ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.05.2021 Справа № 917/309/21

Господарський суд Полтавської області у складі судді Безрук Т. М., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовною заявою Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк"

до Фермерського господарства "МВМ-Агро"

ОСОБА_1

про стягнення солідарно 207 758,39 грн

без виклику представників сторін

встановив:

Акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк" звернулося до Господарського суду Полтавської області з позовною заявою до Фермерського господарства "МВМ-Агро" та до ОСОБА_1 про стягнення солідарно 207 758,39 грн за кредитним договором, оформленим заявою на відкриття рахунку та анкетою про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг від 13.03.2017р., та договором поруки № Р117241143 від 17.08.2020, у тому числі: 200 000,00 грн заборгованості за кредитом, 6558,39 грн заборгованості за відсотками з користування кредитом, 1200,00 грн заборгованості по комісії за користування кредитом.

Позивачем також заявлено до відшкодування 3116,38 грн витрат на сплату судового збору.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачі належним чином не виконують свого обов`язку щодо повернення кредиту та сплати платежів, передбачених умовами договору.

Ухвалою від 30.03.2021 суд встановив відповідачам строк у 15 днів з дня вручення цієї ухвали для подання відзиву на позов (а.с. 83-84).

Ухвала від 30.03.2021 була вручена відповідачу - Фермерському господарству "МВМ-Агро" 07.04.2021, що підтверджується поштовим повідомленням (а.с.87). Отже, останнім днем подачі суду відзиву на позов є 22.04.2021.

Відповідач відзив на позов не надав. Встановлені строки для його подання закінчилися.

Ухвала від 30.03.2021 була вручена відповідачу - ОСОБА_1 02.04.2021 та 07.04.2021, що підтверджується поштовими повідомленнями (а.с.86, 88). Отже, останнім днем подачі суду відзиву на позов є 22.04.2021.

Відповідачі відзиви на позов не надали. Встановлені строки для їх подання закінчилися.

Згідно зі ст. 113 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.

Згідно з ч. 8 ст. 165 ГПК України відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Згідно зі ст. 118 ГПК України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Інші заяви по суті справи до суду не надійшли.

У даній справі судом були вчинені такі процесуальні дії.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.03.2021 цей позов був переданий на розгляд судді Безрук Т. М. (а.с.75).

В п. 1 ч.1 ст. 20 ГПК України зазначено, що господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці.

Згідно з ч. 11 ст. 30 ГПК України у випадку об`єднання позовних вимог щодо укладання, зміни, розірвання і виконання правочину з вимогами щодо іншого правочину, укладеного для забезпечення основного зобов`язання, спір розглядається господарським судом за місцезнаходженням відповідача, який є стороною основного зобов`язання.

Отже, у випадку об`єднання позовних вимог щодо виконання кредитного договору з вимогами щодо виконання договорів поруки, укладених для забезпечення основного зобов`язання, спір має розглядатися за правилами господарського судочинства залежно від сторін основного зобов`язання.

Предметом розгляду за даним позовом є стягнення заборгованості за кредитним договором, сторонами якого є суб`єкти господарювання - Акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк" та Фермерське господарство "МВМ-Агро". Позивачем також заявлена позовна вимога до поручителя фізичної особи - ОСОБА_1 , який уклав правочин в забезпечення виконання зобов`язання відповідача- суб`єкта господарської діяльності - Фермерського господарства "МВМ-Агро". За таких обставин, враховуючи приписи статей 4, 20, 45 ГПК України, даний позов підлягає розгляду в порядку господарського судочинства в Господарському суді Полтавської області.

Відповідно до ч. 6 ст. 176 ГПК України у разі якщо відповідачем у позовній заяві вказана фізична особа, що не є підприємцем, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи.

На виконання вказаних вимог суд направив запит до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання ОСОБА_1 (а.с.77).

