ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" травня 2021 р. Справа№ 910/15845/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Верховця А.А.

суддів: Доманської М.Л.

Пантелієнка В.О.

за участю секретаря судового засідання Брунько А.І.

та представників сторін:

від Громадська організація "Українська агенція з авторських та суміжних прав": Мельник В.А. (довіреність № 19 від 04.01.2021);

від Театрально-видовищного закладу культури "Київський академічний театр драми і комедії на лівому березі Дніпра": Зосименко Г.Р. (довіреність № 060/14-275 від 21.11.2020).

розглянувши апеляційну скаргу JUDY DAISH ASSOCIATES LTD. (організація, яка звертається за захистом порушених прав суб`єктів авторського права і (або) суміжних прав - Громадська організація "Українська агенція з авторських та суміжних прав")

на рішення Господарського суду міста Києва від 02.03.2021

у справі № 910/15845/20 (суддя Картавцева Ю.В.)

за позовом JUDY DAISH ASSOCIATES LTD. (організація, яка звертається за захистом порушених прав суб`єктів авторського права і (або) суміжних прав - Громадська організація "Українська агенція з авторських та суміжних прав")

до Театрально-видовищного закладу культури "Київський академічний театр драми і комедії на лівому березі Дніпра"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Державна організація "Українське агентство з авторських та суміжних прав"

про стягнення доходу, отриманого внаслідок порушення майнових авторських прав

ВСТАНОВИВ:

JUDY DAISH ASSOCIATES LTD. (організація, яка звертається за захистом порушених прав суб`єктів авторського права і (або) суміжних прав - Громадська організація "Українська агенція з авторських та суміжних прав") звернулась до Господарського суду міста Києва з позовом до Театрально-видовищного закладу культури "Київський академічний театр драми і комедії на лівому березі Дніпра" про стягнення доходу в розмірі 53430,00 грн, отриманого внаслідок порушення майнових авторських прав.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначив, що публічне виконання відповідачем п`єси "ІНФОРМАЦІЯ_1" відбулося з порушенням вимог чинного законодавства та майнових авторських прав позивача (без договору, без дозволу суб`єкта авторського права (позивача) та без виплати авторської винагороди), відтак, позивач просить суд стягнути з відповідача отриманий внаслідок такого порушення дохід у розмірі 53430,00 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 02.03.2021 у справі №910/15845/20 у позові відмовлено повністю.

Не погоджуючись з рішенням Господарського суду міста Києва від 02.03.2021 у справі №910/15845/20 Громадська організація "Українська агенція з авторських та суміжних прав" звернулася (09.04.2021 згідно даних Укрпошта Експрес) до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою №206 від 07.04.2021, в якій просить суд скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 02.03.2021 у справі № 910/15845/20 та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги Громадської організації "Українська агенція з авторських та суміжних прав" (04060, м. Київ, вул. Вавілових, буд. 15-А, )діючої в інтересах JUDY DAISH ASSOCIATES LTD.

Основними доводами апеляційної скарги є:

-Місцевим господарським судом не враховано, що Додаткова угода №1 від 21.12.2018 року є нікчемним правочином;

-Місцевим господарським судом не застосовано норми матеріального права, які регулюють характер даних спірних правовідносин, а саме:

- Відповідно до ч.3 ст.20 Закону №2415 "Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав" користувачі зобов`язані до початку використання у своїй діяльності об`єктів авторського права і (або) суміжних прав, крім випадків, передбачених цим Законом та ЗУ "Про авторське право і суміжні права", укласти з організацією колективного управління, яка здійснює управління майновими правами у відповідній сфері, договір про використання об`єктів авторського права.

- Відповідно до ст.12 ЗУ "Про театри і театральну справу", Театри, що здійснюють публічне виконання та публічний показ театралних постановок, зобов`язані укладати договори щодо розпорядження майновими правами на об`єкти права інтелектуальної власності із суб`єктами авторського і (або) суміжних прав безпосередньо або через організацію колективного управління, що їх представляє. Однак, Відповідач всупереч вимогам Закону не отримав дозволу на використання драматичного твору "Близькість" у Позивача чи ГО "УААСП".

- місцевий господарський суд ухвалюючи оскаржуване рішення не повно з`ясував обставини, що мають значення для справи, порушив норми матеріального та процесуального права.

