Справа № 909/912/20
судді Білоуса В. В. до постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 20.05.2021 у справі № 909/912/20.
20.05.2021 - колегією суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду: Васьковського О.В. (головуючого), Білоуса В.В., Погребняка В.Я. прийнято постанову у справі № 909/912/20 (касаційний розгляд здійснювався у письмовому провадженні. Цією постановою касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, ухвалу Західного апеляційного господарського суду від 25.01.2021 у справі № 909/912/20 змінено, викладено її резолютивну частину в редакції, відповідно до якої відмовлено ОСОБА_1 у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою на ухвалу Господарського суду Івано-Франківської області від 16.11.2020 у справі № 909/912/20.
Із вказаною постановою не погоджуюсь із наступних підстав.
13.10.2020 ОСОБА_1 (далі - Боржник) звернувся із заявою про відкриття справи про неплатоспроможність фізичної особи та визнання Боржника банкрутом.
Заява мотивована наявністю підстав для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність Боржника через наявність прострочених зобов`язань перед кредиторами, що становить більше за 30 розмірів мінімальної заробітної плати, які Боржник не спроможний виконати упродовж більше ніж два місяці через відсутність джерел доходу, непрацевлаштування Боржника за станом здоров`я, відсутність у Боржника зареєстрованого нерухомого майна та транспортних засобів, на яке може бути звернено стягнення, у тому числі у межах відкритого стосовно Боржника виконавчого провадження зі стягнення заборгованості.
16.11.2020 Господарський суд Івано-Франківської області ухвалив повернути без розгляду заяву Боржника про відкриття справи про неплатоспроможність фізичної особи та додані до неї документи.
Рішення суду мотивовано неусуненням Боржником у встановлений судом строк недоліків заяви про відкриття справи про неплатоспроможність фізичної особи, про які зазначено в ухвалі від 26.10.2020.

16.12.2020 Боржник, не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу на ухвалу Господарського суду Івано-Франківської області від 16.11.2020 та клопотання про визнання поважними причин пропуску строку для звернення до суду та про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду Івано-Франківської області від 16.11.2020.

21.12.2020 Західний апеляційний господарський суд визнав неповажними причини пропущення строку на апеляційне провадження і ухвалив залишити без руху апеляційну скаргу ОСОБА_1 (Боржник) на ухвалу Господарського суду Івано-Франківської області від 16.11.2020 та надати Боржнику строк до 05.01.2021 для усунення вказаних судом недоліків шляхом подання заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження, вказавши інші підстави для поновлення строку.

25.01.2021 Західний апеляційний господарський суд ухвалив повернути Боржнику апеляційну скаргу на ухвалу Господарського суду Івано-Франківської області від 16.12.2020 з мотивів невиконання Боржником вимог ухвали Західного апеляційного господарського суду від 21.12.2020.

Касаційний суд приймаючи постанову від 20.05.2021 у справі № 909/912/20 погодився з висновками суду апеляційної інстанції в ухвалах від 21.12.2020 і 25.01.2021 про неповажність причин пропущення Боржником строку на апеляційне оскарження і невиконання Боржником ухвали апеляційного суду щодо усунення недоліків шляхом надання заяви поновлення строку на апеляційне оскарження з інших підстав.

Разом з цим касаційний суд встановив, що апеляційний суд при ухвалені оскаржуваної ухвали від 25.01.2021 про повернення апеляційної скарги без розгляду неправильно застосував ст. 260, 261 ГПК України, оскільки встановивши неповажність причин пропущення Боржником строку на апеляційне оскарження, і невиконання вимог ухвали апеляційного суду щодо усунення недоліків шляхом надання заяви про поновлення цього строку з інших підстав, мав на підставі ч. 4 ст. 260, п. 4 ч. 1 ст. 261 ГПК України відмовити у відкритті апеляційного провадження, а не повертати апеляційну скаргу Боржнику без розгляду.

Згідно норм Глави 1 "Апеляційне провадження", розділу IV Господарського процесуального кодексу України саме до повноважень апеляційного суду належить залишення апеляційної скарги без руху, повернення апеляційної скарги (ст. 260), відмова у відкритті апеляційного провадження (ч. 4 ст. 260, ст. 261), відкриття апеляційного провадження (ст. 262), закриття апеляційного провадження (ст. 264).