Листом від 23.03.2021 (вхід. № 3406 від 29.03.2021) Виконавчий комітет Пирятинської міської ради повідомив суд про те, що ОСОБА_1 зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , фактично проживає: по АДРЕСА_2 (а.с.78).

Відповідно до ч. 1 ст. 176 ГПК України якщо відповідачем вказана фізична особа, яка не є підприємцем, суд відкриває провадження протягом п`яти днів з дня отримання судом у порядку, передбаченому частиною восьмою цієї статті, інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи - відповідача.

Ухвалою від 30.03.2021 суд відкрив провадження у справі № 917/309/21, постановив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (а.с.83-84).

Про відкриття провадження у справі позивач повідомлений належним чином, що підтверджується поштовими повідомленнями від 31.03.2021 (а.с. 85).

Про відкриття провадження у справі відповідач - Фермерське господарство "МВМ-Агро" повідомлений належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням від 07.04.2021 про вручення ухвали (а.с.87).

Про відкриття провадження у справі відповідач - ОСОБА_1 повідомлений належним чином, що підтверджується поштовими повідомленнями від 02.04.2021, від 07.04.2021 про ухвали (а.с.86, 88).

Отже, сторони належно повідомлені про час та місце розгляду даної справи у відповідності до ст. 120, 242 ГПК України.

Відповідно до частини п`ятої статті 252 ГПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін згідно з ч. 5 ст. 252 ГПК України сторони суду не надали.

За ч. 13 ст. 8 ГПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

За ч. 2 ст. 252 ГПК України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

За ст. 248 ГПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Під час розгляду справи по суті судом були досліджені всі письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 233 ГПК України дане рішення прийнято, складено та підписано в нарадчій кімнаті.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши всі наявні у справі докази, суд встановив наступне.

Фермерське господарство "МВМ-Агро" (далі - Клієнт, позичальник, відповідач-1) та Акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк" (далі - Банк, позивач) підписали заяву від 13.03.2017 на відкриття рахунку та анкету про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг (а.с.21-22).

У цій заяві сторони узгодили відкриття Фермерському господарству "МВМ-Агро" поточного рахунку № НОМЕР_1 . У заяві вказано, що підписавши цю анкету, Фермерське господарство "МВМ-Агро" (відповідач-1) погодилося з Умовами та Правилами надання банківських послуг (розміщено на сайті банку www.pb.ua), Тарифами банку, що разом із цією анкетою становлять Договір банківського обслуговування. У порядку чинного законодавства засвідчив згоду на ведення з ПАТ КБ «Приватбанк» документообігу, у тому числі підписання угод, договорів, додаткових угод до них, заяв, актів, платіжних та інших документів, як шляхом власноручного підписання, так і шляхом накладення електронного цифрового підпису, отриманого в порядку, передбаченому Умовами та Правилами надання банківських послуг.

Згідно довідки позивача від 09.02.2021 розмір ліміту Фермерському господарству "МВМ-Агро" станом на 07.10.2020р. встановлений у сумі 200 000,00 грн (а.с.41).

Як свідчить виписка по рахунку № НОМЕР_1 за період 13.03.2017 - 03.02.2021, відповідач-1 користувався кредитними коштами, станом на 16.12.2020 кредитні кошти у розмірі 200 000,00 грн банку не повернув (а.с.45-63).

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно зі ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ст.ст.13, 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Доказів в спростування вищевикладеного чи інших заперечень по суті спору відповідачі суду не надали.

Отже, позовні вимоги про стягнення 200000,00 грн з відповідача-1 є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Позивач також заявив вимоги про стягнення 6558,39 грн заборгованості за відсотками, нарахованими на прострочену заборгованість, 1200,00 грн заборгованості по комісії за користування кредитом.

За змістом статті 1056-1 ЦК в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Позивач, обґрунтовуючи позов про стягнення відсотків за користування кредитом, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, посилався на Заяву від 13.03.2017.