Крім того, в апеляційній скарзі скаржник просив визнати поважними причини пропуску строку на апеляційне оскарження та поновити строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 02.03.2021 р. у справі №910/15845/20.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.04.2021 у справі № 910/15845/20 апеляційну скаргу Громадської організації "Українська агенція з авторських та суміжних прав" на рішення Господарського суду міста Києва від 02.03.2021 передана на розгляд складу колегії суддів: головуючий суддя Верховець А.А., судді: Доманська М.Л., Пантелієнко В.О.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 26.04.2021 у справі № 910/15845/20 поновлено JUDY DAISH ASSOCIATES LTD. (організація, яка звертається за захистом порушених прав суб`єктів авторського права і (або) суміжних прав - Громадська організація "Українська агенція з авторських та суміжних прав") строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 02.03.2021 у справі № 910/15845/20; відкрито апеляційне провадження; апеляційну скаргу призначено до розгляду на 25.05.2021. Встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу, заперечень, клопотань та письмових пояснень протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

11.05.2021 через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від Театрально-видовищного закладу культури "Київський академічний театр драми і комедії на лівому березі Дніпра" надійшов відзив на апеляційну скаргу, відповідно до якого просить апеляційну скаргу JUDY DAISH ASSOCIATES LTD. (організація, яка звертається за захистом порушених прав суб`єктів авторського права і (або) суміжних прав - Громадська організація "Українська агенція з авторських та суміжних прав") на рішення Господарського суду міста Києва від 02.03.2021 у справі № 910/15845/20 залишити без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 02.03.2021 - без змін.

Основними доводами відзиву є:

- відповідач надав суду належні та достатні докази на підтвердження тому, що діяльність театру з питань дотримання авторських прав, зокрема, і щодо використання твору "Близькість" здійснювалася у повній відповідності до чинного законодавства України в сфері використання об`єктів авторського права, а саме на підставі чинного ліцензійного договору, укладеного з ДО "Українське агенство з авторських та суміжних прав", який діяв з 23.09.2014 р. до 31.12.2019 р. Показ вистави, на яку посилається Позивач, відбувся 27.02.2019 р., тобто в період дії договору, який є дійсним;

- авторська винагорода за показ спірної вистави 27.02.2019 р. у період дії генеральної ліцензійної угоди №13 від 06.05.1997 р. укладений між відповідачем та ДО "Українське агентство з авторських та суміжних прав" про публічне виконання обнародуваних творів та виплату авторської винагороди за їх використання, що діяла до ліквідації цього державного підприємства в 2020 р., була перерахована ДО "Українське агентство з авторських та суміжних прав", що державною організацією повністю підтверджено у письмових поясненнях до суду;

- відповідач здійснив постановку вистави "Близькість" на підставі укладеного з ним діючого ліцензійного договору і перерахував авторську винагороду у повному обсязі. Відповідачем не допущено порушень майнових авторських прав.

25.05.2021 через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від Громадської організації "Українська агенція з авторських та суміжних прав" надійшло клопотання, відповідно до якого Організація просить зупинити провадження у справі №910/15845/20 до набрання законної сили судовим рішенням у іншій справі №910/8217/21.

Головуючий суддя в судовому засіданні повідомив про те що до суду 25.05.2021 від Громадської організації "Українська агенція з авторських та суміжних прав" надійшло клопотання про зупинення провадження у справі.

В судовому засіданні 25.05.2021 представник Громадської організації "Українська агенція з авторських та суміжних прав" зазначив в обґрунтування поданого клопотання що відповідно до інформації з веб-сайту Судова влада України, у провадженні Господарського суду міста Києва перебуває на розгляді справа № 910/8217/21 за позовною заявою JUDY DAISH ASSOCIATES LTD. (організація, яка звертається за захистом порушених прав суб`єктів авторського права і (або) суміжних прав - Громадська організація "Українська агенція з авторських та суміжних прав") до Державної організації "Українське агентство з авторських та суміжних прав" та Театрально-видовищного закладу культури "Київський академічний театр драми і комедії на лівому березі Дніпра", про визнання недійсною Додаткової угоди №1 від 21.12.2018 року до Ліцензійного договору №92 від 23.09.2014 року укладеної між Державною організацією "Українське агентство з авторських та суміжних прав" та Театрально-видовищного закладу культури "Київський академічний театр драми і комедії на лівому березі Дніпра".

Тобто, рішення по справі №910/8217/21 має безпосереднє значення та прямо впливає на законність та обґрунтованість рішення у даній справі №910/15845/20, оскільки предметом розгляду справи №910/8217/21 є правомірність чи недійсність правочину, а саме Додаткової угоди №1 від 21.12.2018 року, як на підставу відмови у задоволенні позову JUDY DAISH ASSOCIATES LTD. в справі №910/15845/20. Просив суд зупинити провадження у справі №910/15845/20 до набрання законної сили судовим рішенням у іншій справі №910/8217/21.

В судовому засіданні 25.05.2021 представник Театрально-видовищного закладу культури "Київський академічний театр драми і комедії на лівому березі Дніпра" заперечувала проти задоволення клопотання про зупинення провадження.

Суд дослідив подане Громадською організацією "Українська агенція з авторських та суміжних прав" клопотання про зупинення, заслухавши думку учасників процесу. Після виходу з нарадчої кімнати, дійшов висновку про відмову у його задоволені, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 227 Господарського процесуального кодексу України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у випадках об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Згідно з ч. 3 ст. 195 Господарського процесуального кодексу України провадження у справі на стадії її розгляду по суті зупиняється тільки з підстав, встановлених пунктами 1-3 частини першої статті 227 та пунктом 1 частини першої статті 228 цього Кодексу.

