжнародної Торгової палати, заперечували, а також зазначали, що жодних доказів обмеження відповідачем доступу до приміщення позивачеві немає, оскільки такий доступ позивачу не обмежувався.

Ухвалою господарського суду Київської області від 01.04.2021 р. було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 13.05.2021 р.

05.05.2021 р. до господарського суду Київської області від ТОВ РІЕЛТ-КОМПЛЕКС надійшло клопотання № 29/04 від 29.04.2021 р. (вх. № 10329/21 від 05.05.2021 р.) про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу, відповідно до якого відповідач просив зменшити витрати на професійну правничу (правову) допомогу у разі ухвалення рішення у справі № 911/3036/20 на користь ТОВ ДЖОЙ ЕН ДЖОЙ.

12.05.2021 р. до господарського суду Київської області від ТОВ ДЖОЙ ЕН ДЖОЙ надійшли заперечення № 1205/1 від 12.05.2021 р. (вх. № 10885/21 від 12.05.2021 р.) на клопотання про зменшення витрат на професійну правничу допомогу адвоката у справі № 911/3036/20, відповідно до яких представник позивача просив суд у разі ухвалення рішення про задоволення позовних вимог у даній справі, стягнути з відповідача на користь позивача понесені останнім витрати на професійну правничу (правову) допомогу в розмірі 25000,00 грн. у повному обсязі.

У судовому засіданні 13.05.2021 р. представник позивача позовні вимоги підтримував; представник відповідача проти позову заперечував.

У судовому засіданні 13.05.2021 р. було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, суд

встановив:

06.08.2019 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю РІЕЛТ-КОМПЛЕКС (орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю ДЖОЙ ЕН ДЖОЙ (орендар) було укладено договір оренди № 145-147-018 нежитлового приміщення, відповідно до п. 1.1 якого орендодавець зобов`язується передати, а орендар зобов`язується прийняти в строкове платне користування частину нежитлового приміщення на умовах цього договору. Загальна площа, вартість 1 кв.м об`єкта оренди та план розміщення об`єкта оренди наведені у додатку № 1 до цього договору. Цільове призначення об`єкта оренди виключно: для зберігання й торгівлі продовольчими/непродовольчими товарами, асортимент яких надається орендодавцю за формою, згідно додатку № 2 до цього договору.

Пунктом 1.2 договору передбачено, що мета оренди: ведення господарської діяльності, відповідно до статутних цілей орендаря із дотриманням Правил внутрішнього розпорядку ТРК «Аракс» (додаток № 5 до цього договору).

Згідно з пп. 2.1.5 п. 2.1 договору орендодавець зобов`язаний в 30-ти денний строк розглядати звернення орендаря і надавати аргументовану відповідь на них, в тому числі - з питань зміни призначення об`єкта оренди, назви магазину та асортименту товару, що в ньому реалізується, ремонту та переобладнання об`єкта оренди, тощо.

У відповідності з пп. 2.4.9 п. 2.4 орендар має право на дострокове припинення договору у випадках, передбачених даним договором.

Умовами п. 3.2 договору встановлено, що строк оренди починає свій перебіг з дати підписання акту прийому-передачі об`єкта в оренду та закінчується 30 листопада 2020 року.

Орендар повертає орендодавцеві об`єкт оренди в день закінчення строку дії даного договору або дострокового припинення даного договору. Передача об`єкта оренди погоджується з усіма службами (відділами) орендодавця шляхом підписання затвердженого ним обхідного листа та оформлюється актом прийому-передачі (повернення) об`єкту оренди, який складається в двох примірниках та підписується сторонами (їх уповноваженими представниками) (п. 4.2 договору).

Пунктом 5.10 договору оренди передбачено, що в період дії цього договору, але не більше одного разу на рік, орендодавець має право в односторонньому порядку змінити розмір орендної плати. Відповідне повідомлення та додаткова угода направляється орендарю за 60 календарних днів до дати зміни розміру орендної плати. Орендар зобов`язаний погодити новий розмір орендної плати або надати мотивовану відмову протягом 30 календарних днів. Відмова орендаря узгодити новий розмір орендної плати та підписати додаткову угоду є підставою для орендодавця достроково припинити дію договору.

Відповідно до п. 5.11 договору у випадку, якщо сторони не досягнуть згоди протягом 30 календарних днів, з дня направлення ініціюючою стороною відповідного повідомлення, щодо відповідної зміни розміру орендної плати, то будь-яка сторона має право відмовитись від цього договору у порядку, передбаченому п. 9.4 цього договору.

Дія цього договору оренди припиняється внаслідок розірвання або відмови від договору однією із сторін в односторонньому порядку з підстав, передбачених законодавством, а також цим договором (пп. 9.1.5 п. 9.1 договору).

Згідно з п. 9.2 договору орендар має право на дострокове припинення/розірвання даного договору за умови письмового повідомлення орендодавця про припинення даного договору за 3 (три) місяці до дати такого припинення. Орендар дає свою безумовну згоду на те, що з дня подання ним заяви про дострокове розірвання/припинення дії даного договору втрачають свою силу усі додаткові угоди та положення даного договору щодо надання йому знижок щодо розміру орендної плати. Орендна плата перераховується орендодавцем згідно умов додатку № 4 до даного договору, без врахування знижок, з моменту укладання даного договору, про що орендарю виставляється відповідний рахунок, який повинен бути оплачений протягом 3-х календарних днів з моменту його отримання. При цьому, у разі прийняття орендарем такого рішення незалежно від обставин, що вплинули на це, будь-які платежі (орендна плата, витрати на експлуатацію та/або на обслуговування об`єкта оренди і т.і.), що були сплачені орендарем на користь орендодавця на умовах цього договору наперед (передоплата, аванс тощо), - залишаються у орендодавця в якості відступного і поверненню орендарю не підлягають.