Судом встановлено, що 13 березня 2017 року між Публічним акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» правонаступником якого є позивач та відповідач-1 укладено кредитний договір шляхом підписання заяви від 13.03.2017 на відкриття рахунку № НОМЕР_1 та анкети про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг (а.с.21-22).

У зазначеній анкеті-заяві вказано, що підписавши цю анкету, відповідач-1 погодився з умовами та Правилами надання банківських послуг (розміщено на сайті банку www.pb.ua). Тарифами банку, що разом із цією анкетою становлять Договір банківського обслуговування. У порядку чинного законодавства засвідчив згоду на ведення з ПАТ КБ «Приватбанк» документообігу, у тому числі підписання угод, договорів, додаткових угод до них, заяв, актів, платіжних та інших документів, як шляхом власноручного підписання, так і шляхом накладення електронного цифрового підпису, отриманого в порядку, передбаченому Умовами та Правилами надання банківських послуг (а.с.22).

До позовної заяви позивач додав витяг з Тарифів обслуговування кредиту та Витяг з Умов і правил надання банківських послуг (а.с.23-40).

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно зі статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).

В разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

У Анкеті-заяві позичальника від 13 березня 2017 року, яка підписана сторонами, відсутні умови договору про визначення процентної ставки та встановлення відповідальності у вигляді відсотків, комісій за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру.

Банк, пред`являючи вимоги про погашення залишку заборгованості за кредитом, просить стягнути заборгованість за відсотками, комісією за несвоєчасну сплату кредиту.

На обґрунтування вказаних вимог, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором від 13.03.2017, банк послався на витяг з Тарифів та витяг з «Умов та правил надання банківських послуг».

Однак позивачем не надано суду належних доказів, що саме з такими Тарифами та Витягом з Умов і Правил відповідач-1 ознайомився, погодився, розуміючи їх зміст, підписуючи заяву-анкету про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем-1 кредитних коштів містили умови, зокрема щодо розміру процентів за користування кредитними коштами, сплати комісії, у розмірі та на умовах вказаних саме у цих документах які додані банком до позовної заяви.

Додані до позову витяг з Тарифів та витяг з «Умов та правил надання банківських послуг» не містять дати їх роздруківки. Позивачем не надано доказів щодо дати затвердження (створення) цієї редакції правил.

Роздруківка із сайту позивача Умов та правил надання банківських послуг, належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що не спростовано позивачем. Такий же правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (справа 6-16цс15) та Верховного суду від 17 липня 2019 року по справі № 175/4576/14-ц.

За таких обставин, без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у Анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків, комісії за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Тарифи та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

Такий правовий висновок також викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду за наслідками розгляду цивільної справи № 342/180/17 (провадження № 14-131цс1) від 03 липня 2019 року.

Подані банком до суду докази на підтвердження позовних вимог зокрема Анкета-заява, на яку позивач посилається, як на підставу отримання відповідачем кредиту, за своїм змістом наведених обставини не підтверджують, а поданий позивачем розрахунок заборгованості також не можна взяти до уваги, оскільки він є лише обґрунтуванням позовних вимог щодо розміру заборгованості, який повинен бути доведений первинними документами, що підтверджують підстави виникнення таких грошових зобов`язань.

Витяг з Умови і правила надання банківських послуг, Тарифи, які містяться в матеріалах даної справи, не містять підпису відповідача-1, тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного сторонами 13.03.2017 року шляхом підписання Анкети-заяви.

Отже відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів, комісій за користування кредитними коштами за порушення термінів виконання договірних зобов`язань.

Вимог про стягнення процентів за користування позиченими коштами та інших сум за прострочення виконання грошового зобов`язання, з підстав та у розмірах встановлених актами законодавства, зокрема статтями 625, 1048 ЦК України позивач не пред`явив.

Позивачем не подано доказів затвердження вказаних Умов і Правил надання банківських послуг правлінням АБ «Приватбанк» або керівником.