З оголошення головуючим судового засідання відкритим розпочинається розгляд справи по суті (ч. 3 ст. 201 ГПК України).

Відтак, клопотання про зупинення провадження у справі надійшло в межах встановлених процесуальних строків, а саме до початку розгляду справи по суті.

Суд зазначає, що зупинення провадження у справі - тимчасове й повне припинення всіх процесуальних дій у справі, викликане настанням зазначених у законі причин, що перешкоджають подальшому руху процесу і щодо яких невідомо, коли вони можуть бути усунені.

Під неможливістю розгляду даної справи слід розуміти неможливість для даного господарського суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі. Йдеться про те, що господарський суд не може розглянути певну справу через обмеженість своєї юрисдикції щодо конкретної справи внаслідок: а) непідвідомчості; б) обмеженості предметом позову; в) неможливості розгляду тотожної справи; г) певної черговості розгляду вимог.

Відтак, обґрунтовуючи клопотання про зупинення провадження у справі, Громадська організація "Українська агенція з авторських та суміжних прав" зазначає, що у провадженні Господарського суду міста Києва знаходиться справа № 910/8217/21 за позовною заявою JUDY DAISH ASSOCIATES LTD. до Державної організації "Українське агентство з авторських та суміжних прав" та Театрально-видовищного закладу культури "Київський академічний театр драми і комедії на лівому березі Дніпра", про визнання недійсною Додаткової угоди №1 від 21.12.2018 року до Ліцензійного договору №92 від 23.09.2014 року укладеної між Державною організацією "Українське агентство з авторських та суміжних прав" та Театрально-видовищного закладу культури "Київський академічний театр драми і комедії на лівому березі Дніпра".

Враховуючи, що предметом позову у справі № 910/15845/20 є стягнення доходу, отриманого внаслідок порушення майнових авторських прав (публічне виконання відповідачем п`єси "ІНФОРМАЦІЯ_1" без дозволу суб`єкта авторського права (позивача) та без виплати авторської винагороди), а предметом розгляду справи № 910/8217/21 є правомірність продовження дії Ліцензійного договору №92 від 23.09.2014 оформленою Додатковою угодою № 1 від 21.12.2018 року між Державною організацією "Українське агентство з авторських та суміжних прав" та Театрально-видовищного закладу культури "Київський академічний театр драми і комедії на лівому березі Дніпра" до 31.12.2019.

Однак, суд зазначає, що предметом розгляду даної справі є саме правомірність використання зазначеного твору Театрально-видовищним закладом культури "Київський академічний театр драми і комедії на лівому березі Дніпра", відтак, зібрані у справі докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду у даній справі.

У судовому засіданні 25.05.2021 представник апелянта підтримав вимоги апеляційної скарги та просив скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 02.03.2021 року у справі № 910/15845/20 та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги Громадської організації "Українська агенція з авторських та суміжних прав" діючої в інтересах JUDY DAISH ASSOCIATES LTD.

Представник відповідача заперечила проти задоволення вимог апеляційної скарги, просила суд оскаржуване рішення залишити без змін.

Розглянувши наявні матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку фактичних обставин даної господарської справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, Північний апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Конституцією України кожному гарантується право на судовий захист, апеляційне та касаційне оскарження.

Також, Конституція України встановлює серед основних засад судочинства, зокрема, забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом.

Вказана конституційна норма конкретизована законодавцем в ст. 14 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", згідно з якою учасники судового процесу та інші особи у випадках і порядку, встановлених процесуальним законом, мають право на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, JUDY DAISH ASSOCIATES LTD. (організація, яка звертається за захистом порушених прав суб`єктів авторського права і (або) суміжних прав - Громадська організація "Українська агенція з авторських та суміжних прав") звернулась до Господарського суду міста Києва з позовом до Театрально-видовищного закладу культури "Київський академічний театр драми і комедії на лівому березі Дніпра" про стягнення доходу в розмірі 53430,00 грн, отриманого внаслідок порушення майнових авторських прав.

Оскаржуваним рішенням суд у позові відмовив повністю.

Судова колегія, дослідивши матеріали даної справи та заслухавши у судовому засіданні присутніх представників сторін, встановила наступне.

18.03.2014 між ОСОБА_1 якого представляє JUDY DAISH ASSOCIATES (ліцензіар) та Державною організацією "Українське агентство з авторських та суміжних прав" (ліцензіат) було укладено Договір, відповідно до п. 1 якого ліцензіар надає ліцензіату невиключне право надавати дозвіл на здійснення постановки та публічного виконання п`єси під оригінальною назвою "ІНФОРМАЦІЯ_1" (твір), створений ОСОБА_1 (автор), у перекладі російською мовою у Київськом академічном театрі драми і комедії на лівому березі Дніпра (театр), на території України (територія) на умовах визначених у цьому договорі.