У відповідності з п. 9.4 договору кожна сторона має право розірвати цей договір, якщо сторони не досягли згоди щодо відповідної зміни розміру орендної плати, як це передбачено п. 5.10 цього договору, про що сторона, яка має намір відмовитись від договору, повідомляє іншу сторону за 30 календарних днів до бажаної дати, шляхом направлення письмового повідомлення на її адресу, вказану у реквізитах цього договору. При цьому, орендар зобов`язаний повернути орендодавцю об`єкт оренди за актом прийому-передачі, як це передбачено умовами цього договору, на 30 календарний день, з моменту направлення повідомлення про відмову від цього договору ініціюючою стороною.

Умовами п. 11.1 договору встановлено, що сторони звільняються від відповідальності за невиконання або неналежне виконання зобов`язань, передбачених даним договором у випадку, якщо це сталось внаслідок обставин непереборної сили, які безпосередньо вплинули на виконання даного договору. Під такими обставинами в даному договорі слід розуміти будь-які обставини, що виникли поза волею або всупереч бажанням сторін, і які неможливо передбачити або уникнути, включаючи: прийняті органами державної влади і місцевого самоврядування рішення, військові дії, суспільні заворушення, природні катаклізми, епідемії, пожежі, повені, підтверджені документально відповідними компетентними органами.

Пунктом 11.2 договору передбачено, що сторона, яка не має можливості належним чином виконувати свої зобов`язання по даному договору зобов`язана негайно, а у випадку неможливості - негайно, після того як це стане можливим, повідомити іншу сторону про існуючі для цього перешкоди (обставини, що виключають її відповідальність).

Відповідно до п. 11.3 договору, якщо обставини, що виключають відповідальність діють більше 1 (одного) місяця, будь-яка із сторін вправі розірвати даний договір в односторонньому порядку, шляхом направлення письмового повідомлення іншій стороні - за 30 (тридцять) календарних днів до дати такого розірвання.

Додатком № 1 до договору оренди № 145-147-018 нежитлового приміщення від 06.08.2019 р. було визначено, що площа об`єкту оренди ТОВ ДЖОЙ ЕН ДЖОЙ складає 195,00 кв.м.

Згідно додатку № 2 до договору оренди № 145-147-018 нежитлового приміщення від 06.08.2019 р., орендар здійснює продаж наступного товару - М`яких меблів торгової марки JOY N JOY.

Розмір орендної плати згідно з додатком № 4 до договору оренди № 145-147-018 становить 372,00 грн. з ПДВ за 1 кв.м.

26.10.2019 р. між ТОВ «РІЕЛТ-КОМПЛЕКС», як орендодавцем, та ТОВ «ДЖОЙ ЕН ДЖОЙ», як орендарем, складено акт № 1 прийому-передачі нежитлового приміщення в орендне користування за договором оренди № 145-147-018 від 06.08.2019 р. За даним актом ТОВ «РІЕЛТ-КОМПЛЕКС» передано, а ТОВ «ДЖОЙ ЕН ДЖОЙ» прийнято у тимчасове платне користування нежитлове приміщення загальною площею 195 кв.м, яке розташоване у будівлі Торгівельно-розважального комплексу за адресою: Київська обл., Києво-Святошинський р-н, с/рада Ходосівська, автодорога Київ-Знам`янка, 25 км+250 м.

26.12.2019 р. TOB «ДЖОЙ ЕН ДЖОЙ» звернулось до орендодавця ТОВ «РІЕЛТ-КОМПЛЕКС» із заявою від 24.12.2019 р., в якій просило для продовження дії договору оренди з 01.01.2020 р. зменшити розмір орендної плати на 70% строком на 1 рік, в протилежному випадку ТОВ «ДЖОЙ ЕН ДЖОЙ» змушено буде припинити дію договору. Необхідність у застосуванні вказаної знижки до орендної плати зумовлена тим, що в ТРК «АРАКС» за адресою: Київська обл., Києво-Святошинський р-н, с/рада Ходосівська, автодорога Київ-Знам`янка, 25 км+250 м, майже відсутні відвідувачі, що призводить до завдання ТОВ «ДЖОЙ ЕН ДЖОЙ» великих збитків та негативного впливу вцілому на імідж торгової марки ТОВ «ДЖОЙ ЕН ДЖОЙ», у зв`язку з чим подальша оренда приміщення у вказаному ТРК «АРАКС» на умовах, передбачених в договорі оренди, є нерентабельною.

20.01.2020 р. ТОВ «РІЕЛТ-КОМПЛЕКС» та ТОВ «ДЖОЙ ЕН ДЖОЙ» було підписано додаткову угоду № 1-20.01.2020 про внесення змін до договору оренди нежитлового приміщення № 145-147-018 від 06.08.2019 р., відповідно до умов якої за домовленістю сторін орендарю надавалась знижка на орендну плату на лютий та березень 2020 року.

Як зазначено у позові, враховуючи введення на всій території України карантину, згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 р. № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої распіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (з подальшими змінами і доповненнями), та заборону роботи торговельно-розважальних центрів, в період з 17.03.2020 р. ТРК «АРАКС», що розташований за адресою: Київська обл., Києво-Святошинський р-н, с/рада Ходосівська, автодорога Київ-Знам`янка, 25 км+250 м, фактично не працював.