Відповідно до ст. 13, 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Оскільки в матеріалах справи відсутні підтвердження прийняття відповідачем-1 умов, якими передбачено розмір процентів за користування кредитом, то позовні вимоги про стягнення 6558,39 грн заборгованості за відсотками, нарахованими на прострочену заборгованість, 1200,00 грн заборгованості по комісії за користування кредитом, є безпідставними та відхиляються судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 456 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Згідно зі ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається пе ред кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредито ром за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання боржником зобов`язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб.

Відповідно до ч. 1, ч. 2. ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником забезпеченого порукою зобов`язання, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Згідно з ч. 1 ст. 543 ЦК України при солідарному обов`язку боржників кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

17.08.2020 між АТ КБ "ПРИВАТБАНК" та ОСОБА_1 (далі - відповідач-2) укладено договір поруки № P117241143 (далі - Договір поруки), шляхом підписання кваліфікаційним електронним підписом (а.с.69-72).

Відповідно до п. 1.1 Договору поруки предметом цього договору є надання поруки відповідачем-2 за виконання зобов`язань відповідача-1, за договорами-приєднання:

1) до розділу 3.2.1 «Кредитний ліміт» Умов та правил надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті банку у мережі Інтернет за адресою https:// privatbank.ua/terms, далі Угода1, по сплаті:

а) процентної ставки за користування кредитом:

- за період користування кредитом згідно п. 3.2.1.4.2 «Угоди 1» - 16,5% (шістнадцять цілих п`ять десятих) річних для договорів забезпечених порукою, 34% (тридцять чотири) річних для договорів не забезпечених порукою;

- за період користування кредитом згідно п. 3.2.1.4.5 «Угоди 1» - 33% (тридцять три) річних для договорів забезпечених порукою, 68% шістдесят вісім) річних для договорів не забезпечених порукою;

б) комісійної винагороди згідно п. 3.2.1.4.13 «Угоди 1» в розмірі 3% від суми перерахувань;

в) винагороди за використання Ліміту відповідно до 3.2.1.4.1 «Угоди 1» 1-го числа кожного місяця у розмірі 0,5% від суми максимального сальдо кредиту, що існувало на кінець банківського дня за попередній місяць».

г) кредиту в розмірі 100000,00 грн (сто тисяч ).

Якщо під час виконання «Угоди1» зобов`язання боржника, що забезпечені цим Договором збільшуються, внаслідок чого збільшується обсяг відповідальності поручителя, поручитель при укладанні цього Договору дає свою згоду на збільшення зобов`язань за «Угодою 1» (в тому числі щодо збільшення розміру кредиту, процентної ставки, комісійної винагороди та інших зобов`язань за «Угодою 1») в розмірі таких збільшень. Додаткові узгодження, повідомлення поручителя та укладення окремої угоди про такі збільшення з поручителем не потрібні.

2) до розділу 3.2.2. «Кредит за послугою "Гарантовані платежі" Умов та правил надання банківських послуг», що розміщені на офіціному сайті Банку у мережі Інтернет за адресою https://privatbank.ua/terms, «Угода 2», по сплаті:

а) процентної ставки за користування кредитом: за період користування кредитом згідно п. 3.2.2.2 «Угоди 2» -13% (тринадцять) річних;

б) винагород, штрафів, пені та інші платежі, відшкодовувати збитки, у відповідності, порядку та строки, зазначені у «Угоді 2».

в) кредиту в розмірі 5000 грн

Якщо під час виконання «Угоди 2» зобов`язання боржника, що забезпечені цим Договором збільшуються, внаслідок чого збільшується обсяг відповідальності поручителя, поручитель при укладанні цього Договору дає свою згоду на збільшення зобов`язань за «Угодою 2» (в тому числі щодо збільшення розміру кредиту, процентної ставки, комісійної винагороди та інших зобов`язань за «Угодою 2») в розмірі таких збільшень. Додаткові узгодження, повідомлення поручителя та укладення окремої угоди про такі збільшення з поручителем не потрібні.