Цей договір є невиключною ліцензією і діє з дати підписання його сторонами до 17 березня 2017 р.

Ліцензіар цим договором гарантує, що він у встановленому законом порядку отримав право надавати дозвіл (невиключну ліцензію) на використання твору на території способом та в обсязі, передбаченим цим договором. Всі права, не зазначені у цьому договорі, зберігаються за ліцензіаром (п. 2 Договору).

Пунктом 3 Договору встановлено, що ліцензіат погоджується оплатити ліцензіару невиключне право, що надається цим договором у розмірі 660 доларів США, без будь-яких відрахувань, після підписання та вступу в силу цього договору. На підтвердження наданого ліцензіату права сторони підписують акт відповідно до законодавства України. Авторська винагорода (роялті), належна ліцензіару, становить 6% від загальних надходжень до білетної каси театру за кожну постановку та публічне виконання твору за вирахуванням витрат ліцензіата пов`язаних зі зборами, розподілом та виплатою авторської винагороди (роялті) у розмірі 10% від авторської винагороди (роялті), належних ліцензіару та податків, передбачених законодавством України.

Положеннями пункту 7 Договору визначено, що ліцензіат з метою забезпечення захисту прав автора і ліцензіара та дотримання умов цього договору має право здійснювати на території наступні дії:

а) отримувати авторську винагороду (роялті) за надані ним дозволи, отримувати всі суми, належні йому як компенсація або відшкодування збитків за неправомірне використання твору, про який йдеться у статті 1;

б) без індивідуальних довіреностей пред`являти або підтримувати від свого імені будь-які судові позови проти будь-яких фізичних чи юридичних осіб, адміністративних органів, що несуть відповідальність за неправомірне використання твору;

в) вести справи, укладати мирові угоди, звертатися з метою розгляду спорів в господарський суд, звертатись до судів загальних інстанцій, судів спеціальної юрисдикції та адміністративного суду, здійснювати будь-які інші дії, передбачені національним законодавством України з метою забезпечення захисту прав, що надаються за цим договором.

Додатковою угодою № 1 до ліцензійного договору від 18 березня 2014 року (на використання п`єси ОСОБА_1 "ІНФОРМАЦІЯ_1") від 25.05.2018 сторони домовились, що умови даної додаткової угоди регулюють відносини, які виникли між ними до її підписання, починаючи з 17 березня 2017 року; сторони домовились продовжити дію ліцензійного договору до 31 грудня 2020 року.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 1107 Цивільного кодексу України розпоряджання майновими правами інтелектуальної власності здійснюється на підставі ліцензійного договору.

Згідно з ч. 1 ст. 1109 Цивільного кодексу України за ліцензійним договором одна сторона (ліцензіар) надає другій стороні (ліцензіату) дозвіл на використання об`єкта права інтелектуальної власності (ліцензію) на умовах, визначених за взаємною згодою сторін з урахуванням вимог цього Кодексу та іншого закону.

Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 1109 Цивільного кодексу України у ліцензійному договорі визначаються вид ліцензії, сфера використання об`єкта права інтелектуальної власності (конкретні права, що надаються за договором, способи використання зазначеного об`єкта, територія та строк, на які надаються права, тощо), розмір, порядок і строки виплати плати за використання об`єкта права інтелектуальної власності, а також інші умови, які сторони вважають за доцільне включити у договір. Вважається, що за ліцензійним договором надається невиключна ліцензія, якщо інше не встановлено ліцензійним договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 1110 Цивільного кодексу України ліцензійний договір укладається на строк, встановлений договором, який повинен спливати не пізніше спливу строку чинності виключного майнового права на визначений у договорі об`єкт права інтелектуальної власності.

Судом першої інстанції встановлено, а судом апеляційної інстанції перевірено, що 04.06.2018 між ОСОБА_1 якого представляє JUDY DAISH ASSOCIATES Ltd., Державною організацією "Українське агентство з авторських та суміжних прав" та Громадською організацією "Українська агенція з авторських та суміжних прав" укладено Договір про заміну сторони у Договорі від 18 березня 2014 року (на використання п`єси ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 "), відповідно до якого сторони погодилися замінити одну із сторін Договору від 18 березня 2014 року (з урахуванням усіх додаткових угод), укладеного між JUDY DAISH ASSOCIATES Ltd. та ДО УААСП, а саме, передати ГО УААСП усі права та обов`язки ДО УААСП за Договором від 18 березня 2014 року.

Відповідно до п. 2 Договору про заміну сторони, після підписання сторонами цього договору ГО УААСП стає стороною Договору від 18 березня 2014 року і є повним правонаступником ДО УААСП відносно його прав та обов`язків за Договором від 18 березня 2014 року.

JUDY DAISH ASSOCIATES Ltd. надає свою згоду на заміну ДО УААСП як сторони у Договорі від 18 березня 2014 року на ГО УААСП (п.4 Договору про заміну сторони).