При цьому орендодавцем ТОВ «РІЕЛТ-КОМПЛЕКС», за твердженням позивача, було заборонено доступ всім орендарям, в тому числі - ТОВ «ДЖОЙ ЕН ДЖОЙ», до орендованих приміщень, у зв`язку з чим ТОВ «ДЖОЙ ЕН ДЖОЙ» не мало можливості користуватися вказаним приміщенням з 17.03.2020 р.

Листом № 17/04-1 від 17.04.2020 р. ТОВ «ДЖОЙ ЕН ДЖОЙ» повідомило ТОВ «РІЕЛТ-КОМПЛЕКС» про розірвання договору оренди нежитлового приміщення № 145-147-018 від 06.08.2019 р. з 17.05.2020 р. на підставі пунктів 5.11 та 9.4 договору, оскільки між ТОВ «ДЖОЙ ЕН ДЖОЙ» та ТОВ «РІЕЛТ-КОМПЛЕКС» не досягнуто згоди щодо зменшення розміру орендної плати. Також у вказаному листі запропоновано на виконання умов договору підписати акт приймання-передачі нежитлового приміщення та прийняти нежитлове приміщення після закінчення терміну використання.

11.05.2020 р. ТОВ «РІЕЛТ-КОМПЛЕКС» та ТОВ «ДЖОЙ ЕН ДЖОЙ» було підписано додаткову угоду № 1-11.05.2020 про внесення змін до договору оренди нежитлового приміщення № 145-147-018 від 06.08.2019 р., відповідно до умов якої, враховуючи зупинення роботи торгівельно-розважального комплексу, який знаходиться за адресою: Київська обл., Києво-Святошинський р-н, с/рада Ходосівська, автодорога Київ-Знам`янка, 25км+250м, і період встановлення карантину, відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 р. № 211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19», та з урахуванням рішення Державної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій від 10.03.2020 р., сторони дійшли взаємної згоди про звільнення орендаря від сплати орендної плати за користування об`єктом оренди на період з 01.04.2020 р. до 10.05.2020 р. включно. При цьому, сплачена орендарем наперед орендна плата, передбачена умовами основного договору, зараховується в рахунок сплати наступних періодів оренди.

Також, за фактично сплачену орендарем орендну плату за період з 17.03.2020 р. по 31.03.2020 р., орендодавець надає орендарю еквівалентну знижку у травні 2020 року, а саме з 11.05.2020 р. по 31.05.2020 р.

Листом від 15.05.2020 р. № 2020/05/15-1 ТОВ «РІЕЛТ-КОМПЛЕКС» повідомило ТОВ «ДЖОЙ ЕН ДЖОЙ», про відхилення доводів, які викладені у повідомленні про розірвання договору згідно листа № 1704-1 від 17.04.2020 р., у зв`язку з їх необґрунтованістю.

Позивач стверджує, що 17.05.2020 р. ним вчинялись дії щодо вивезення з орендованого в ТРК «АРАКС» приміщення належних ТОВ «ДЖОЙ ЕН ДЖОЙ» товарно-матеріальних цінностей (м`яких меблів торгової марки JOY N JOY та ін.). Зокрема, директор ТОВ «ДЖОЙ ЕН ДЖОЙ» домовилась із перевізником ОСОБА_1 про здійснення останнім перевезення належного позивачу товару з ТРК «АРАКС», що розташований за адресою: Київська обл., Києво-Святошинський р-н, с/рада Ходосівська, автодорога Київ-Знам`янка, 25км+250 м., до іншого складського приміщення. Під завантаження ОСОБА_1 повинен був надати 4-5 вантажних автомобілів. Під час завантаження першого автомобіля працівники ТРК «АРАКС» не чинили перешкод у вивезенні належного ТОВ «ДЖОЙ ЕН ДЖОЙ» товару, і перевізником ОСОБА_1 було надано під завантаження другий автомобіль. Однак, під час завантаження другого автомобіля ТОВ «ДЖОЙ ЕН ДЖОЙ» було заборонено вивозити з ТРК належний останньому товар, який вміститься у другий автомобіль, вже поданий водієм транспортного засобу ОСОБА_2 під завантаження. Після завантаження другого автомобіля, вивезення товару та інших ТМЦ з орендованого приміщення 17.05.2020 р. припинилось за вказівкою уповноважених осіб відповідача. Фактично в приміщенні залишилось приблизно 50% товару, який належав ТОВ «ДЖОЙ ЕН ДЖОЙ».

Позивач зазначає, що вищевказані події щодо вчинення відповідачем дій, направлених на перешкоджання вивезенню позивачем 17.05.2020 р. належного йому товару з території ТРК «АРАКС», підтверджені заявами свідків, а саме: водія транспортного засобу, який здійснював перевезення товару, ОСОБА_2 ; перевізника, який забезпечував здійснення перевезення товару, ОСОБА_1 ; директора ТОВ «ДЖОЙ ЕН ДЖОЙ» Барбінової Ольги Олексіївни (долучені до матеріалів справи заяви зазначених свідків посвідчені приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Пірхою І.С. за номерами в реєстрі №№ 555, 556, 554).