Проте у Заяві на відкриття рахунку вказано, що підписавши цю анкету, відповідач-1 погодився з умовами та Правилами надання банківських послуг, що розміщені на сайті банку www.pb.ua), Тарифами банку, що разом із цією анкетою становлять Договір банківського обслуговування.

Тобто відповідач-1 погодився на приєднання до умов та Правил надання банківських послуг розміщених на сайті банку www.pb.ua, а поручитель надав поруку за виконання ФГ "МВМ-Агро" зобов`язань за договорами приєднання, розміщеними на сайті https://privatbank.ua/terms (п.1.1.1 та п.1.1.2 Договору поруки).

Таким чином зі змісту наданого договору поруки не вбачається, що поручитель брав зобов`язання за зобов`язаннями, що виникли саме на підставі Заяви про відкриття рахунку від 13.03.2017.

Надавши оцінку умовам договору поруки № P117241143 від 17.08.2020, суд встановив, що з системного аналізу всіх умов вказаного договору поруки неможливо встановити яке ж саме основне зобов`язання забезпечене порукою, оскільки з наданого договору неможливо встановити ані правочин який як основне зобов`язання забезпечене порукою, ані поточний рахунок на який надається послуга кредитний ліміт. Лише визначено особу, первинні зобов`язання якої забезпечені порукою.

Таким чином, позивачем не доведено факту забезпечення на підставі договору поруки № P117241143 від 17.08.2020 зобов`язань відповідача-1 саме за договором банківського обслуговування, оформленого заявою від 13.03.2017, суд дійшов висновку про відсутність у позивача підстав вимагати стягнення з відповідача-2 заборгованості відповідача-1 за вказаним договором банківського обслуговування як з солідарного боржника.

Отже, у позові до поручителя - ОСОБА_1 слід відмовити.

При цьому судом враховано правовий висновок Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду, викладений у постанові від 31 липня 2019 року у справі № 922/2913/18, про те, що оскільки позивачем не доведено факту забезпечення на підставі договору поруки зобов`язань відповідача-1 саме за договором банківського обслуговування, то у позивача відсутні підстави вимагати стягнення з відповідача-2 заборгованості відповідача-1 за вказаним договором банківського обслуговування як з солідарного боржника.

Позивач у позові прохає вирішити питання про розподіл понесених ним судових витрат.

Суд встановив, що при подачі даного позову позивачем сплачено 3116,38 грн. судового збору за платіжним дорученням № ZZ425B1C4D від 05.02.2021 (а.с.11). Факт надходження даного судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України підтверджено випискою від 08.02.2021 (а.с.76).

Відповідно до ч.1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається на відповідача - Фермерське господарство "МВМ-Агро" пропорційно задоволеним позовним вимогам, тобто у розмірі 3000,00 грн.

Суд роз`яснює, що в разі добровільного виконання рішення суду до відкриття виконавчого провадження відповідач не позбавлений права звернутися до суду з заявою про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню повністю або частково. Сторони також мають право укласти мирову угоду у процесі виконання судового рішення.

Керуючись ст. 252, 232, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив:

1. Позов Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" до Фермерського господарства "МВМ-Агро" задовольнити частково.

2. Стягнути з Фермерського господарства "МВМ-Агро" (вул. Лесі Українки, буд. 43, село Смотрики, Лубенський район, Полтавська область, 37042; ідентифікаційний код 34131735) на користь Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" (вул. Грушевського, буд.1Д, м. Київ, 01001; ідентифікаційний код 14360570) 200000грн 00 коп основного боргу з повернення позики, 3000грн 00 коп відшкодування витрат з оплати судового збору.

Видати наказ після набрання цим рішенням законної сили.

3. В іншій частині - у позові Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" до Фермерського господарства "МВМ-Агро"- відмовити.

4. У позові Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_1 - відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення до Східного апеляційного господарського суду через Господарський суд Полтавської області.

Дата складення повного судового рішення: 31.05.2021.

Суддя Т. М. Безрук