Відповідно до п. 6 Договору про заміну сторони, даний договір вступає в дію з моменту його підписання сторонами та діє до закінчення терміну дії Договору від 18 березня 2014 року відповідно до його умов.

За змістом ст. 510 Цивільного кодексу України, сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор. У зобов`язанні на стороні боржника або кредитора можуть бути одна або одночасно кілька осіб. Якщо кожна із сторін у зобов`язанні має одночасно і права, і обов`язки, вона вважається боржником у тому, що вона зобов`язана вчинити на користь другої сторони, і одночасно кредитором у тому, що вона має право вимагати від неї.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ст. 514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з частиною 1 ст. 516 Цивільного кодексу України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

З огляду на викладене, суд дійшов до висновку, що унаслідок укладання між JUDY DAISH ASSOCIATES Ltd., Державною організацією "Українське агентство з авторських та суміжних прав" та Громадською організацією "Українська агенція з авторських та суміжних прав" Договору про заміну сторони, до позивача перейшли права та обов`язки (в частині прав та обов`язків, що мала ДО УААСП) у зобов`язанні, що винило на підставі Ліцензійного договору від 18 березня 2014 року (на використання п`єси ОСОБА_1 "ІНФОРМАЦІЯ_1") та Додаткової угоди № 1 до ліцензійного договору від 25.05.2018.

Таким чином, після укладання Договору про заміну сторони, відповідно до умов Ліцензійного договору від 18 березня 2014 року (на використання п`єси ОСОБА_1 "ІНФОРМАЦІЯ_1") та Додаткової угоди № 1 від 25.05.2018, позивач отримав невиключне право надавати дозвіл на здійснення постановки та публічного виконання п`єси під оригінальною назвою "ІНФОРМАЦІЯ_1" (твір), створений ОСОБА_1 (автор), у перекладі російською мовою у Київськом академічном театрі драми і комедії на лівому березі Дніпра (театр), на території України (територія) на умовах визначених договором.

У пункті 7 Ліцензійного договору сторони погодили, що ліцензіат з метою забезпечення захисту прав автора і ліцензіара та дотримання умов цього договору має право на території України без індивідуальних довіреностей пред`являти або підтримувати від свого імені будь-які судові позови проти будь-яких фізичних чи юридичних осіб, адміністративних органів, що несуть відповідальність за неправомірне використання твору; вести справи, укладати мирові угоди, звертатися з метою розгляду спорів в господарський суд, звертатись до судів загальних інстанцій, судів спеціальної юрисдикції та адміністративного суду, здійснювати будь-які інші дії, передбачені національним законодавством України з метою забезпечення захисту прав, що надаються за цим договором.

Відповідно до ст. 45 Закону України "Про авторське право і суміжні права" суб`єкти авторського права і суміжних прав можуть управляти своїми правами: а) особисто; б) через свого повіреного; в) через організацію колективного управління.

Згідно з ст. 47 Закону України "Про авторське право і суміжні права" суб`єкти авторського права і (або) суміжних прав можуть доручати управління своїми майновими правами організаціям колективного управління. Правові засади діяльності організацій колективного управління визначаються Законом України "Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав".

Частиною 1 статті 12 Закону України "Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав" визначено, що організації колективного управління від свого імені та в інтересах правовласників здійснюють такі функції: 1) укладають із користувачами договори про надання дозволу на використання об`єктів авторського права і (або) суміжних прав та договори про виплату винагороди (відрахувань) за використання об`єктів авторського права і (або) суміжних прав; 2) укладають договори про партнерство, договори про представництво прав з іншими організаціями колективного управління; 3) збирають, розподіляють та виплачують дохід від прав правовласникам; 4) звертаються до суду від імені правовласників за захистом їхніх майнових прав відповідно до статутних повноважень та доручення правовласників, вчиняють інші дії, передбачені законодавством та дорученням правовласників, необхідні для захисту майнових прав правовласників, в інтересах яких діє організація; 5) забезпечують ведення реєстру правовласників, реєстру об`єктів авторського права і (або) суміжних прав, майновими правами щодо яких управляє організація; 6) здійснюють моніторинг правомірності використання об`єктів авторського права і (або) суміжних прав згідно зі сферами управління правами, щодо яких зареєстровано організацію, та щодо об`єктів авторського права і (або) суміжних прав, майнові права на які передані їй в управління; 7) здійснюють інші функції, визначені цим Законом та статутом.

Відповідно до Витягу з Реєстру організацій колективного управління № 3 від 15.04.2019 Міністерства економічного розвитку і торгівлі України, Громадська організація "Українська агенція з авторських та суміжних прав" є організацією колективного управління, що здійснює діяльність у сфері добровільного колективного управління.

З огляду на положення чинного законодавства та умови Ліцензійного договору, позивач наділений правом звертатися до господарського суду з позовами про відшкодування збитків (матеріальної шкоди), включаючи упущену вигоду або стягнення доходу, отриманих порушником внаслідок порушення ним авторського права та/або суміжних прав з метою забезпечення захисту прав автора і ліцензіара.