28.05.2020 р. ТОВ «ДЖОЙ ЕН ДЖОЙ» направило на адресу ТОВ «РІЕЛТ- КОМПЛЕКС» лист № 17/05-1 від 17.05.2020 р., в якому повідомило, що 17.04.2020 р. ТОВ «ДЖОЙ ЕН ДЖОЙ», згідно з пп. 2.4.9, п.п. 5.11 та 9.4 договору оренди направлено ТОВ «РІЕЛТ-КОМПЛЕКС» повідомлення про розірвання договору з 17.05.2020 р., тобто за 30 календарних днів до дати такого розірвання, як це передбачено договором оренди. Дане повідомлення отримано ТОВ «РІЕЛТ-КОМПЛЕКС» 22.04.2020 р. Окрім того, у вищевказаному листі зазначено, що з 17.03.2020 р. TOB «РІЕЛТ-КОМПЛЕКС» заблоковано доступ до орендованого приміщення та заблоковано його використання. Враховуючи викладене, ТОВ «ДЖОЙ ЕН ДЖОЙ» просило: підписати акт звірки взаєморозрахунків за період з 01.08.2019 р. по 17.05.2020 р., після підписання акту ТОВ «ДЖОЙ ЕН ДЖОЙ» оплатить вказану в акті заборгованість протягом 3 (трьох) банківських днів; підписати акт приймання-передачі нежитлового приміщення від 17.05.2020 р.; надати можливість представникам ТОВ «ДЖОЙ ЕН ДЖОЙ» забрати належні йому товарно-матеріальні цінності, які знаходяться на території нежитлового приміщення; прийняти нежитлове приміщення згідно умов договору оренди нежитлового приміщення № 145-147-018 від 06.08.2019 р. з 17.05.2020 р. До вказаного листа ТОВ «ДЖОЙ ЕН ДЖОЙ» додано: акт звірки взаєморозрахунків за період з 01.08.2019 р. по 17.05.2020 р. на 1 аркуші у двох примірниках; акт приймання-передачі нежитлового приміщення від 17.05.2020 р. на 1 аркуші у двох примірниках.

Листом № 2020/06/03 від 03.06.2020 р. ТОВ «РІЕЛТ-КОМПЛЕКС» повідомило ТОВ «ДЖОЙ ЕН ДЖОЙ», що пункт 5.11 договору оренди регулює умови розірвання договору оренди виключно у випадку зміни орендної плати за ініціативою орендодавця і є послідовним та логічним продовженням пункту 5.10, та не може існувати окремо. Підтвердженням цього є зміст пункту 9.4 договору оренди, який містить посилання саме на пункт 5.10 договору оренди.

06.08.2020 р. Адвокатське об`єднання «Правова та економічна безпека», в інтересах ТОВ «ДЖОЙ ЕН ДЖОЙ», звернулось до ТОВ «РІЕЛТ-КОМПЛЕКС» з адвокатським запитом № 0508/7 від 05.08.2020 р., в якому просило надати інформацію та її документальне підтвердження щодо наявної заборгованості ТОВ «ДЖОЙ ЕН ДЖОЙ» зі сплати орендної плати за договором оренди нежитлового приміщення № 145-147-018 від 06.08.2019 р., періоду та розміру такої заборгованості, а також, чи застосовувались штрафні санкції до ТОВ «ДЖОЙ ЕН ДЖОЙ» за вказаним договором оренди.

У відповідь на адвокатський запит, листом від 08.08.2020 р. за № 2020/08/08 ТОВ «РІЕЛТ-КОМПЛЕКС» надано акти звірки взаєморозрахунків від 07.08.2020 р.

07.10.2020 р. Адвокатське об`єднання «Правова та економічна безпека», в інтересах ТОВ «ДЖОЙ ЕН ДЖОЙ», звернулось з листом № 0710/2 від 07.10.2020 р. до ТОВ «РІЕЛТ-КОМПЛЕКС», в якому повідомило, що, проаналізувавши вищевказані акти звірки взаєморозрахунків ТОВ «ДЖОЙ ЕН ДЖОЙ», погоджується із сумою заборгованості фактичного користування приміщенням в розмірі 127473,22 грн. Враховуючи викладене, Адвокатське об`єднання просило ТОВ «РІЕЛТ-КОМПЛЕКС»: протягом 10 календарних днів з моменту отримання даного листа повідомити, чи погоджується ТОВ «РІЕЛТ-КОМПЛЕКС» з наданим ТОВ «ДЖОЙ ЕН ДЖОЙ» розрахунком заборгованості по договору оренди нежитлового приміщення № 145-147-018 від 06.08.2019 р., яка становить 127473,22 грн. У тому випадку, якщо ТОВ «РІЕЛТ-КОМПЛЕКС» погоджується із вищевказаним розрахунком заборгованості, виставити рахунок на суму заборгованості в розмірі 127473,22 грн., а також підписати акти звірки взаєморозрахунків за період з 01.08.2019 р. по 07.10.2020 р.; протягом 10 календарних днів, з моменту отримання даного листа надати представникам ТОВ «ДЖОЙ ЕН ДЖОЙ» доступ до нежитлового приміщення загальною площею 195 кв.м, розташованого у будівлі ТРК «АРАКС» за адресою: Київська обл., Києво-Святошинський р-н, с/рада Ходосівська, автодорога Київ-Знам`янка, 25 км+250 м, яке знаходилось у користуванні ТОВ «ДЖОЙ ЕН ДЖОЙ» до 17.03.2020 р. на підставі договору оренди № 145-147-018 від 06.08.2019 р., з метою вивезення з приміщення товарно-матеріальних цінностей, які належать ТОВ «ДЖОЙ ЕН ДЖОЙ». Після вивезення представниками ТОВ «ДЖОЙ ЕН ДЖОЙ» з нежитлового приміщення загальною площею 195 кв.м, розташованого у будівлі ТРК «АРАКС» за адресою: Київська обл., Києво-Святошинський р-н, с/рада Ходосівська, автодорога Київ-Знам`янка, 25 км+250 м, товарно-матеріальних цінностей, які належать ТОВ «ДЖОЙ ЕН ДЖОЙ», прийняти за актом приймання-передачі вказане приміщення з орендного користування за договором оренди № 145-147-018 від 06.08.2019 р.