Відповідно до ч. 2 ст. 19, п. 8 ч. 1 ст. 129 Конституції України - органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти тільки на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та Законами України.

Однією із основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Касаційний суд постановою від 20.05.2021 у справі № 909/912/20 залишив касаційну скаргу ОСОБА_1 без задоволення, ухвалу Західного апеляційного господарського суду від 25.01.2021 у справі № 909/912/20 змінив, виклав її резолютивну частину в редакції, відповідно якої: "Відмовити ОСОБА_1 у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою на ухвалу господарського суду Івано-Франківської області від 16.11.2020 у справі № 909/912/20.

Як зазначив вище, зміст ст.ст. 260, 261, 264 ГПК України дає підстави для висновку про те, що право повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження, закриття апеляційного провадження належить до повноважень тільки суду апеляційної інстанції і не належить до повноважень суду касаційної інстанції.

Висновок про відсутність у суду касаційної інстанції повноважень припиняти (закривати) апеляційне провадження, зроблений Верховним Судом України у постанові від 25.05.2017 у справі № 6/291. Закриття апеляційного провадження кореспондується із відмовою у відкритті апеляційного провадження.

Відтак, вважаю, що суд касаційної інстанції, здійснюючи перегляд у касаційному порядку ухвали апеляційного суду, не наділений повноваженнями повертати апеляційну скаргу, відмовляти у відкритті апеляційного провадження.

Касаційний суд не наділений такими повноваженнями, не залежно від способу викладення резолютивної частини своєї постанови: 1) безпосередньо зазначаючи в постанові про скасування ухвали суду апеляційної інстанції і приймаючи своє рішення про повернення апеляційної скарги, відмову у відкритті апеляційного провадження; закриття апеляційного провадження; 2) чи зазначаючи про зміну ухвали суду апеляційної інстанції і викладення її резолютивної частини в редакції, відповідно до якої відмовити ОСОБА_1 у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою на ухвалу Господарського суду Івано-Франківської області від 16.11.2020 у справі № 909/912/20.

Другий варіант за своїм змістом і суттю є фактично відмовою судом касаційної інстанції у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою за відсутності у нього на це повноважень і наявності повноважень на це у суду апеляційної інстанції.

Касаційний суд, повертаючи апеляційну скаргу, відмовляючи у відкритті апеляційного провадження, закриваючи апеляційне провадження діятиме як суд не встановлений законом. Окрім того, при прийнятті касаційним судом таких рішень, щодо ухвали суду апеляційної інстанції, нівелюється право осіб на касаційне оскарження, гарантоване статтею 129 Конституції України - право на касаційне оскарження ухвал апеляційного суду у випадках передбачених законом (п. 3 ч. 1 ст. 287 ГПК України). Постанова Верховного Суду про відмову у відкритті апеляційного провадження (незалежно від способу викладення про це у резолютивній частині постанови) є остаточною і не підлягає оскарженню.

Вважаю, що касаційний суд, встановивши неправильне застосування норм процесуального закону - статей 260, 261 ГПК України - повернув апеляційну скаргу заявнику.

Вважаю, що касаційний суд, встановивши неправильне застосування апеляційним судом норм процесуального закону - статей 260, 261 ГПК України (повернення апеляційної скарги, замість відмови у відкритті апеляційного провадження) мав скасувати ухвалу Західного апеляційного господарського суду від 25.01.2021 у справі № 909/912/20 і справу у скасованій частині направити на новий розгляд до Західного апеляційного господарського суду, оскільки порушення процесуального закону допущені судом апеляційної інстанції можуть бути виправлені тільки ним, з огляду на його повноваження), і не можуть бути виправлені судом касаційної інстанції.

Прийняте касаційним судом в постанові від 20.05.2021 у справі № 909/912/20 рішення відмінне від прийнятих раніше рішень касаційного суду від 23.11.2020 у справі № 910/12257/13 (склад суду: Білоус В.В. , Жуков С.В. , Погребняк В.Я.), від 28.10.2019 у справі № 917/886/15 (склад суду: Васьковський О.В., Жуков С.В., Огороднік К.М.). Тому були підстави застосування положень статті 302 ГПК України.

20.05.2021

Суддя Касаційного господарського суду

у складі Верховного Суду В. В. Білоус