Відтак, встановленими вище обставинами спростовуються твердження третьої особи щодо відсутності у позивача повноважень на звернення до суду з даним позовом в інтересах JUDY DAISH ASSOCIATES LTD., а відтак, суд не вбачає підстав для залишення позовної заяви без розгляду або необхідності звернення до компетентного органу іноземної держави з метою повідомлення JUDY DAISH ASSOCIATES LTD. (позивача) про дату, час та місце розгляду даної справи, тому в задоволенні клопотань третьої особи про залишення позову без розгляду та зупинення провадження у справі, судом було відмовлено.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач зазначає, що публічне виконання відповідачем п`єси "ІНФОРМАЦІЯ_1" відбулося з порушенням вимог чинного законодавства та майнових авторських прав позивача (без договору, без дозволу суб`єкта авторського права (позивача) та без виплати авторської винагороди), відтак, позивач просить суд стягнути з відповідача отриманий внаслідок такого порушення дохід у розмірі 53430,00 грн.

Позивачем долучено до позовної заяви копію Акту фіксації публічного використання творів від 27.02.2019, складеного представником ГО УААСП, в якому зазначено, що у період з 18 год. 55 хв. до 21 год. 28 хв. здійснювалася фіксація публічного виконання вистави "ІНФОРМАЦІЯ_1" (ОСОБА_1) в приміщенні Театрально-видовищного закладу культури "Київський академічний театр драми і комедії на лівому березі Дніпра".

На підтвердження зазначених обставин суду надано відповідні диски із відеофіксацією факту публічного виконання вистави.

Відповідач, заперечуючи проти позовних вимог зазначає, що станом на дату публічного виконання вистави "ІНФОРМАЦІЯ_1" (ОСОБА_1) (27.02.2019) були чинними умови Ліцензійного договору № 92 про публічне виконання на території України оприлюднених творів, з яких складається вистава "ІНФОРМАЦІЯ_1" та Додаткової угоди № 1 до нього, укладених між відповідачем (користувач) та Державною організацією "Українське агентство з авторських та суміжних прав" (ДО УААСП), відповідно до яких ДО УААСП надав користувачу дозвіл/невиключну ліцензію на постановку та публічне виконання творів на території України, з яких складається вистава "ІНФОРМАЦІЯ_1", а користувач зобов`язався виплачувати авторам авторську винагороду (роялті) через ДО УААСП.

Ураховуючи наявність між Театрально-видовищним закладом культури "Київський академічний театр драми і комедії на лівому березі Дніпра" та Державною організацією "Українське агентство з авторських та суміжних прав" чинного договору, відповідач зазначає, що ним правомірно здійснювалося публічне виконання творів, що увійшли до вистави "Близькість".

Третя особа, також, заперечує проти позовних вимог та стверджує, що наявність чинного ліцензійного договору виключає можливість настання цивільно-правової відповідальності відповідача, оскільки, у даному випадку відсутній склад правопорушення (протиправність дій, наявність шкоди, причинний зв`язок, вина). Більше того, третя особа зазначає, що театр виконує зобов`язання із виплати авторської винагороди/роялті перед ДО УААСП у повному обсязі та не має жодної заборгованості за договором, тому, у випадку, якщо позивач вважає, що його права порушені, він має право звернутися до ДО УААСП із вимогою про виплату зібраних сум авторської винагороди/роялті.

Проаналізувавши наведені норми, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що вимоги позивача не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Відповідно до ст. 54 Конституції України громадянам гарантується свобода літературної, художньої, наукової і технічної творчості, захист інтелектуальної власності, їхніх авторських прав, моральних і матеріальних інтересів, що виникають у зв`язку з різними видами інтелектуальної діяльності. Кожний громадянин має право на результати своєї інтелектуальної, творчої діяльності; ніхто не може використовувати або поширювати їх без його згоди, за винятками, встановленими законом.

Згідно з ч. 1 ст. 432 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого права інтелектуальної власності відповідно до статті 16 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 418 Цивільного кодексу України право інтелектуальної власності - це право особи на результат інтелектуальної, творчої діяльності або на інший об`єкт права інтелектуальної власності, визначений цим Кодексом та іншим законом.

Згідно з ч. 2 ст. 418 Цивільного кодексу України право інтелектуальної власності становлять особисті немайнові права інтелектуальної власності та (або) майнові права інтелектуальної власності, зміст яких щодо певних об`єктів права інтелектуальної власності визначається цим Кодексом та іншим законом.

Право інтелектуальної власності є непорушним. Ніхто не може бути позбавлений права інтелектуальної власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, передбачених законом (ч. 3 ст. 418 Цивільного кодексу України).

Згідно зі ст. 421 Цивільного кодексу України суб`єктами права інтелектуальної власності є: творець (творці) об`єкта права інтелектуальної власності (автор, виконавець, винахідник тощо) та інші особи, яким належать особисті немайнові та (або) майнові права інтелектуальної власності відповідно до цього Кодексу, іншого закону чи договору.