Листом № 2020/10/08 від 08.10.2020 р. ТОВ «РІЕЛТ-КОМПЛЕКС» повідомило ТОВ «ДЖОЙ ЕН ДЖОЙ» наступне: пункти 5.10, 5.11 та 9.4 договору оренди регулюють порядок розірвання договору оренди виключно у випадку зміни орендної плати за ініціативою орендодавця; TOB «РІЕЛТ-КОМПЛЕКС» за власною ініціативою не обмежувало та не обмежує ТОВ «ДЖОЙ ЕН ДЖОЙ» доступ до об`єкта оренди працівників орендаря за договором № 145-147-018 від 06.08.2019 р. з метою здійснення господарської діяльності на орендованій площі. Доступ до об`єкта оренди працівників ТОВ «ДЖОЙ ЕН ДЖОЙ» з метою здійснення господарської діяльності на орендованій площі є вільним і по цей час. ТОВ «РІЕЛТ-КОМПЛЕКС» чітко усвідомлює, що фактичне позбавлення можливості використання орендованого майна, з метою здійснення господарської діяльності, на умовах договору оренди, є підставою для позбавлення права на орендні платежі. Тому, в жодному разі орендодавець не намагався та не намагається обмежити доступ до об`єкту оренди працівників ТОВ «ДЖОЙ ЕН ДЖОЙ» з метою здійснення господарської діяльності на умовах договору оренди. Також листом ТОВ «РІЕЛТ-КОМПЛЕКС» № 2020/06/03 від 03.06.2020 р. було розтлумачено ТОВ «ДЖОЙ ЕН ДЖОЙ» про наявність можливості обмеження права користування орендованим приміщенням, відповідно до п. 10.15 договору оренди, зокрема, заборону вивезення обладнання та товару у випадку наявності заборгованості за договором оренди. До вищевказаного листа додано акт звірки взаєморозрахунків станом на 23.09.2020 р. за договором оренди № 145-147-018 від 06.08.2019 р. в розмірі 675537,57 грн.

З матеріалів справи слідує, що товарно-матеріальні цінності (меблі) ТОВ ДЖОЙ ЕН ДЖОЙ знаходились в орендованому приміщенні до 16 жовтня 2020 року, і були вивезені позивачем після адвокатського запиту № 1510/2 від 15.10.2020 р., у відповідь на який відповідачем було направлено лист № 2020/10/16 від 16.10.2020 р., в якому зазначено, що ТОВ РІЕЛТ-КОМПЛЕКС не заперечує проти вивезення товарно-матеріальних цінностей з орендованого приміщення. Окрім того, 16.10.2020 р., в день вивезення ТМЦ, директором ТОВ ДЖОЙ ЕН ДЖОЙ було надано відповідну заяву про надання дозволу на вивезення ТМЦ з орендованого приміщення та отримано дозвіл від відповідача на таке вивезення. Про відсутність претензій відносно вивезення ТМЦ до відповідача було зазначено власноручно директором ТОВ ДЖОЙ ЕН ДЖОЙ на відповідній заяві від 16.10.2020 р.

Поряд з цим, як вбачається з матеріалів справи, з метою підтвердження віднесення факту невиконання ТОВ «РІЕЛТ-КОМПЛЕКС» своїх зобов`язань за договором оренди нежитлового приміщення № 145-147-018 від 06.08.2019 р. в частині надання в орендне користування ТОВ«ДЖОЙ ЕН ДЖОЙ» об`єкта оренди в період з 17.03.2020 р. по 10.05.2020 р. до форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), позивач звернувся із відповідним адвокатським запитом № 0403/5 від 04.03.2021 р. до Українського національного комітету Міжнародної Торгової Палати (ICC Ukraine).

Листом № 106 від 24.03.2021 р. Український національний комітет Міжнародної торгової палати (ICC Ukraine) повідомив, що ним розглянуто адвокатський запит № 0403/5 від 04.03.2021 р. За результатами аналізу обставин, пов`язаних із виконанням договору оренди нежитлового приміщення № 145-147-018 від 06.08.2019 р., які викладені у адвокатському запиті, та наданих підтверджуючих документах, Український національний комітет Міжнародної Торгової Палати (ICC Ukraine) засвідчує настання форс-мажорних обставин (обставини непереборної сили) щодо виконання зобов`язань за договором оренди № 145-147-018 від 06.08.2019 р., укладеним між ТОВ «РІЕЛТ-КОМПЛЕКС», в якості орендодавця, та ТОВ «ДЖОЙ ЕН ДЖОЙ», в якості орендаря.

На підтвердження викладеного Український національний комітет Міжнародної Торгової Палати (ICC Ukraine) надав позивачу Сертифікат № 20210318/ФМ-4 від 18.03.2021 р. про форс-мажорні обставини (обставини непоборної сили). Як вбачається з вищевказаного Сертифікату, Український національний комітет Міжнародної Торгової Палати (ICC Ukraine) дійшов висновку, що обставини, пов`язані із введенням Кабінетом Міністрів України на всій території України карантину та забороною роботи торговельно-розважальних центрів в період з 17.03.2020 р. по 10.05.2020 р., якщо вони унеможливлюють виконання відповідних зобов`язань, можуть бути форс-мажорними обставами (обставинами непереборної сили) відповідно до ч. 2 ст. 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні». Обставини, пов`язані із виявленням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та запровадженням карантинних заходів щодо запобігання поширенню гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, вперше виникли після 06.08.2019 р., а отже не могли бути передбачені сторонами під час укладання договору. У Асоціації «Український національний комітет Міжнародної Торгової Палати» відсутні підстави вважати, що сторони могли власними діями уникнути настання зазначених вище обставини, які можуть вважатися форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) за договором № 145-147-018 від 06.08.2019 р.