Відповідно до ст. 7 Закону України "Про авторське право і суміжні права" суб`єктами авторського права є автори творів, зазначених у частині першій статті 8 цього Закону, їх спадкоємці та особи, яким автори чи їх спадкоємці передали свої авторські майнові права.

Відповідно до ч. 1 ст. 424 Цивільного кодексу України майновими правами інтелектуальної власності є: 1) право на використання об`єкта права інтелектуальної власності; 2) виключне право дозволяти використання об`єкта права інтелектуальної власності; 3) виключне право перешкоджати неправомірному використанню об`єкта права інтелектуальної власності, в тому числі забороняти таке використання; 4) інші майнові права інтелектуальної власності, встановлені законом.

Згідно з ч. 1 ст. 15 Закону України "Про авторське право і суміжні права" до майнових прав автора (чи іншої особи, яка має авторське право) належать: а) виключне право на використання твору; б) виключне право на дозвіл або заборону використання твору іншими особами. Майнові права автора (чи іншої особи, яка має авторське право) можуть бути передані (відчужені) іншій особі згідно з положеннями статті 31 цього Закону, після чого ця особа стає суб`єктом авторського права.

Відповідно до ч. 1 ст. 31 Закону України "Про авторське право і суміжні права" автор (чи інша особа, яка має авторське право) може передати свої майнові права, зазначені у статті 15 цього Закону, будь-якій іншій особі повністю чи частково. Передача майнових прав автора (чи іншої особи, яка має авторське право) оформляється авторським договором. Майнові права, що передаються за авторським договором, мають бути у ньому визначені. Майнові права, не зазначені в авторському договорі як відчужувані, вважаються такими, що не передані.

Згідно зі ст. 426 Цивільного кодексу України способи використання об`єкта права інтелектуальної власності визначаються цим Кодексом та іншим законом. Використання об`єкта права інтелектуальної власності іншою особою здійснюється з дозволу особи, яка має виключне право дозволяти використання об`єкта права інтелектуальної власності, крім випадків правомірного використання без такого дозволу, передбачених цим Кодексом та іншим законом.

Відповідно до ст. 443 Цивільного кодексу України використання твору здійснюється лише за згодою автора, крім випадків правомірного використання твору без такої згоди, встановлених цим Кодексом та іншим законом.

Згідно з ч. 3 ст. 15 Закону України "Про авторське право і суміжні права" виключне право автора (чи іншої особи, яка має авторське право) на дозвіл чи заборону використання твору іншими особами дає йому право дозволяти або забороняти, зокрема, публічне виконання, публічну демонстрацію та публічний показ.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 433 Цивільного кодексу України об`єктами авторського права є драматичні, музично-драматичні твори, пантоміми, хореографічні, інші сценічні твори.

Згідно з ч. 1 т. 440 Цивільного кодексу України майновими правами інтелектуальної власності на твір є: 1) право на використання твору; 2) виключне право дозволяти використання твору; 3) право перешкоджати неправомірному використанню твору, в тому числі забороняти таке використання; 4) інші майнові права інтелектуальної власності, встановлені законом.

Таким чином, право на використання твору належить автору або іншій особі, яка одержала відповідне майнове право у встановленому порядку (за договором, який відповідає визначеним законом вимогам); використання твору здійснюється лише за згодою автора або особи, якій передано відповідне майнове право (за виключенням випадків, вичерпний перелік яких встановлено законом).

Відповідно до ст. 441 Цивільного кодексу України використанням твору є його: 1) опублікування (випуск у світ); 2) відтворення будь-яким способом та у будь-якій формі; 3) переклад; 4) переробка, адаптація, аранжування та інші подібні зміни; 5) включення складовою частиною до збірників, баз даних, антологій, енциклопедій тощо; 6) публічне виконання; 7) продаж, передання в найм (оренду) тощо; 8) імпорт його примірників, примірників його перекладів, переробок тощо. Використанням твору є також інші дії, встановлені законом.

Пунктом "г" ч. 1 ст. 52 Закону України "Про авторське право і суміжні права" встановлено, що при порушеннях будь-якою особою авторського права і (або) суміжних прав, передбачених статтею 50 цього Закону, недотриманні передбачених договором умов використання творів і (або) об`єктів суміжних прав, використанні творів і об`єктів суміжних прав з обходом технічних засобів захисту чи з підробленням інформації і (або) документів про управління правами чи створенні загрози неправомірного використання об`єктів авторського права і (або) суміжних прав та інших порушеннях особистих немайнових прав і майнових прав суб`єктів авторського права і (або) суміжних прав суб`єкти авторського права і (або) суміжних прав мають право подавати позови до суду про відшкодування збитків (матеріальної шкоди), включаючи упущену вигоду, або стягнення доходу, отриманого порушником внаслідок порушення ним авторського права і (або) суміжних прав, або виплату компенсацій.

При цьому, колегія суддів зазначає, що звертаючись з позовом про стягнення збитків, за загальним принципом цивільного права, особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права має довести наявність повного складу цивільного правопорушення, а саме: протиправна поведінка (дія чи бездіяльність особи); шкідливий результат такої поведінки (збитки); причинний зв`язок між протиправною поведінкою та збитками; вина правопорушника. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

Відповідно до абзацу 2 частини 3 статті 20 Закону України "Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав" у разі укладення користувачем договору з акредитованою організацією колективного управління та виконання ним передбачених таким договором зобов`язань користувач звільняється від будь-яких інших претензій щодо даної категорії прав, виду об`єкта авторського права і (або) суміжних прав і способу його використання згідно зі сферою акредитації організації колективного управління, з якою він уклав договір, крім тих об`єктів авторського права і (або) суміжних прав, щодо яких на загальнодоступному веб-сайті даної організації колективного управління зазначено, що вони не охоплюються договором. У разі надходження таких претензій вони вирішуються організаціями колективного управління.

Так, судом встановлено, що 23.09.2014 між відповідачем (користувач) та Державною організацією "Українське агентство з авторських та суміжних прав" (ДО УААСП) було укладено Ліцензійний договір № 92 про публічне виконання на території України оприлюднених творів, з яких складається вистава "ІНФОРМАЦІЯ_1", відповідно до якої ДО УААСП надала користувачу дозвіл/невиключну ліцензію на постановку та публічне виконання творів на території України, з яких складається вистава "ІНФОРМАЦІЯ_1", а користувач зобов`язався виплачувати авторам авторську винагороду (роялті) через ДО УААСП.

Додатковою угодою № 1 від 21.12.2018 до Ліцензійного договору № 92 від 23.09.2014 ДО УААСП та Театр погодили продовжити дію Договору до 31.12.2019.

До відзиву відповідачем додано розрахункові листи та платіжні доручення, що підтверджують виконання зобов`язань за Договором, а саме докази сплати авторської винагороди (роялті) через ДО УААСП.

Тобто, використання відповідачем спірного твору відбулося на підставі укладеного між ним та третьою особою ліцензійного договору.

При цьому, суд не бере до уваги доводи позивача щодо недійсності Додаткової угоди № 1 від 21.12.2018 до Ліцензійного договору № 92 від 23.09.2014, оскільки, жодних доказів щодо визнання даної угоди недійсною матеріали справи не містять.

Суд зазначає, що у статті 204 Цивільного кодексу України закріплено презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили.

Таким чином, у разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а створені обов`язки підлягають виконанню.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За приписами ст. 76, 77, 78, 79 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За наведених обставин, з огляду на недоведеність позивачем складу цивільного правопорушення, наявність якого в силу приписів чинного законодавства є підставою для притягнення особи до відповідальності, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог про стягнення з Театрально-видовищного закладу культури "Київський академічний театр драми і комедії на лівому березі Дніпра" грошових коштів у розмірі 53430,00 грн, а відтак, відмовляє у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

У відповідності до ч. 1 ст. 73, ч. 1 ст. 74 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з ч. 1 ст. 77 ГПК України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Доводи, викладені апелянтом в апеляційній скарзі, відхиляються судовою колегією за необґрунтованістю, оскільки не спростовують обставин, які на підставі належних та допустимих доказів встановлені у даній справі судом.

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) від 9.12.1994). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті (рішення у справі "Гірвісаарі проти Фінляндії" (Hirvisaari v. Finland), № 49684/99 від 27.09.2001).

Згідно зі статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Отже, зазначені рішення Європейського суду з прав людини суд апеляційної інстанції застосовує у цій справі як джерело права.

Враховуючи, що фундаментальних порушень судом апеляційної інстанції не встановлено, судове рішення у справі прийняте з додержанням вимог матеріального та процесуального права, підстав для його зміни чи скасування немає.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів дійшла висновку про відсутність правових підстав для задоволення апеляційної скарги та для скасування рішення Господарського суду міста Києва від 02.03.2021 у справі № 910/15845/20.

Судові витрати в порядку ст. 129 ГПК України покладаються на скаржника.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 271, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ :

1.Апеляційну скаргу JUDY DAISH ASSOCIATES LTD. (організація, яка звертається за захистом порушених прав суб`єктів авторського права і (або) суміжних прав - Громадська організація "Українська агенція з авторських та суміжних прав") на рішення Господарського суду міста Києва від 02.03.2021 у справі № 910/15845/20 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 02.03.2021 у справі № 910/15845/20 залишити без змін.

3. Матеріали справи № 910/15845/20 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у господарських справах, яким є Верховний Суд, шляхом подачі касаційної скарги в порядку і строки, визначені ст.ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 31.05.2021.

Головуючий суддя А.А. Верховець

Судді М.Л. Доманська

В.О. Пантелієнко