В обґрунтування позовних вимог у даній справі про визнання договору оренди припиненим з 17.05.2020 р. позивач зазначає, що: першою підставою для припинення договору є недосягнення згоди сторін щодо зміни розміру орендної плати, у зв`язку з чим відповідно до п. 9.4 договору оренди договір підлягає розірванню, якщо сторони не досягли згоди щодо розміру орендної плати, про що сторона, яка має намір відмовитись від договору, повідомляє іншу сторону за 30 календарних днів до бажаної дати, шляхом направлення письмового повідомлення на її адресу, вказану у реквізитах цього договору; другою підставою для розірвання договору є невиконання орендодавцем зобов`язань щодо надання об`єкта оренди в орендне користування строком більше 1 місяця, в обґрунтування чого позивач посилався на те, що з 17.03.2020 р. відповідач не повідомляв позивача про неможливість виконання ним своїх зобов`язань за договором оренди в частині надання в орендне користування позивачу об`єкта оренди внаслідок обставин непереборної сили. На підтвердження наявності цих обставин відповідач також не надавав позивачу сертифікат Торгово-промислової палати. Отже, невиконання відповідачем більше одного місяця своїх зобов`язань за договором оренди № 145-147-018 від 06.08.2019 р. в частині надання в орендне користування позивачу об`єкта оренди є підставою для дострокового розірвання договору в порядку п. 11.3 договору, про що позивач зазначав в письмовому повідомленні № 17/04-1 від 17.04.2020 р. про розірвання договору.

Усі вищенаведені обставини, на переконання позивача, підтверджують той факт, що з 17.05.2020 р. договір оренди нежитлового приміщення № 145-147-018 від 06.08.2019 р. розірваний позивачем в односторонньому порядку.

Оцінюючи подані до матеріалів справи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку щодо відсутності підстав для задоволення позовних вимог у даній справі з огляду на таке.

Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно з частиною 1 статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до частини 1 статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Норми статті 16 ЦК України кореспондуються з приписами ст. 20 Господарського кодексу України.

За приписами ст. 202 Цивільного кодексу України під правочином розуміють дії, спрямовані на набуття, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків.

Дії як юридичні факти мають вольовий характер і можуть бути правомірними та неправомірними. Правочини належать до правомірних дій, спрямованих на досягнення правового результату.

Правочин - це основна підстава виникнення цивільних прав і обов`язків.

За змістом ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Частина 1 статті 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Статтею 525 Цивільного кодексу України унормовано, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Положеннями статті 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею ст. 626 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

У відповідності до положень ст.ст. 6, 627 Цивільного кодексу України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно зі ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір, відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, є обов`язковим для виконання сторонами.

Проаналізувавши зміст укладеного між сторонами договору, суд дійшов висновку, що за своєю правовою природою він є договором оренди.

За приписами ст. 283 Господарського кодексу України, за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності. У користування за договором оренди передається індивідуально визначене майно виробничо-технічного призначення (або цілісний майновий комплекс), що не втрачає у процесі використання своєї споживчої якості (неспоживна річ). До відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Статтею 759 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Згідно з ч. 1 ст. 763 ЦК України договір найму укладається на строк, встановлений договором.

Відповідно до ст. 785 Цивільного кодексу України, у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Поряд з цим, слід зазначити, що згідно зі ст. 651 Цивільного кодексу України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Окрім того, за приписами ч.ч. 1, 2 ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом.

Приписами статей 73, 74 Господарського процесуального кодексу України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до статей 76-79 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 86 ГПК України).

Як встановлено судом за наслідками дослідження долучених до матеріалів справи доказів, за змістом пунктів 5.10, 5.11 та 9.4 договору оренди орендар має право на дострокове розірвання договору, але у випадку незгоди з новим розміром орендної ставки, запропонованим виключно орендодавцем в якості ініціюючої сторони відповідно до пункту 5.10 договору оренди.

Так, пунктом 5.10 договору оренди передбачено, що період дії цього договору, але не більше одного разу на рік, орендодавець має право в односторонньому порядку змінити розмір орендної плати. Відповідне повідомлення та додаткова угода направляється орендарю за 60 календарних днів до дати зміни розміру орендної плати. Орендар зобов`язаний погодити новий розмір орендної плати або надати мотивовану відмову протягом 30 календарних днів. Відмова орендаря узгодити новий розмір орендної плати та підписати додаткову угоду є підставою для орендодавця достроково припинити дію договору.

Пунктом 5.11 договору оренди передбачено, що у випадку, якщо сторони не досягнуть згоди протягом 30 календарних днів з дня направлення ініціюючою стороною відповідного повідомлення щодо відповідної зміни розміру орендної плати, то будь-яка сторона має право відмовитись від цього договору у порядку, передбаченому п. 9.4 цього договору.

Пунктом 9.4 договору оренди передбачено, що кожна сторона має право розірвати цей договір, якщо сторони не досягли згоди щодо відповідної зміни розміру орендної плати, як це передбачено п. 5.10 цього договору, про що сторона, яка має намір відмовитись від договору, повідомляє іншу сторону за 30 календарних днів до бажаної дати, шляхом направлення письмового повідомлення на її адресу, вказану у реквізитах цього договору. При цьому, орендар зобов`язаний повернути орендодавцю об`єкт оренди за актом прийому-передачі, як це передбачено умовами цього договору, на 30 (тридцятий) календарний день з моменту направлення повідомлення про відмову від цього договору ініціюючою стороною.

Таким чином, вищезазначені пункти договору оренди мають посилання один на одного, пов`язані між собою та визначають зміст умов, якими чітко передбачений порядок послідовних дій сторін у випадку зміни орендної плати виключно за ініціативою орендодавця.

Поряд з цим, розділ 9 договору оренди містить перелік умов і обставин, за якими можливе дострокове припинення дії договору оренди. Єдина можливість дострокового припинення договору оренди за ініціативою безпосередньо орендаря передбачена пунктом 9.2 договору.

Отже, право на дострокове розірвання договору оренди ТОВ «ДЖОЙ ЕН ДЖОЙ» прямо передбачене пунктом 9.2 договору оренди, відповідно до якого орендар має право на дострокове припинення/розірвання договору оренди за умови письмового повідомлення орендодавця (ТОВ «РІЕЛТ-КОМПЛЕКС») про припинення договору оренди за 3 (три) місяці до дати такого припинення.

Доказів письмового повідомлення орендодавця орендарем в порядку пункту 9.2 договору про припинення договору оренди за 3 місяці до 17.05.2020 р. (дати, з якої позивач просить визнати договір припиненим) до справи не надано.

Поряд з цим, підписом директора ТОВ «ДЖОЙ ЕН ДЖОЙ» на договорі № 1-11.05.2020 від 11.05.2020 р. про внесення змін до договору оренди нежитлового приміщення № 145-147-018 від 06.08.2019 р., яким було встановлено знижку орендареві на період з 11.05.2020 р. по 31.05.2020 р., позивач підтвердив своє користування об`єктом оренди у зазначений період та, відповідно, дію договору оренди після 17.05.2020 р.

Також судом враховано, що 20.01.2020 р. (тобто після звернення позивача до відповідача у грудні 2019 року щодо надання знижки в розмірі 70% на рік) директором ТОВ «ДЖОЙ ЕН ДЖОЙ» без зауважень чи заперечень було підписано додаткову угоду № 1-20.01.2020 про внесення змін до договору оренди № 145-147-018 від 06.08.2019 р., якою орендареві було надано знижку з орендної плати на лютий та березень 2020 р.

Поряд з цим, судом встановлено відсутність у матеріалах справи належних і допустимих доказів того, що ТОВ «РІЕЛТ-КОМПЛЕКС» обмежувало протягом дії договору оренди працівникам ТОВ «ДЖОЙ ЕН ДЖОЙ» доступ до об`єкта оренди з метою здійснення господарської діяльності на орендованій площі чи з метою вивезення належних позивачеві товарно-матеріальних цінностей.

Суд констатує, що, за наданими до справи доказами, ТОВ «ДЖОЙ ЕН ДЖОЙ» шляхом надсилання ТОВ «РІЕЛТ-КОМПЛЕКС» адвокатського запиту № 0710/2 від 07.10.2020 р. звернулось з проханням у 10-денний строк надати представникам позивача доступ до об`єкта оренди загальною площею 195 кв.м, розташованого у будівлі ТРК «АРАКС» за адресою: Київська обл., Києво-Святошинський р-н, с/рада Ходосівська, автодорога Київ-Знам`янка, 25 км+250 м.

Як зазначалося вище, у відповідь на вказаний лист, ТОВ «РІЕЛТ-КОМПЛЕКС» направило ТОВ «ДЖОЙ ЕН ДЖОЙ» лист № 2020/10/08 від 08.10.2020 р., в якому відповідач зазначав, що орендодавець за власною ініціативою не обмежував та не обмежує орендареві доступ до об`єкта оренди працівників орендаря за договором № 145-147-018 від 06.08.2019 р. з метою здійснення господарської діяльності на орендованій площі.

Доказів протилежного матеріали справи не містять.

З матеріалів справи слідує, що товарно-матеріальні цінності (меблі) ТОВ ДЖОЙ ЕН ДЖОЙ знаходились в орендованому приміщенні до 16 жовтня 2020 року, і були вивезені позивачем після адвокатського запиту № 1510/2 від 15.10.2020 р., у відповідь на який відповідачем було направлено лист № 2020/10/16 від 16.10.2020 р., в якому зазначено, що ТОВ РІЕЛТ-КОМПЛЕКС не заперечує проти вивезення товарно-матеріальних цінностей з орендованого приміщення. Окрім того, 16.10.2020 р., в день вивезення ТМЦ, директором ТОВ ДЖОЙ ЕН ДЖОЙ було надано відповідну заяву про надання дозволу на вивезення ТМЦ з орендованого приміщення та отримано дозвіл від відповідача на таке вивезення. Про відсутність претензій відносно вивезення ТМЦ до відповідача було зазначено власноручно директором ТОВ ДЖОЙ ЕН ДЖОЙ на відповідній заяві від 16.10.2020 р.

Щодо наданих позивачем на підтвердження відмови відповідача у вивезенні речей позивача 17.05.2020 р. письмових заяв свідків суд зазначає таке.

Частиною першою статті 87 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що показання свідка це повідомлення про відомі йому обставини, які мають значення для справи. Не є доказом показання свідка, який не може назвати джерела своєї обізнаності щодо певної обставини, або які ґрунтуються на повідомленнях інших осіб.

Відповідно до частини четвертої статті 87 Господарського процесуального кодексу України показання свідка, що ґрунтуються на повідомленнях інших осіб, не беруться судом до уваги.

У своїй письмовій заяві свідок ОСОБА_1 (перевізник) прямо зазначає про обізнаність щодо викладених у відповідній заяві обставин зі слів директора ТОВ «ДЖОЙ ЕН ДЖОЙ» ОСОБА_3 та водія ОСОБА_2 . Таким чином, джерелом обізнаності ОСОБА_1 як свідка є повідомлення інших осіб.

Так само і письмова заява свідка ОСОБА_2 (водія) містить безпосереднє посилання на обізнаність з обставинами, зазначеними в заяві, зі слів ОСОБА_3 та перевізника ОСОБА_1 .

Щодо письмових показань свідка ОСОБА_3 , яка згідно інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань є одночасно керівником, єдиним учасником (засновником) та кінцевим бенефіціарним власником (контролером) ТОВ «ДЖОЙ ЕН ДЖОЙ», суд зазначає наступне.

Частиною 1 статті 78 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Суд констатує, що достовірність показань директора позивача ОСОБА_3 , викладених у письмовій заяві в якості свідка, жодними іншими належними та допустимими доказами не підтверджена.

Окрім того, посилання позивача на згадувані вище пункти 11.1-11.3 договору оренди, як на підставу розірвання договору оренди позивачем, також не є обґрунтованими, оскільки пунктом 11.3 договору оренди передбачено, що якщо обставини, які виключають відповідальність, діють більш 1 (одного) місяця, будь-яка із сторін вправі розірвати даний договір в односторонньому порядку, шляхом направлення письмового повідомлення іншій стороні за 30 (тридцять) календарних днів до дати такого розірвання. При цьому, пунктом 11.1 договору оренди передбачено, що обставини, які виключають відповідальність, повинні бути підтверджені документально відповідними компетентними органами.

Таким чином, за умовами укладеного сторонами договору, підтвердження компетентними органами наявності обставин, що виключають відповідальність, має передувати направленню письмового повідомлення іншій стороні за 30 календарних днів до розірвання договору, чого у даному випадку не відбулося.

Також і доказів відповідного повідомлення матеріали справи не містять.

У свою чергу, наданий позивачем Сертифікат № 20210318/ФМ-4 від 18.03.2021 р. про форс-мажорні обставини (обставини непоборної сили), виданий Українським національним комітетом Міжнародної Торгової Палати (ICC Ukraine), не є належним та допустимим доказом у даній справі, з огляду на таке.

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про Торгово-промислові палати» членами Торгово-промислової палати України є торгово-промислові палати, створені відповідно до цього Закону, юридичні особи, які створені і діють відповідно до законодавства України, громадяни України, що зареєстровані як підприємці, та їх об`єднання. Члени регіональних торгово-промислових палат одночасно є членами Торгово-промислової палати України.

Згідно з ч. 3 ст. 14 ЗУ «Про Торгово-промислові палати» Торгово-промислова палата України: відкриває свої представництва та філії в інших країнах, а також засновує разом із зарубіжними партнерськими організаціями як в Україні, так і за її межами змішані торгово-промислові палати, ділові ради та інші спільні організації; засвідчує форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), а також торговельні та портові звичаї, прийняті в Україні, за зверненнями суб`єктів господарської діяльності та фізичних осіб.

Торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності за собівартістю. Сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) для суб`єктів малого підприємництва видається безкоштовно. Форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, блокада, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибух, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані умовами відповідних рішень та актами державних органів влади, закриття морських проток, ембарго, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також викликані винятковими погодними умовами і стихійним лихом, а саме: епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха тощо (стаття 14-1 ЗУ «Про Торгово-промислові палати»).

Між тим, наданий позивачем Сертифікат про форс-мажорні обставини не є сертифікатом, виданим Торгово-промисловою палатою України або уповноваженою нею регіональною торгово-промисловою палатою.

Враховуючи все вищевикладене, суд дійшов висновку щодо відсутності підстав для задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЖОЙ ЕН ДЖОЙ» у даній справі.

Щодо решти пояснень та доводів учасників судового процесу суд зауважує наступне.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи (частина п`ята статті 236 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до пункту 3 частини четвертої статті 238 Господарського процесуального кодексу України у мотивувальній частині рішення зазначається, зокрема, мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову, крім випадку, якщо аргумент очевидно не відноситься до предмета спору, є явно необґрунтованим або неприйнятним з огляду на законодавство чи усталену судову практику.

Згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення від 09.12.1994 р. Європейського суду з прав людини у справі «Руїс Торіха проти Іспанії»). Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією.

Крім того, аналізуючи питання обсягу дослідження доводів сторін та їх відображення у судовому рішенні, суд спирається на висновки, яких дійшов Європейський суд з прав людини у рішенні від 18.07.2006 р. у справі "Проніна проти України", в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Поряд з цим, за змістом п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень та висновків Європейського суду з прав людини, викладених у рішеннях у справах «Трофимчук проти України», «Серявін та інші проти України» обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

З урахуванням наведеного, суд зазначає, що решта долучених до матеріалів справи документів та доводів учасників процесу була ретельно досліджена судом і наведених вище висновків стосовно відсутності підстав для задоволення позову у даній справі не спростовує.

Витрати зі сплати судового збору та витрати на правову допомогу відповідно до п. 2 ч. 1, п. 2 ч. 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 76-80, 123, 129, 232, 233, 236-238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив:

У задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю ДЖОЙ ЕН ДЖОЙ (01601, м. Київ, вул. Мечникова, 2; 01015, м. Київ, вул. Лейпцизька, 3-А, секція Г, 2-й поверх) у справі за позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю РІЕЛТ-КОМПЛЕКС (08131, Київська обл., Києво-Святошинський р-н, с. Софіївська Борщагівка, вул. Велика Кільцева, буд. 110) про визнання припиненим договору оренди нежитлового приміщення № 145-147-018 від 06.08.2019 р. з 17.05.2020 р., відмовити повністю.

Згідно з приписами ч.ч. 1, 2 статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до вимог статті 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 27.05.2021 р.

Суддя В.М. Бабкіна